Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 18.08.2021 року між [PERSON] та ТОВ «МАНІФА» укладено договір позики № 2980956, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит в сумі 1000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. 19.08.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова Компанія «ІНКАСО ФІНАНС» укладено договір позики № 3560205252-110307, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит в сумі 2000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Банки належним чином виконали свої зобов?язання за договорами позики, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договорів, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. 29.12.2021р. було укладено договір №29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «МАНІФА» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2980956. 10.01.2023р. було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2980956. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2980956. 21.12.2021р. було укладено договір №21-12/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3560205252-110307. 10.01.2023р. було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3560205252-110307. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3560205252-110307. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договорами позики, в результаті чого загальний розмір заборгованості: - за договором № 2980956 від 18.08.2021р. станом на день звернення до суду становить 14407 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13407,00 грн.; - договором № 3560205252-110307 від 19.08.2021р., в результаті чого загальний розмір заборгованості за вказаним договором станом на день звернення до суду становить 16188,00 грн., з яких: -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2000,00 грн.; -заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 14188,00 грн. Загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 30595,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами № 2980956 від 18.08.2021р. та № 3560205252-110307 від 19.08.2021р. в сумі 30595,00 грн., судові витрати у розмірі 3028 грн. 00 коп. та витрати за професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн. 00 коп. Також просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без представника позивача. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував. Ухвалою суду від 22 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, у якій роз`яснено вимоги ст.178 ЦПК України. Відповідача повідомлено про те, що у провадженні Жашківського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Коллект центр» про стягнення з нього заборгованості за договором шляхом надсилання через засоби поштового зв?язку ухвали про відкриття спрощеного провадження разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч. 5 ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відзив на позов від відповідача до Жашківського районного суду Черкаської області не надходив. Частиною 2 ст. 275 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Встановлені обставини справи та докази. 18.08.2021 року між [PERSON] та ТОВ «МАНІФА» укладено договір позики № 2980956, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу позику в сумі 1000 грн. 00 коп., яка зазначається та погоджується сторонами, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти від суми позики та всі інші платежі, пов?язані з цим договором. Вищевказаний Договір\~підписано обома\~сторонами електронними підписами одноразовими ідентифікаторами та вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами, та діє до повного виконання Споживачем зобов?язань за ним. До договору позики № 2980956 від 18.08.2021р. позивач додав також\~підписаний електронним\~підписом одноразовим\~ідентифікаторомпаспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Переказ коштів, виданих в рамках договору позики № 2980956 від 18.08.2021р., здійснювався 18.08.2021р. ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», шляхом перерахування на банківську картку на платіжну картку № [NUMBER] , яку відповідач вказав особисто в заяві на отримання кредиту, що підтверджується копією довідки платіжного провайдера та є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «МАНІФА». Отже, первісний кредитор свої зобов?язання виконав в повному обсязі. 29.12.2021р. було укладено договір №29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «МАНІФА» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2980956. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №29/12-2021 від 29.12.2021р. ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги до відповідача в сумі 3097,00 грн. 10.01.2023р. було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2980956. Відповідно до змін в Реєстр боржників до договору №10/01-2023 від 10.01.2023р. про відступлення прав вимоги ТОВ «Коллект центр» набуло права вимоги до відповідача в сумі 14407,00 грн. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2980956. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики № 2980956 від 18.08.2021р., в результаті чого загальний розмір заборгованості за вказаним договором станом на день звернення до суду становить 14407 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 1000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13407,00 грн. 19.08.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова Компанія «ІНКАСО ФІНАНС» укладено договір позики № 3560205252-110307 «Проста позика», відповідно до умов якого, банк надав відповідачу позику в сумі 2000 грн. 00 коп., яка зазначається та погоджується сторонами, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим договором. Вищевказаний Договір\~власноручно підписано\~директором ТОВ\~«Фінансова Компанія\~«ІНКАСО ФІНАНС»\~та відповідачем\~за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора та вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами, та діє до повного виконання Споживачем зобов?язань за ним. До договору позики № 3560205252-110307 від 19.08.2021р. позивач додав також\~підписаний електронним\~підписом одноразовим\~ідентифікаторомграфік розрахунків та паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Переказ коштів, виданих в рамках договору позики № 2980956 від 18.08.2021р., здійснювався 19.08.2021р. ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», шляхом перерахування на банківську картку на платіжну картку № [NUMBER] , яку відповідач вказав особисто в заяві на отримання кредиту, що підтверджується копією довідки платіжного провайдера та є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «Фінансова Компанія «ІНКАСО ФІНАНС». Отже, первісний кредитор свої зобов?язання виконав в повному обсязі. 21.12.2021р. було укладено договір №21-12/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3560205252-110307. Відповідно до Реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги №21-12/21 від 21.12.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги до відповідача в сумі 2546,00 грн. 10.01.2023р. було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3560205252-110307. Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог від 10.01.2023р., укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до відповідача по договору позики № 3560205252-110307 від 19.08.2021р. в сумі 16188,00 грн. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3560205252-110307. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики № 3560205252-110307 від 19.08.2021р., в результаті чого загальний розмір заборгованості за вказаним договором станом на на день звернення до суду становить 16188,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 14188,00 грн. Таким чином, факт правомірності укладення договорів факторингу та перехід до позивача права вимоги заборгованості від відповідача у загальному розмірі 30595,00 грн. є доведеним та підтверджується належними доказами. Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до змісту ч. 4 вказаної статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено статтею 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Оскільки відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за договором про надання фінансових послуг щодо повернення коштів, отриманих в кредит та сплати процентів за користування ним, внаслідок чого він має заборгованість, яку наразі повинен сплатити на користь позивача у встановленому судом розмірі, тобто в сумі 30595,00 грн. Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, не висловив своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви, не надав суду будь-яких доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Щодо стягнення судового збору та витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). 01.07.2024 року між ТОВ «Коллект центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №01/07/2024. Згідно до заявки про надання юридичної допомоги № 352 від 14.08.2024 року та Витягу з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 року вартість послуг становить 9000 грн. Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь яких заперечень щодо їх розміру не надав. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн. 00 коп. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 0469320006 від 24.10.2024 р. Статтею 141 ЦПК України установлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю з відповідача на користь позивача підлягає стягнення вся сума, сплаченого судового збору, тобто 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved