Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

16.12.2024 заявник [PERSON] , через свого представника адвоката Костюченка В.К. звернулася до Новгород-Сіверського\~районний суд\~Чернігівської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу Договору дарування домоволодіння. В обґрунтування даної заяви [PERSON] зазначила, що їй на праві власності належить будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок був відчужений на користь заявниці згідно Договору дарування домоволодіння, укладеного 03.09.2003 та посвідченого приватним нотаріусом Новгород-Сіверського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 1428. Після укладення договору дарування назва вулиці змінена з [ADDRESS] . В договорі обдарованою особою значиться [PERSON] тоді як заявниця має прізвище « [PERSON] ». Невідповідність прізвища перешкоджає заявниці використовувати правовстановлюючий документ, зокрема для реєстрації права власності. Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. 17.12.2024 ухвалою судді Новгород-Сіверського\~районного суду\~Чернігівської області відкрито провадження по справі та призначено таку до судового розгляду. Представник заявника в судове засідання не з`явився. Однак на адресу суду надійшла письмова заява, про розгляд вказаної справи проводити без участі заявника та його представника, а заяву [PERSON] задовольнити. Представник заінтересованої особи Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився. Однак на адресу суду надійшла письмова заява, в якій Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області просить розгляд вказаної справи проводити без участі їхнього представника, а заяву [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03 вересня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування. Відповідно до змісту цього договору [PERSON] дарує, а [PERSON] приймає у дар домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] . Договір посвідчений приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шарай П.П., підписаний сторонами, скріплений печаткою та зареєстровано за № 1428 (а.с.6). Разом з цим, заявником [PERSON] на підставі вказаного договору Дарування зареєстровано право власності на нерухоме майно на підставі вказаного вище договору, у встановленому законом порядку в органах БТІ, а на самому Договорі дарування здійснено реєстровий напис (а.с. 5, 6 зворот). Однак, 04 вересня 2001 року, до укладення договору дарування, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04.09.2001 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний про що зроблено реєстраційний запис № 199 (а.с.8). Після розірвання шлюбу заявнику присвоєно дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 09 грудня 2024 року рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій Державним реєстратором прав на нерухоме майно Прокопенко Л.І. відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою [PERSON] у зв`язку із тим що після розірвання шлюбу її прізвище стало « [PERSON] », а не « [PERSON] », як в договорі дарування, що не дає змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ч. 6\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Встановлення факту належності Договору дарування має юридичне значення для заявника, оскільки від його встановлення залежить розпорядження правом власності на майно, а встановити даний факт іншим чином неможливо. Спір про право відсутній. Оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту належності [PERSON] договору дарування. На підставі викладеного,

Outcome: approved