Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

В липні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - Товариство) звернулося до Подільського районного суду м.Києва з позовом, в якому просило стягнути з відповідача 30918,00 грн. заборгованості за кредитними договорами та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та відповідачем 18.02.2022 було укладено кредитний договір № 302556 на суму 12000 грн. Також 18.02.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 19851-02/2022 на суму 4000 грн. Згідно умов даних договорів відповідач зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Проте, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а саме, за договором № 302556 від 18.02.2022: 12000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 9576 грн. - заборгованість за відсотками; за договором № 19854-02/2022 від 18.02.2022: 4000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 5342 грн. - заборгованість за відсотками. Товариство уклало договори факторингу: 08.01.2024 за № 08012024 з ТОВ «Селфі Кредит» та 13.01.2023 за № 13012023 з ТОВ «Інвеструм». За умовами вказаних договорів позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі до відповідача. Відповідно до ухвали судді Подільського районного суду м.Києва від 29.07.2024 справу за вказаним позовом надіслано за підсудністю до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2024 року справа передана за підсудністю на розгляд до Полонського районного суду Хмельницької області. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 30.10.2024 головуючим суддею у даній справи визначено суддю Полонського районного суду Хмельницької області Горщара А.Г. Згідно ухвали судді від 01.11.2024 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу за зареєстрованою адресою місця проживання судом направлено копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, однак згідно відмітки відділення Укрпошти від 09.11.2024 адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. Також зазначені документи надсилались судом [PERSON] за адресою місця проживання вказаною в позовній заяві, проте конверт з вкладенням повернутий на адресу суду з відміткою відділення «Укрпошти, що адресат відсутній за вказаною адресою. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України за згодою позивача, викладеною з позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 18.02.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 302556, за яким останньому надано кредит на суму 12000 грн. на строк 16 днів, під 1,90 % в день. Розділ 4 вказаного договору передбачає умови пролонгації строку кредиту, зокрема порядок автопролонгації строку кредиту (п.4.3 договору). Згідно з п.4.3.1 вище вказаного договору сторони домовились, що у випадку, якщо в споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. 18.02.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № 19854-02/2022, згідно якого відповідачу надано кредиту в сумі 4000 грн. під 1,25 % на добу на строк 7 днів, дата повернення кредиту 24.02.2022, в разі не сплати кредиту у цей строк, здійснюється перерахування процентів за процентною ставкою 3,2 % на добу. Згідно умов даних договорів відповідач зобов`язувався повернути кредити, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. 08 січня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08012024. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 08.01.2024 до зазначеного договору факторингу Товариство прийняло від ТОВ «Селфі Кредит» реєстр боржників, до яких отримало право вимоги заборгованості. Відповідно до витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 302556 в сумі 21576,00 грн., з яких: 12000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 9576,00 грн. - заборгованість за відсотками. 13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 13012023 та згідно акту прийому-передачі реєстру боржників останнє товариство прийняло реєстр боржників клієнта. Відповідно до витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 19854-02/2022 в сумі 9342,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 5342,00 грн. - заборгованість за відсотками. Відтак, у відповідності до умов зазначених договорів факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату прийняло належні клієнтам права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, зокрема до відповідача. Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 цього Кодексу). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Договори кредиту підписані електронними підписами позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідають вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та вимогам до кредитних договорів. Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачем, матеріали справи не містять. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитні договори та договори факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника. Зобов`язання за основною сумою боргу за договором № 302556 від 18.02.2022 складає 12000 грн., проценти за користування кредитними коштами становлять 9576 грн та нараховані відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується наданим ТОВ «Селфі Кредит» розрахунком заборгованості станом на 08.01.2024, які слід стягнути з [PERSON] . Зобов`язання за основною сумою боргу за договором № 19854-02/2022 від 18.02.2022 складає 4000 грн. Зважаючи на фактичний строк, обумовлений кредитним договором щодо користування коштами, розрахунок відсотків по договору становить 896 грн. (4000 грн. тіло кредиту х 3,2% х 7 днів), які підлягають стягненню з відповідача. Так, відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються також частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, проте з такими позовними вимогами він не звертався. Таким чином, позикодавець відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 26472,00 грн. В силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог на 85,62%, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2592,57 грн.

Outcome: partial