Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 22.03.2021 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1487069-603 про надання споживчого кредиту та надано кошти у розмірі 78 008,02 грн., шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Також, 31.08.2021 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено другий кредитний договір №2227530-603 про надання споживчого кредиту та надано кошти у розмірі 85 670,81 грн. 04.11.2021 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено інший кредитний договір №2476103-603 про надання споживчого кредиту. Відповідно до якого відповідач отримала кошти у розмірі 80 000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти в обсязі, обумовленому кредитними договорами. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитними договорами, яка становить 358 068,38 грн. і складається з: - заборгованості за кредитним договором №1487069-603 від 22.03.2021 у розмірі 110 409,98 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 67 692,74 грн., заборгованості за процентами - 11,71 грн., заборгованості по комісії - 42 705,53 грн.; - заборгованості за кредитним договором №2227530-603 від 31.08.2021 у розмірі 132 458,65 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 85 523,60 грн., заборгованості за процентами - 14,69 грн., заборгованості по комісії - 46 920,36 грн.; - заборгованості за кредитним договором №2476103-603 від 04.11.2021 у розмірі 115 199,75 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 81 944,36 грн., заборгованості за процентами - 14,03 грн., заборгованості по комісії - 33 241,36 грн.. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.08.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, та ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19.11.2024 було закрито підготовче провадження за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Крім того копія ухвали про відкриття провадження по справі , копія позову та долучених до нього документів, направлялася відповідачеві [PERSON] за місцем її реєстрації. Поштова кореспонденція поверталась на адресу суду із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», та відповідно до приписів п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою. Крім того, відповідача неодноразово було повідомлено про розгляд даної справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, що відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачем в установлений ч. 7 ст.178ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі„ЮніонАліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 22 березня 2021 року [PERSON] підписала заяву-договір №1487069-603 для отримання кредиту на власні потреби у суми 78 008,02 грн. Відповідно до п. 1.1.1. заяви-договір сума кредиту становила - 78 008,02 грн.; п. 1.2 строк кредиту - 48 міс.; п.1.3 проценти за користування кредитом - 0,01% річних; п.1.4 комісія за обслуговування кредиту - 2,5% щомісячно. (а.с. 76) Додатком №1 до заяви-договір №1487069-603 визначена загальна складова вартості кредиту та встановлено графік платежів, згідно з яким відповідач, починаючи з 22.03.2021 повинна була вносити суму платежу за розрахунковий період у розмірі - 3 576,20 грн., а в останній день платежу за графіком, а саме 10.03.2025 року, внести платіж у сумі - 3 551,92 грн. Вказаний додаток також підписаний [PERSON] (а.с. 76 зв. ст - 77 зв.ст.) Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №1487069-603 від 22.03.2021 станом на 16.06.2024 сума боргу становить 110 409,98 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 67 692,74 грн., заборгованості за процентами - 11,71 грн., заборгованості по комісії - 42 705,53 грн. (а.с. 78). Зобов`язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконала. Крім того, суд встановив, що 31.08.2021 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено другий кредитний договір №2227530-603. Відповідно до даного кредитного договору, який власноруч підписаний [PERSON] ,відповідач отримала кредит у сумі 85 670,81 грн. (п.1.2.2.); строк кредиту - 60 місяців (п.1.2.6.); тип процентної ставки за користування кредитом та порядок нарахування процентів - Процентна ставка фіксована та застосовуються на весь строк Кредиту. Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений цією Заявою - договором, не може бути збільшений без письмової згоди Позичальника. Проценти нараховуються за Заявою -договором щоденно на суму залишку заборгованості за кредитом на кінець кожного дня та сплачуються Позичальником щомісячно в складі ануїтетних платежів у строки згідно з умовами Кредитного договору. Нарахування процентів відбувається за схемою «30/360». (п. 1.2.9.1.); п.1.4 комісія за обслуговування кредиту - 2,5% щомісячно. (а.с. 7 - 9) Додатком №1 до заяви-договір №2227530-603 визначена загальна складова вартості кредиту та встановлено графік платежів, згідно з яким відповідач, починаючи з 10.09.2021 повинна була вносити суму платежу за розрахунковий період у розмірі - 3 570,77 грн., а в останній день платежу за графіком, а саме 10.08.2026 року, внести платіж у сумі - 3 522,90 грн. Вказаний додаток також підписаний [PERSON] (а.с. 10 - 11) Паспорт споживчого кредиту за продуктом «Зручна Готівка Максимум», який містить інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, також підписаний відповідачем [PERSON] (а.с. 12) Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2227530-603 від 31.08.2021 станом на 16.06.2024 сума боргу становить 132 458,65 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 85 523,60 грн., заборгованості за процентами - 14,69 грн., заборгованості по комісії - 46 920,36 грн. (а.с. 13). Зобов`язання за кредитним договором №2227530-603 від 31.08.2021 [PERSON] належним чином не виконала. Також, судом було встановлено, що 04.11.2021 року АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] уклали третій кредитний договір №2476103-603. Відповідно до даного кредитного договору, який власноруч підписаний [PERSON] , відповідач отримала кредит у сумі 80 000,00 грн. (п.1.2.4.); строк кредиту - 60 місяців (п.1.2.6.); тип процентної ставки за користування кредитом та порядок нарахування процентів - Процентна ставка фіксована та застосовуються на весь строк Кредиту. Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений цією Заявою - договором, не може бути збільшений без письмової згоди Позичальника. Проценти нараховуються за Заявою -договором щоденно на суму залишку заборгованості за кредитом на кінець кожного дня та сплачуються Позичальником щомісячно в складі ануїтетних платежів у строки згідно з умовами Кредитного договору. Нарахування процентів відбувається за схемою «30/360». (п. 1.2.9.1.); п.1.4 комісія за обслуговування кредиту - 2,5% щомісячно.; (п.1.2.5.) визначено спосіб надання кредиту, шляхом перерахування на поточний рахунок № [NUMBER] (а.с. 43 - 45) Додатком №1 до заяви-договір №2476103-603 визначена загальна складова вартості кредиту та встановлено графік платежів, згідно з яким відповідач, починаючи з 10.129.2021 повинна була вносити суму платежу за розрахунковий період у розмірі - 2 854,00 грн., а в останній день платежу за графіком, а саме 04.11.2026 року, внести платіж у сумі - 2 834,48 грн. Вказаний додаток також підписаний [PERSON] (а.с. 46-47) Паспорт споживчого кредиту за продуктом «Зручна Готівка Максимум», який містить інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, також підписаний відповідачем [PERSON] (а.с. 48) Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2476103-603 від 04.11.2021 станом на 16.06.2024 сума боргу становить 115 199,75 грн., яка складається з: заборгованість за тілом - 81 944,36 грн., заборгованості за процентами - 14,03 грн., заборгованості по комісії - 33 241,36 грн. (а.с. 49). Зобов`язання за кредитним договором №2476103-603 від 04.11.2021 [PERSON] належним чином не виконала. Враховуючи вищевикладене, та те, що зобов`язання за кредитними договорами відповідачем належним чином не виконані, позивач вважає, що у нього наявні підстави для стягнення з неї заборгованості у розмірі 358 068 грн. 38 коп.. Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З представлених позивачем письмових доказів, зокрема розрахунків заборгованості за кредитними договорами вбачається, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснювала, внаслідок чого, у неї перед позивачем станом на вищевказану дату утворилась заборгованість. Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 235 201 грн. 13 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитним договором №1487069-603 від 22.03.2021 у розмірі 67 704,45 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 67 692,74 грн., заборгованості за процентами - 11,71 грн..; - заборгованості за кредитним договором №2227530-603 від 31.08.2021 у розмірі 85 538,29 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 85 523,60 грн., заборгованості за процентами - 14,69 грн.; - заборгованості за кредитним договором №2476103-603 від 04.11.2021 у розмірі 81 958,39 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 81 944,36 грн., заборгованості за процентами - 14,03 грн. Щодо стягнення заборгованості по комісії за кредитними договорами суд зазначає наступне. Позивач також просив стягнути з відповідача заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, а саме: - за кредитним договором №1487069-603 від 22.03.2021 у розмірі 42 705,53 грн.; - за кредитним договором №2227530-603 від 31.08.2021 у розмірі 46 920,36 грн.; - за кредитним договором №2476103-603 від 04.11.2021 у розмірі 33 241,36 грн.. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Однак, у п.3.3.6 кредитного договору №2227530-603 від 31.08.2021 та кредитного договору №2476103-603 від 04.11.2021 зазначено, що не частіше одного разу на місяць, на вимогу Позичальника під час його звернення у відділення Банку/або до контактного центру усно та безоплатно повідомляє Позичальнику інформацію про поточний розмір його заборгованості за кредитом, а також на вимогу Позичальника надає йому виписку/виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості. Тобто, вищевказаними кредитними договорами передбачене безоплатне надання інформації не більше одного разу на місяць, при цьому позивач не надає доказів того, що вказана комісія була нарахована у зв`язку з тим, що відповідачу надавались банківські послуги більше одного разу на місяць, у зв`язку з чим і була нарахована комісія. Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачені в графіках платежів, які є додатками до вищевказаних кредитних договорів. При цьому в кредитних договорах не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога щодо стягнення комісії з відповідача за кредитним договором №1487069-603 від 22.03.2021 у розмірі 42 705,53 грн., за кредитним договором №2227530-603 від 31.08.2021 у розмірі 46 920,36 грн., а також за кредитним договором №2476103-603 від 04.11.2021 у розмірі 33 241,36 грн. є нікчемною та не може бути задоволена. У відповідності до положень ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до пункту 4 частини 2статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положеньст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В п. 27постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідно до ч. 1ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір стягується пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У даному випадку суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 528,67 грн., сплаченого за подання позовної заяви, обрахований пропорційно задоволенню позовних вимог на 65,7 %. На підставі викладеного,

Outcome: partial