Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [INFO] (далі [INFO] ) про відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.2024 року по адміністративній справі за його позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії позовні вимоги задоволені. Визнано протиправними дії [INFO] щодо складення та надання до ГУ ПФУ в Полтавській області довідки від 20.05.2024 №ФП63453/7215 про грошове забезпечення [PERSON] станом на 01.01.2021 із зазначенням у них надбавки за особливості проходження служби, надбавки за класну кваліфікацію, надбавку за службу в умовах режимних обмежень премії визначених виходячи з грошового забезпечення станом на 05.03.2019. Зобов`язано [INFO] підготувати та надати до ГУ ПФУ у Полтавській області зазначено довідку у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, в тому числі, надбавки за особливості проходження служби у розмірі (65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років); надбавки за службу в умовах режимних обмежень (10% посадового окладу); надбавки за класну кваліфікацію (5% посадового окладу); премії (35% посадового окладу), які обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 рік. Таке звернення до суду пов`язане з тим , що відповідач не виконав попереднє рішення суду. 03.10.2024 року відповідач повідомив щодо проведення перегляду розміру грошового забезпечення на підставі рішення суду. Такими діями, які Полтавський окружний адміністративний суд визнав протиправними, відповідач спричинив моральну шкоду, яка полягає у глибоких душевних стражданнях, яких зазнав позивач у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку з порушенням його прав людини, що викликало у нього сильні негативні почуття, які змінюються одне одним: почуття обурення, почуття невпевненості в майбутньому, почуття відчаю та гніву. Просить стягнути з Держави Україна в особі [INFO] за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з відповідного казначейського рахунку на його користь в якості відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями та бездіяльністю органом державної влади, суму у розмірі 20 000,00 грн . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про час та місце розгляду справи. У судове засіданні позивач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заява містить клопотання щодо розгляду справи в його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутність. Надав суду відзив щодо не визнання позовних вимог за їх безпідставністю та зазначив , що твердження позивача про наявність у нього моральних страждань не ґрунтуються на вимогах статті 82 ЦПК України та підлягають доведенню позивачем на загально визначених підставах згідно зі статтею 81 ЦПК України. Сам факт визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень не є безумовною і достатньою підставою для стягнення з нього моральної шкоди. Позивач не надав доказів того, що йому завдано моральної шкоди [INFO] . Також не може вестись мова про тривалість порушення прав позивача, оскільки [INFO] негайно добровільно виконав рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 440/7764/24 після набрання законної сили. Просив в задоволенні позову відмовити. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року по адміністративній справі за позовом [PERSON] до [INFO] задоволено частково. Визнано протиправними дії [INFO] щодо складення та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки від 20.05.2024 №ФП63453/7215 про грошове забезпечення [PERSON] станом на 01.01.2021 із зазначенням у них надбавки за особливості проходження служби, надбавки за класну кваліфікацію, надбавку за службу в умовах режимних обмежень премії визначених виходячи з грошового забезпечення станом на 05.03.2019. Зобов`язано [INFO] підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про грошове забезпечення [PERSON] станом на 01.01.2021 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, в тому числі, надбавки за особливості проходження служби у розмірі (65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років); надбавки за службу в умовах режимних обмежень (10% посадового окладу); надбавки за класну кваліфікацію (5% посадового окладу); премії (35% посадового окладу), які обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 рік. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили. У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до частини першої вказаної статті кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. У статтях 55,56 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, а саме завдана шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК України ). Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Приймаючи до уваги обставини на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, суд дійшов висновку, що позивачем не надано жодних доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог, є недоведеним посилання позивача щодо наявності у нього сильних негативних почуттів, які змінюються одне одним: почуття обурення, почуття невпевненості в майбутньому, почуття відчаю та гніву внаслідок не виконання [INFO] рішення суду. У ході судового розгляду встановлено, що відповідачем добровільно виконано рішення Полтавського окружного адміністративного суду після набрання ним чинності. Дані обставини позивачем не спростовані. Таким чином, у ході розгляду справи, суду слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Тобто, аналізуючи наведені положення законодавства, з урахуванням обставинами справи, а також зваживши на згадані вище роз`яснення Пленуму Верховного Суду України щодо відшкодування моральної шкоди, то насамперед треба звернути увагу на те, що сам факт визнання протиправними дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень не є безумовною і достатньою підставою для стягнення з нього моральної шкоди. У кожному випадку позивач повинен обґрунтувати заподіяння йому такої шкоди, зокрема пояснити в чому конкретно проявилося порушення його нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, що саме спричинило йому моральні страждання і в чому проявляється їхній взаємозв`язок з протиправними діями відповідача. Приймаючи до уваги, що позивачем не надано доказів на обґрунтування заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: dismissed