Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Колодовський О.В. звернувся до суду із позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у якому просить: визнати за [PERSON] право власності на 2/6 (1/3) частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , а саме: літ. «А»: житловий будинок (1982 р.), площею 63,3 м.кв., з добудовою (1984 р.) («а») та сходами («сх»); літ. «Б»: літня кухня (1982 р.), з підвалом (до 1939 р.) («пд»); літ. «В»: хлів (1958 р.) з підвалом (1958 р.) («пд»); літ. «Г»: господарська будівля (1980 р.); літ. «Д»: гараж (1985 р.); «1» огорожа; «2» хвіртка; «3» ворота; «К» криниця, в тому числі на 1/6 права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого була [PERSON] , а членами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вони набули права спільної сумісної власності, а саме по 1/6 частки будинку. [INFO] помер дідусь позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на 1/6 частку житлового будинку. Останній за життя склав заповіт на користь позивачки [PERSON] , на підставі якого заповів їй усе своє майно. Тому загальний розмір частки позивача у праві спільної сумісної власності становить 1/3 (1/6 частки належить позивачу як члену колгоспного двору + 1/6 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] ). Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за заявою сина померлого [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом (щодо земельних ділянок) та про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині, за заявою дочки померлого [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом (щодо земельних ділянок) та за заявою позивачки внучки померлого [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкових прав на частку вказаного будинку, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність цього майна спадкодавцеві та відсутня державна реєстрація права власності. Оскільки позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 13.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 19.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились, представник подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Щодо задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~ Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 24.01.1962. 11.05.1985 [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане 11.05.1985. Прізвище подружжя після укладення шлюбу « [PERSON] » та « [PERSON] ». У даному шлюбі [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 05.03.1986. Її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . 07.09.2017 [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 07.09.2017. Згідно із довідкою №309, виданою 18.12.2023 Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, в колгоспному дворі в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 членами двору були: [PERSON] 1935 р.н. голова двору; [PERSON] - 1932 р.н. чоловік, [PERSON] 1976 р.н. дочка, [PERSON] 1967 р.н. син, [PERSON] 1986 р.н. онука, [PERSON] 1989 р.н. онука. Згідно інформаційної довідки №1119, виданої 28.11.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 державна реєстрація права власності на нерухоме майно по [ADDRESS] в бюро не проведена. Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №1120, виданої 28.11.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 1/6 [PERSON] . 28.11.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на [ADDRESS] . Загальна площа 63.3 кв.м, житлова площа 49,0 кв.м. Рік побудови 1982. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.03.2023 Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Згідно з довідкою Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 288 від 18.12.2024, на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] і постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] , ніхто не зареєстрований і не проживає, і по даний час після його смерті. 02.10.2020 старостою с. Козівка Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Дідиком Т.А. посвідчено заповіт за номером в реєстрі 6-17, відповідно до якого [PERSON] заповів: належні йому на праві приватної власності земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,73 га (1,69 га + 0,07 га), розташовані на території Великогаївської сільської ради с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] та [PERSON] в рівних частках; все інше належне йому майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось та все те, що ще буде належати йому на день його смерті і на що він згідно з законом матиме право [PERSON] . Як вбачається з постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. №653/02-31 від 25.03.2024 у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №305/2023, після смерті [PERSON] , за заявою сина померлого - [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом та про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині від 05.09.2023 за №764. 05.09.2023 за №765 надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом від дочки померлого - [PERSON] . 05.09.2023 за №766 надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом від внучки померлого - [PERSON] . Інші спадкоємці не зверталися. Вищевказаною постановою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS] після смерті дідуся [PERSON] , померлого [INFO] . Відмова мотивована відсутністю правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві. Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст. ст. 120 126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що колгоспний двір це сімейнотрудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало по 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Правила ст.\~563\~ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР). [INFO] помер [PERSON] . Оскільки, спадщина відкрилася після 01 січня 2004 року, то застосуванню підлягають норми ЦК України. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності\~до cт.\~1217\~ЦК України,\~спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1\~та 5\~ст.\~1268\~ЦК України\~передбачено,\~що спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. (ч.1 ст.1269 ЦК України) Встановлено,\~що після\~смерті [PERSON] \~Тернопільською районною\~державною нотаріальною\~конторою заведено\~спадкову справу\~№305/2023 за заявою сина померлого [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом та про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині. Дочка померлого [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. Таким чином,\~після смерті\~ [PERSON] спадкоємцем його 1/6 частки спірного житлового будинку стала його внучка [PERSON] . У вчиненні\~нотаріальної дії\~та оформленні\~спадкових прав\~позивачу було\~відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на частку житлового будинку по [ADDRESS] , що стало причиною звернення позивача до суду. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши вищевказані правові норми та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи, що позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку та отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину на будинок, оскільки правовстановлюючий документ на будинок відсутній, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог в частині визнання за нею права власності на 1/6 частину житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за нею право власності на 1/6 частини житлового будинку по [ADDRESS] , в порядку з спадкування за заповітом після померлого [INFO] діда [PERSON] . В той же час, у суду відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про визнання за нею права власності на 1/6 частки у праві спільної сумісної власності на спірний житловий будинок, як члена колгоспного двору, оскільки під час розгляду цієї справи суду не надано доказів про те, що її право на цю частку власності не визнається, порушується чи оспорюється іншою особою. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 статті 2 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). У позовній заяві жодним чином не обґрунтовано необхідність визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/6 частини житлового будинку, яка належить їй як члену колгоспного двору. Даний позов мотивований лише порушенням права позивача, як спадкоємця, на отримання належного спадкодавцеві майна у спадщину. У даній справі позивач пред`явила позовні вимоги до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області,яка право власності позивача на 1/6 частини житлового будинку, яка належить їй як члену колгоспного двору, не оспорює, та є належним відповідачем лише в частині позову про визнання права власності на спадкове майно. За таких обставин, у задоволенні позову в частині вказаної вимоги слід відмовити.

Outcome: partial