Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

15 жовтня 2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» - адвокат Маслюженко Микола Павлович звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із позовною заявою, поданою через систему "електронний суд" до відповідача [PERSON] по стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що 04 жовтня 2016 року Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" та [PERSON] уклали угоду № С03.201.75004 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Свої зобов`язання кредитор виконав, надавши грошові кошти позичальникові в сумі 10\~000,00 грн. в межах кредитного ліміту. 16.11.2023 року між АТ "Ідея Банк" (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. У пункті 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно зі законодавством мають на це право. Користуючись цим правом Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (Фактор) договір факторингу №29/12-23. Згідно з п.2.1. цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Друкованого Реєстру Боржників до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № С03.201.75004 від 04 жовтня 2016 року. Станом на 16.11.2023 заборгованість відпровідача становить: 34\~861,33 грн., яка складається з : заборгованості за основним боргом у сумі 13\~653,88 грн..; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 21\~207,45 грн. Окрім того, за період невиконання боргових зобов`язань були нараховані інфляційні втрати в сумі 7\~122,44 грн. та три проценти річних в сумі 2\~587,38 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT "Ідея Банк" станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023 року. ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ "Фінансова компанія "СОНАТІ" не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Враховуючи наведене, а також те, що станом на сьогодні відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить суд, стягнути з відповідача в свою користь заборгованість за кредитним договором № С03.201.75004 від 04 жовтня 2016 року в розмірі 44\~571,15 грн., з яких: 13\~653,88 грн. основний борг, 21\~207,45 грн. нараховані відсотки, 7\~122,44 грн. інфляційні втрати, 2\~587,38 грн. три проценти річних та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн, оплати послуг поштового зв`язку та витрати пов`язані з оплатою на правничу допомогу в розмірі 5200 грн. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали. В судове засідання представник позивача не з`явився, 07 січня 2025 року на адресу суду через «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання в якому представник позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку за останньою відомою адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Поштове відправлення повторно повернулося з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 04 жовтня 2016 року Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір № С03.201.75004,\~відповідно до\~умов якого\~відповідачу відкрита\~кредитна лінія\~та надані\~грошові кошти\~на у\~сумі 10\~000\~грн.в межах кредитного ліміту. Відповідно до п.3. кредитного договору банк надає позичальнику кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку. Згідно з п.3.2 ліміт кредитної лінії доступний клієнту на день укладення договору 10\~000 грн. Відповідно до п.3.3 процентна ставка за користування коштами кредитної лінії на день укладення договору становить 48,00% річних. Акціонерне товариство "Ідея Банк" свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач користувався грошовими коштами кредитного ліміту про що свідчить виписка з його рахунку та довідка-розрахунок заборгованості АТ «Ідея Банк» за кредитним договором. 16.11.2023 року між АТ "Ідея Банк" (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. У пункті 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно із Законодавством мають на це право. Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (Фактор) договір факторингу №29/12-23. Згідно з п.2.1. цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Друкованого Реєстру Боржників до вказаного договору факторингу, серед інших, до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до [PERSON] за договором № С03.201.75004 від 04 жовтня 2016 року. Відповідно до наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 16.11.2023 року становить: 34\~861,33 грн., яка складається з : заборгованості за основним боргом у сумі 13\~653,88 грн..; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 21\~207,45 грн. (а.с.42) Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зіст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.14 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № С03.201.75004\~ від 04 жовтня 2016 року, сформованої Первісним Кредитором (АТ "Ідея Банк") станом на 16.11.2023 року становить 34\~861,33 грн. [PERSON] прострочивши узгоджені строки платежів за кредитним договором № С03.201.75004 від 04 жовтня 2016 року, порушив зобов`язання і має нести передбачену відповідальність і сплатити на користь ТОВ «Санфорд Капітал» суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що передбачено статтею 625 ЦК України. Зважаючи на приписи п.18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України поточний кредитор має право правомірно нарахувати і вимагати сплати індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період, починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору 05.09.2029 року і до 23.02.2022 року включно. Таким чином, додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, [PERSON] має також сплатити інфляційні втрати в сумі 7\~122,44 грн. та три проценти річних в сумі 2\~587,38 грн. Стосовно витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне. Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Згідно наданих документів, встановлено, що між ТОВ «Санфорд Капітал» (Клієнт) та адвокатським об`єднанням "АЛЬЯНС ДЛС" укладений договір про надання правничої допомоги №1/04 від 01 квітня 2024 року, за умовами якого бюро взяло на себе зобов`язання з приводу надання правничої допомоги у спорі, який є предметом здійснення даного судового провадження. Як вбачається із акту прийому-передачі наданих послуг від 12.08.2024 року до вищевказаного правочину вартість правничої допомоги склала 5 200 грн. та детальний опис виконаних робіт (а.с. 51). З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при розгляді справи, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. При цьому, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог ч. 5 ст. 137 ЦПК України за наявності клопотання іншої сторони. Із наведеного слідує, що понесені позивачем та документально підтвердженні витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 200 грн., у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем було понесено та документально підтверджено судові витрати у зв`язку з вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, а саме\~направлення на адресу відповідача примірника позовної заяви з додатками рекомендованим поштовим повідомленням, в сумі 45,00 гривень (а.с. 48, зворот). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат у зв`язку з вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду в сумі\~45,00 гривень. Відповідно до вимог ст.141ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved