Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, яку мотивували тим, що [INFO] помер їх батько та чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. [PERSON] за життя залишив заповіт за яким все своє майно заповідав дітям, [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємці частково оформили спадщину та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-663 від 17.02.2014 року та за №3851 від 09.10.2014 на ім`я [PERSON] , та [PERSON] кожний на частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . При зверненні до державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на наявні спадкодавцеві земельні ділянки спадкоємиці [PERSON] було відмовлено, оскільки при отриманні свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті батька на житловий будинок, не було враховано обов`язкову частку дружини померлого, яка на час його смерті проживала разом з померлим та фактично прийняла спадщину. Крім того зазначили, що наявна в матеріалах спадкової справи заява [PERSON] про відмову від обов`язкової части не може бути прийнята до уваги оскільки написана з пропуском шестимісячного строку. Виходячи з наведено, з метою реалізації своїх прав на спадкове майно позивачі просять скасувати вказані свідоцтва про право на спадщину та визнати право власності на спадкове майно померлого, [INFO] , [PERSON] з врахуванням обов`язкової частини [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явились. Від позивачів надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, при вирішенні спору поклались на розсуд суду. Від державного нотаріуса Блошенко В.І. та приватного нотаріуса Хоменко О.В. надійшли заяви в яких вони просили слухати справу в їх відсутність, при вирішенні спору поклались на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 16 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.7) Судом встановлено, та не оскаржується сторонами, що [PERSON] є батьком позивачів [PERSON] та [PERSON] та чоловіком [PERSON] . Відповідно до заповіту від 08.09.2008 [PERSON] все своє майно заповідав дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному, вказаний заповіт посвідчений секретарем Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.53). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. До складу спадщини входять житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , який розташований на приватизованій земельній ділянці, що належав [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Верхньосироватською сільською радою 30.05.1988 року, зареєстрованого в Сумському ООБТІ 30.05.1988 року за № 559 та згідно державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] було передано Верхньосироватською сільською радою 18.07.2022 року для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,1013 га та для ведення особистого селянського господарства 0,1912 га (а.с. 8, 11, 29-31). [PERSON] частково оформила спадкове майно за заповітом та 17.02.2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1-663, яке видане державним нотаріусом Сумської районної державної нотаріальної контори Хоменко О.М. на на частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності № 4688874, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за № 293972459247 від 17.02.2014 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.12). [PERSON] також отримав свідоцтво про право власності за заповітом № 3851 від 09 жовтня 2014 року, яке видане державним нотаріусом Сумської районної державної нотаріальної контори Каблучко О.М. на частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності № 7268479, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за № 293972459247 від 09.10.2014 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .(а.с.9). В 2021 році позивачі виготовили та отримали кадастрові номери на земельні ділянки, згідно державного акту на право приватної власності виданого на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , а саме: 5924782900:01:006:0768 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,1013 га; 5924782900:01:006:0771- для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0971 га; 5924782900:01:006:0769 - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0942 га, що стверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 19.11.2021р та 09.12.2021 р.(а.с. 18-26). Після належного\~оформлення земельних\~ділянок [PERSON] \~звернулася до\~Сумської районної\~державної нотаріальної\~контори для\~отримання свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~на вказані\~земельні ділянки\~після смерті\~батька [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Відповідно до\~постанови державного\~нотаріуса від\~05.11.2024\~року позивачці\~було відмовлено\~з посиланням\~на те,\~що у\~спадковій справі\~№ 726/2013\~року,\~відкритий до\~майна померлого\~ [INFO] [PERSON] ,\~наявний заповіт,\~посвідчений Верхньосироватської\~сільською радою\~Сумського району\~08.09.2008\~року за\~№ 674,\~за яким\~ [PERSON] \~все своє\~майно заповідав\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~в рівних\~частках,\~тобто,\~за відсутності\~спадкоємців на\~обов`язкову частку,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~спадкували би\~по \~ частці\~спадкового майна\~кожний.\~Також,\~у спадковій\~справі наявні\~заяви від\~06.12.2013\~року від\~дружини померлого\~ [PERSON] ,\~про те,\~що вона\~має право\~на обов`язкову\~частку в\~спадщині та\~має право\~на отримання\~свідоцтва про\~право власності\~на майно,\~придбане з\~чоловіком за\~час зареєстрованого\~шлюбу,\~але скористатися\~цими правами\~не бажає. Однак вказані заяви подані з пропущеним встановленим законом строком, тому не можуть бути враховані при визначенні кола спадкоємців. В той час, 17.02.2014 року за реєстром № 1-663 та 09.10.2014 року за реєстром № 3851 після померлого [PERSON] на дітей померлого [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом по частці кожному на житловий будинок розташований в [ADDRESS] , без урахування прав [PERSON] на обов`язкову частку у спадщині. З матеріалів спадкової справи № 726/2013 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] вбачається, що 06.12.2013 року [PERSON] , у Верхньосироватській сільській раді Сумського району, Сумської області зробила заяви до Сумської районної державної контори про те що, як дружина померлого чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] , не претендує на одержання свідоцтва про право власності, оскільки майно є особистою приватною власністю спадкоємця і в суд по даному питанню звертатися не буде, а також про те, що вона досягла пенсійного віку, і має право на обов`язкову частку в спадщині за законом, але не бажає це право використовувати (а.с.54). Відповідно до ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом або за законом має право відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] заяву про відмову від обов`язкової частки в спадщині протягом 6-ти місячного строку до нотаріальної контори не подавала. За таких обставин, за [PERSON] , як за пережившою непрацездатною дружиною померлого, яка досягла пенсійного віку та не відмовилася у встановлений законом строк від прийняття спадщини, слід залишити відкритою обов`язкову частку в спадщині, що складає 1/6 частку спадкового майна. За приписами ст. 1296\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~ст. 1301 Цивільного кодексу України\~свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Свідоцтво про право на спадщину\~це правовстановлюючий документ, що посвідчує виникнення у спадкоємця права власності на спадкове майно. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується процес оформлення спадкових прав. Згідно з п. 27\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до\~статті 1301 Цивільного кодексу України, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, у\~статті 1301 Цивільного кодексу України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. Відповідно до\~ст.\~69\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністрества юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, Глава 10, п 4.14., при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Пунктом 4.15. Порядку визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно 4.18. Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У роз`ясненнях, наданих у п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~визначено,\~що свідоцтво\~про право\~на спадщину\~видається за\~письмовою заявою\~спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину в\~порядку,\~встановленому цивільним\~законодавством.\~У разі\~відмови нотаріуса\~в оформленні\~права на\~спадщину особа\~може звернутись\~до суду\~за правилами\~позовного провадження. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 Цивільного кодексу України). Згідно ст. ст.\~1268,\~1296,1297\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст.\~126\~ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених судом обставин суд приходить до висновку, що при видачі спірних свідоцтв про право на спадщину за заповітом нотаріусом не було враховано обов`язкову частку в спадщині, що складає 1/6 частку спадкового майна за дружиною померлого [PERSON] , як за пережившою непрацездатною дружиною померлого, яка досягла пенсійного віку та не відмовилася у встановлений законом строк від прийняття спадщини, отже є підстави для визнання недійсним оспорюваних свідоцтв, оскільки при їх видачі були порушені права [PERSON] , та визнати право власності за спадкоємцями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з урахуванням обов`язкових часток, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved