Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ЄАПБ») звернулося до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що 16 вересня 2023 рок між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено Договір позики № 76258734. Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. 14 червня 2021 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимога, а позивач приймає належні TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №18 від 27лютого 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 23181,60 грн., з яких: - 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 17181, 60 грн. - сума заборгованості за відсотками. 14 жовтня 2023року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ, АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено Договір Позики № 4929374. Відповідно до Реєстру боржників №23 від 11 квітня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 14570,38 грн., з яких: - 3485,75 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 11084, 63 грн. - сума заборгованості за відсотками. 26 вересня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено кредитний договір № 102123858. 29 січня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №29012024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІОЛАН» права вимоги до Боржників у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 29 січня 2024 року до Договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 5320,31 грн., з яких: - 1500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3670,31 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 150 грн. - заборгованість за комісією. 16 вересня 2023р. між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір № 1003763. 30 травня 2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №30052024 у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 30 травня 2024 року до Договору факторингу № 30052024 від 30 травня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 6654 грн., з яких: - 1000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5654 грн. - сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач не виконав взяті на себе обов`язки за кредитними договорами, просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості: за Договором позики № 76258734 в розмірі 23181,60 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17181,60 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Договором позики № 4929374 в розмірі 14570,38 грн., з яких: 3485,75 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11084,63 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 102123858 в розмірі 5320,31 грн., з яких: 1500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3670,31 грн. - сума заборгованості за відсотками; 150,00 грн. - заборгованість за комісією; за Кредитним договором № 1003763 в розмірі 6654,00 грн., з яких: 1000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5654,00 грн. - сума заборгованості за процентами. Всього позивач просить стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 49726,29 грн., а також судові витрати. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2024 року відкрите провадження у справі за вказаною позовною заявою та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, справа призначена до розгляду на 02 січня 2025 року о 09 год. 20 хв. 06 листопада 2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Лисенко Н.О. надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що з позовними вимогами відповідач згоден частково. Відповідач визнає обставини укладених кредитних договорів та не заперечує щодо погоджених в них умов. Проте зазначає, що відповідач перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] з 11 червня 2008 року по теперішній час, відповідно до довідки №1749 від 01 листопада 2024 року, має статус учасника бойових дій. Отже, відповідач має право на визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, на звільнення від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом, штрафні санкції та пеню за невиконання зобов`язань за кредитним договором. Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом. За таких обставин, вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача суму заборгованості за основним боргом: -за кредитними договорами укладеними між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] : - № 76258734 від 16 вересня 2023 року - 6 000 грн. та № 4929374 від 14 жовтня 2023 року - 3485,75 грн.; - за споживчими договорами укладеними між відповідачем: № 102123858 від 26 вересня 2023 року з ТОВ «Мілоан» - 1500 грн., № 100376316 від 16 вересня 2023 року з ТОВ «Селфі» - 1000 грн. Всього: 11985,75 грн. (а.с.95-98). 18 листопада 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій заперечує проти доводів позивача. Зокрема, звертає увагу, відповідно до роз`яснень Національного Банку України, для звільнення військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», такі позичальники мають надати до Банку документи, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби та відповідають переліку документів, зазначеним в листі Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Документом, який підтверджує призив та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Відповідач не надав первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Оскільки відповідач набув статусу військовослужбовця для припинення нарахування штрафних санкцій, пені, а також процентів за користування кредитом він зобов`язаний був звернутись до відділення відповідної фінансової установи, надати відповідні підтверджуючі документи для призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом і як наслідок отримати документ, що підтверджує призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом. Також враховуючи умови кредитних договорів та договорів позики відповідач повинен був повідомити про наявність у нього статусу військовослужбовця, повинен був надати первісному кредитору всю інформацію щодо власних даних, зокрема щодо свого статусу військовослужбовця. Звертає увагу, що відповідачем дані умови договорів було проігноровано, необхідну інформацію, щодо статусу військовослужбовця для не нарахування відсотків первісними кредиторами за договорами, ним не надано. Належних доказів повідомлення відповідачем первісних кредиторів про свій статус військовослужбовця не надано. Отже, на підставі вище викладеного встановлено, що нарахування відповідачу відсотків здійснювалось з тих підстав, що він не повідомив первісних кредиторів у відповідності до чинного законодавства про те, що він являється військовослужбовцем та, що на нього поширюється норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідачем умови вищевказаних договорів не виконувались відповідно до ст.526, ст. 1046, ст.1054 ЦК України, а тому нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов вищевказаних договорів є правомірним і відповідач жодним чином не позбавляється від виконання умов договорів та погашення заборгованості в повному обсязі. Посилання відповідача на ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставним, оскільки позивачем не пред`явлено вимоги до суду про стягнення будь-якої пені, будь-яких штрафів за невиконання умов Кредитних договорів. Тобто жодна вимога про стягнення заборгованості за Кредитними договорами, не містить вимогу про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до доданих до відповіді на відзив розрахунків заборгованості, наданих первісним кредитором, відсотки за договором нараховувались і підлягають стягненню відповідно до умов договору. Також зазначає, що Статтею 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. Аналіз п.15ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону №1357-ІХ від 30 березня 2021 року, який набрав чинності 23 квітня 2021 року, свідчить про те, що пільги мають: військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, вирішено, зокрема оголосити та провести загальну мобілізацію. Як вбачається з наданої представником відповідача довідки за №1749 від 01 листопада 2024 року, сержант [PERSON] перебуває на військовій службі з 11 червня 2008 року по теперішній час. Разом з тим, зазначена довідка не містить відомостей про те, що відповідач є військовослужбовцем, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, чи є військовослужбовцем під час дії особливого періоду, який брав або бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, який перебував або перебуває безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Отже, відповідачем не доведено, що на нього поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час його перебування на військовій службі. Посилаючись на вказані обставини, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 108-123). В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, від представників сторін наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час судового розгляду встановлено, що 16 вересня 2023 рок між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76258734. Згідно умов вказаного Договору позики, сторони погодили, що сума кредиту складає 6000 грн., строк позики 30 днів, процентна фіксована ставка - 2,5% (а.с.9-10). 14 червня 2021 року між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимога, з ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.15-16). Відповідно до Реєстру боржників №18 від 27 лютого 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23181,60 грн., з яких: - 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 17181, 60 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 20). 14 жовтня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ, АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено Договір Позики № 4929374. За умовами вказаного договору сторони погодили суму позики - 3650 грн. 00 коп., строк позики 30 днів, базова процентна ставка - 40,21%, базова процентна фіксована ставка з другого дня - 3,00% (а.с.22-24). Відповідно до Реєстру боржників №23 від 11 квітня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14570,38 грн., з яких: - 3485,75 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 11084, 63 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.25-25, 30). 26 вересня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит № 102123858, за умовами якого сторони погодили суму кредиту - 1500 грн., строк кредитування 105 днів, процентну ставку - 1,25%, стандартну ставку - 3,00% за кожен день користування кредитом (а.с.37-44). 29 січня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем укладено Договір факторингу № 29012024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІОЛАН» права вимоги до Боржників у реєстрі боржників (а.с.45-46). Відповідно до Реєстру боржників №2 від 29 січня 2024 року до Договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5320,31 грн., з яких: - 1500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3670,31 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 150 грн. - заборгованість за комісією (а.с. 48). 16 вересня 2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено Договір № 1003763 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», за умовами якого сторони погодили суму кредиту в розмірі 1000 грн. 00 коп., строк кредитування 360 днів, періодичність платежів - кожні 30 днів, стандартна ставка - 2,2% за кожен день користування кредитом (а.с.56-61). 30 травня 2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позивачем укладено Договір факторингу №30052024, у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.62-64). Відповідно до Реєстру боржників від 30 травня 2024 року до Договору факторингу № 30052024 від 30 травня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 6654 грн., з яких: - 1000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5654 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 66). Відповідач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій, що видане 03 червня 2016 року військовою частиною [NUMBER] серія [NUMBER] (а.с. 103). З довідки військової частини [NUMBER] від 01 листопада 2024 року вбачається, що [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 11 червня 2008 року по теперішній час. Термін дії контракту про проходження військової служби - до моменту оголошення демобілізації (а.с.104). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час. За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізацією, згідно з положеннями наведеної статті, є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу. У частині четвертій статті 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду. Таким чином, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду. Законом не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду. Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надано визначення поняттю демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, на організацію і штати мирного часу. Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновку про те, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Відповідно до пункту 13 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Аналіз статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у пунктах 1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення. Разом з цим пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18). Таким чином, для відповідача діє передбачена п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» заборона нараховувати позивачу проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції за невиконання кредитних зобов`язань. Як вбачається з розрахунків заборгованості, що надана в якості доказу позивачем, відповідачу за Договором позики № 76258734 нараховано борг розмірі 23181,60 грн., з яких: - 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, - 17181,60 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.21); за Договором позики № 4929374 - в розмірі 14570,38 грн., з яких: - 3485,75 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, - 11084,63 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.31); за Кредитним договором № 102123858 - в розмірі 5320,31 грн., з яких: - 1500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, - 3670,31 грн. - сума заборгованості за відсотками, - 150,00 грн. - заборгованість за комісією (а.с.49), за Кредитним договором № 1003763 - в розмірі 6654,00 грн., з яких: - 1000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, - 5654,00 грн. - сума заборгованості за процентами (а.с.67-71). На підставі наведених норм закону, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитними договорами, укладеними між сторонами, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованих за кредитними договорами сум відсотків та комісії. В частині стягнення заборгованості за сумами основного боргу суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитними договорами в сумі 11985 грн. 75 коп., виходячи з такого розрахунку: за договором позики № 76258734 від 16 вересня 2023 року - 6000,00 грн., за договором позики № 4929374 від 14 жовтня 2023 року - 3485,75 грн., за договором про споживчий кредит № 102123858 від 26 вересня 2023 року - 1500,00 грн. за договором про споживчий кредит № 100376316 від 16 вересня 2023 року - 1000,00 грн. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 726 грн. 72 коп. (3028 грн. 00 коп. х 24%).

Outcome: partial