Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» Шовкун Н.І. звернулася до суду з позовом до\~ [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №\~R01.00506.004280447 від 31 серпня 2018 року в розмірі 10537,28 грн., та судові витрати по сплаті судового збору. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 травня 2024 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. 10 жовтня 2024 року представник відповідача адвокат Шандула О.О. подав заяву про перегляд заочного рішення з підстав неналежного судового повідомлення [PERSON] про судовий розгляд за вказаним позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ». Адвокат вказує, що у зв`язку із необізнаністю щодо наявності в суді цивільної справи № 638/21156/23 за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідач позбавлений процесуальної можливості надати докази, заявити клопотання з метою доведення необґрунтованості позовних вимог, що має істотне значення для правильного вирішення справи. Заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення прийнято до провадження суду та призначено до судового розгляду ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року. Ухвалою суду\~від 25\~жовтня 2024\~року задоволено\~заяву представника\~ [PERSON] ,\~поданої в\~інтересах відповідача,\~про перегляд\~заочного рішення\~від 30\~травня 2024\~року по\~справі №\~638/21156/23\~за позовом\~представника Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~ Шовкун\~Наталії Іванівни\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитними договором, скасовано заочне рішення, ухвалене 30 травня 2024 року по цивільній справі №\~638/21156/23 за позовною заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Шовкун Наталії Іванівни до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договором. Справу призначити до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» обґрунтовані наступним. 31 серпня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та\~\~відповідачем укладено кредитний договір № R01.00506.004280447, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 9743,87 грн. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 4 від 07.07.2023 року до договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] (відповідача) в сумі 10537,28 грн., з яких: 8783,88 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1753,40 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЄАПБ», а отже позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі 17 грудня 2024 року представник відповідача адвокат Шандула О.О. через електронний сервіс «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача, обґрунтовуючи свою позицію, вказав, що позивачем не дотримано вимоги статті 1082 ЦК України, відповідно до яких боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, якщо він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Але позивачем не надано суду жодних доказів, що ним було направлено, а відповідачем отримано письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, і тому відповідач не мав можливості доводити відсутність боргу за кредитним договором, а у позивача не виникло право вимагати сплати заборгованості за кредитним договором між [PERSON] і АТ «Ідея Банк». Неотримання відповідачем письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові слід вважати за відсутність вирішення спору в досудовому порядку. Факт не направлення зазначеного вище письмового повідомлення боржнику (відповідачеві [PERSON] ) підтверджується тим, що позивачем не надано належну інформацію суду щодо виконання цієї вимоги закону. Ця обставина не дає можливості встановити, яким чином ТОВ «ФК «ЄАПБ» направив на виконання вимог статей 512 - 514, 516 ЦК України, чи то простою кореспонденцією через відділення Укрпошти, чи то за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції письмові повідомлення боржникам про відступлення клієнтом прав вимоги заборгованості фактору, тобто суду не надано доказів виконання позивачем вимог ст. 1082 ЦК України, оскільки відповідно до положення ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Такі обставини також призвели до порушення прав боржника, передбачених ст. 518 ЦК України, які гарантують можливість висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент отримання письмового повідомлення про заміну кредитора. У зв`язку із зазначеним сторона відповідача вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача до [PERSON] тільки з цих підстав позивачеві має бути відмовлено в повному обсязі. Крім того, представник відповідача вказує, що у жовтні 2018 року [PERSON] надано фінансовій установі (АТ «Ідея банк») усі необхідні документи, що свідчать про те, що відповідач [PERSON] з 11.10.2018 року безперервно проходить військову службу у Національній гвардії України, з 2019 року відповідач неодноразово брав участь у ООС, що підтверджується посвідченням учасника УБД серії [NUMBER] від 12.03.2020 року. Після подачі зазначених документів [PERSON] «жодної взаємодії з банком не мав». Адвокат Шандула О.О. акцентує увагу, що у відповідності до положень Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки [PERSON] є військовослужбовцем, він звільняється від фінансової відповідальності перед банком. На підставі статей\~211,\~223 ЦПК України\~суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України технічна фіксація судового розгляду не здійснювалась. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, врахувавши позиції сторін, дійшов наступних висновків. У відповідності до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, 31 серпня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R01.00506.004280447. Відповідно до п.п. 1.1-1.5 п. 1 кредитного договору, товариство (позивач) надає клієнту (відповідачу) грошові кошти на поточні проблеми в розмірі 9743,87 грн. Строком на 13 (тринадцять) місяців, зі сплатою відсотків за користування коштами 16.3 % від несплаченої суми кредиту. Невід`ємною частиною цього договору є правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства (позивача), приймаючи умови кредитного договору. За умовами кредитного договору відповідач зобов`язався повернути, отримані грошові кошти у визначений договором строк. Фінансова установа (банк) виконала свої зобов`язання за кредитними договорами та надала відповідачу кредитні кошті згідно умов кредитних договорів, однак позичальник свої зобов`язання з договорами не виконав та не повернув, отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в нього перед кредиторами виникла заборгованість за вказаними кредитними договорами. Матеріалами справи підтверджується, що 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №\~07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників № 4. Відповідно до Реєстру боржників № 4 від 07 липня 2023 року до договору факторингу №\~07072023 від 07 липня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10537,28 грн., з яких: 8783,88 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1753,40 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників № 4 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №\~R01.00506.004280447 від 31.08.2018 в сумі 10537,28 грн., з яких 8783,88 грн.\~заборгованість за основним боргом; 1753,40 грн.\~заборгованість за відсотками; 0,00 грн.\~заборгованість за комісіями. Перехід права вимоги від АТ «Ідея Банк до ТОВ «ФК «ЄАПБ» також підтверджується наданою суду позивачем платіжною інструкцією № 19913 від 11 липня 2023 року (оплата за відступлення права вимоги). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1\~ст. 1048 цього Кодексу\~позикодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Суд не вбачає законодавчого підтвердження позиції сторони відповідача щодо звільнення відповідача, як військовослужбовця, від зобов`язань за кредитними фінансовими (кредитними) зобов`язаннями. Крім того, суд зазначає, що договір факторингу не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Укладені між фінансовими установами та позивачем договори факторингу є належними доказами переходу прав вимог до боржника за кредитними договорами. Стосовно посилань представника відповідача на не повідомлення (неналежне повідомлення) відповідача про зміну кредитора, в контексті звільнення від зобов`язання за кредитним договором, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, на що посилається [PERSON] , не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Вказане вище узгоджується з правовими висновками Верховного Суд, викладеними у постанові КЦС ВС від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц, постанові КЦС ВС від 06 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц. Суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву про зобов`язання позивача надати перелік усіх кредиторів, перед якими виникла заборгованість у відповідача [PERSON] до того, як укладено договір факторингу між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», а також щодо зобов`язання позивача про надання усіх документів, що стосуються договору факторингу між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та АТ «Ідея Банк» з метою встановлення усього кола боржників, до якого входить [PERSON] , оскільки з матеріалів справи чітко вбачається суб`єктний склад та характер правовідносин по даній справі, зокрема: сторонами по даній справі, у відповідності до ст. 48 ЦПК України, є позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» та відповідач [PERSON] . Крім того до суб`єктного складу даного спору не відносить жодний інший боржник, права вимоги до якого перейшло від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ». За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню у повному обсязі з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. При цьому суд наголошує, що судове доказування це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до статті 141 ЦПК України. Таким чином, оскільки позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» на виконання свого процесуального обов`язку надав належні та неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved