Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належав батькові згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 20.09.1989 [NUMBER]. Позивач спадщину після смерті батька прийняв, проте в нотаріальному порядку оформлення спадщини відмовлено. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати за ним право власності на вказаний будинокв порядку спадкування після смерті батька. Позивач в судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи без його участі. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника,. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження позивача. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок в [ADDRESS] , в цілому складається з літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 26,6 кв.м., загальною площею 64,1 кв.м., господарських будівель: літ.Б1 - сарай, літ.В1 - кухня, літ.Г - гараж, літ.Д - баня, літ.Е - сарай, літ.Ж - сарай, літ.З - убиральня, 1-4; І-ІІ надвірні споруди, який належав померлому свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 20.09.1989 [NUMBER]. Позивач спадщину після смерті батька прийняв шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 796/2000, зокрема свідоцтва про право на спадщину за законом. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивач спадщину після смерті батька прийняв, спадкове майно у вигляді житлового будинку дійсно належало спадкодавцеві, інші спадкоємці не встановлені. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved