Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється донькою відповідача, навчається на денній формі навчання на контракті, а відтак не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, як то необхідність придбання паперу, ручок, зошитів, користування комп`ютерною та копіювальною технікою, тощо, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Стипендії не отримує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до припинення нею навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років та витрати на правову допомогу в сумі 1800 грн. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд справи (копію ухвали про відкриття провадження по справі отримав 23.11.2024 року), відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не подано. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що позивач являється повнолітньою дочкою відповідача, навчається на денній формі навчання у Івано-Франківському національному медичному університеті. Відповідач доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інших утриманців), не подав. Позивач зазначила про те, що відповідач працює в «Укрзалізниці» і отримує стабільну заробітну плату. Крім того, він отримує пенсію по інвалідності, а отже й має реальну можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідачем відзив на позовну заяву та інших заяв чи клопотань не подано, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання повнолітньї дочки на час її навчання. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню на підставі ст.141 ЦПК України. Так, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Як передбачено ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадку надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір судових витрат встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо), що передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України. На підтвердження доказу понесення згідно вказаного договору витрат в розмірі 1800 гривень, позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордера №12/9 від 12.09.2024 року, договір про надання правової (правничої) допомоги з додатком 1 з описом наданих послуг. Отже, заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу підлягають задоволенню. Разом з тим, з відповідача підлягає стягненню на спеціальний рахунок судовий збір, оскільки на підставі ст.5 ч.1 п.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved