Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області, приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., [PERSON] , державного реєстратора Гадайчук Є.А., третьої особи на стороні відповідачів [PERSON] , у якому просить: \~ \~ \~ \~1. Заповіт, вчинений від імені [PERSON] , від 14 березня 1984 року, реєстраційний №\~8, визнати недійсним. 2. Нотаріальні дії приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А. щодо видачі свідоцтва на спадщину за заповітом [PERSON] , у зв`язку з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, визнати неправомірними. Скасувати реєстраційний запис заповіту [PERSON] у Спадковому реєстрі за № 61821120, зареєстрований 29 грудня 2017 року реєстратором Хмельницька філія державного підприємства «Національні інформаційні системи». 3. Договір дарування від 06 лютого 2020 року, вчинений [PERSON] на ім`я обдарованої [PERSON] , квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Гадайчук Є.А., визнати недійсним та скасувати. 4. Запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на частину квартири [ADDRESS] , № 199306026 від 06 лютого 2020 року, внесений за заявою [PERSON] , за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1484164568209, скасувати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що документи стосовно набуття частини квартири [ADDRESS] матір`ю відповідача [PERSON] , яка перейшла у власність відповідача [PERSON] за договором дарування від 06 лютого 2020 року, є неналежними, недопустимими, неправдивими, недостовірними та з ознаками явного кримінального правопорушення, а тому викликають сумнів у їхній належності, допустимості та достовірності, на що вказують ст. ст. 77, 78 та 79 ЦПК України. В позовній заяві вказано, що відповідач [PERSON] , здійснивши незаконні дії, провокативні дії на приватній території позивача, у нічний час, незаконно відкрила проти позивача [PERSON] кримінальне провадження, про що вказує у своїй позовній заяві (справа\~№\~671/1543/21), з посиланням на занесення в ЄРДР. При цьому стороною вказаного конфлікту, її прямим учасником являється третя особа без самостійних вимог [PERSON] . Дарувальник [PERSON] у договорі від 06 лютого 2020 року дарування частки квартири в абзаці 3 даного договору вказує, що … частки свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А. 13 лютого 2018 року, за № 671, право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 24808135, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1484167568209. За витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50460504 від 29 грудня 2017 року Хмельницької філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» до Спадкового реєстру внесений запис, параметрами якого є заповіт за номером 61821120, який посвідчений Хмельницька область, Солом`янська сільська рада Волочиського району, за датою посвідчення [INFO] . З врахуванням змісту Витягу № 50460504 від 29 грудня 2017 року у цивільній справі № 671/1543/21, про реєстрацію в Спадковому реєстрі заповіту, позивач, з його слів, звернувся з письмовою заявою від 26 січня 2022 року до Соломнянської сільської ради для отримання дублікату заповіту. Позивач вказує, що за підписом старости сіл: Соломна, Гречана, Раціборівка, Сербинів, Комару А.А. було надано лист від 31 січня 2022 року за № 17 по результатах розгляду вказаного звернення, з викладом обставин про те, що йому не може бути наданий дублікат заповіту, лише на вимогу суду. Колишніми працівниками Соломнянської сільської ради позивачу було надано фотокопію тексту заповіту, який посвідчується в місцевій сільській раді. З фотокопії тексту заповіту вбачається, що заповідач [PERSON] (батько позивача), що проживає в с. Соломна Волочиського району Хмельницької області, на випадок його смерті робить таке розпорядження: «Все майно і будівлі де б вони не були і з чого б вони не складались, на що по закону має право, і все те що мені належить на день смерті заповідає [PERSON] ». Підпис. 14 березня 1984 року. Тут же вказується: Цей заповіт посвідчений мною, [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Солом`янської сільської Ради народних депутатів Волочиського району Хмельницької області. Заповіт підписано гр. [PERSON] , у моїй присутності та власноручно. Особу та дієздатність встановлено та перевірено. Одержано держмита 2 крб. Зареєстровано в реєстрі за № 8. Цей заповіт складено та підписано у двох примірниках, один із них залишається у виконкому сільської Ради, а другий видається заповідачу. Секретар виконкому сільради, підпис Ф.Ф.Поморгало. Завірено круглою печаткою з Гербом УРСР, з написом по кругу Солом`янська сільська Рада народних депутатів. Позивач зазначає, що посвідчуючи заповіт, секретар Солом`янської сільської Ради не мав прав і підстав вчиняти нотаріальні дії з написом «секретар виконавчого комітету Солом`янської ради народних депутатів Волочиського району Хмельницької області», оскільки такі дані є неправомірними і вказують на невідповідність заповіту вимогам Закону, і що цей заповіт «складався» після смерті батька. Оскільки, у вказаний час станом на 14\~березня 1984 року, та відповідно до Інструкції, заповіти посвідчувались на спеціальних бланках, які знаходились у розпорядженні виконавчих комітетів сільських рад, а не на клаптику паперу, вчиненому печатною машинкою. Також підпис секретаря комітету Солом`янської сільської ради завірений печаткою з написом «Солом`янська сільська Рада народних депутатів», що не відповідає дійсності і суперечить змісту Інструкції «Про порядок здійснення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», яка діяла в цій редакції до 31 жовтня 1985 року. Наказ Мінюсту УРСР № 35/5. Отже, як вважає позивач, дії секретаря виконавчого комітету Солом`янської сільської ради, який посвідчував заповіт [PERSON] , є неправомірними. Вказує, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (ч. 1 ст. 1257 ЦК України). В подальшому заповіт [PERSON] на ім`я [PERSON] зареєстрований приватним нотаріусом Гадайчук Є.А. згідно з Витягом № 491112440 від 15 вересня 2017 року, до Спадкового реєстру внесений реєстраційний запис, спадкова справа № 61231232, спадковий реєстр у нотаріуса 339/2017. Позивач зазначає, що відповідно до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №\~296/5 вказано: Глава 8. Вимоги до документів, що подаються для вчинення нотаріальних дій, у п. 1 зазначено «нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи». [PERSON] зазначає, що пункт 5.1. глави 10 вказує: «При оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє у його прийомі». Отже, на думку позивача, приватний нотаріус Гадайчук Є.А., вчинивши нотаріальні дії по видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю [PERSON] , не перевірила заповіт на відповідність його чинному законодавству, що тягне правові наслідки визнання дій нотаріуса неправомірними та скасування нотаріальної дії, скасування державної реєстрації права власності на квартири [ADDRESS] , визнання недійсним договору дарування дарувальником третьою стороною [PERSON] обдарованій відповідачу-3, та скасування свідоцтва про право власності на частини квартири за вищевказаною адресою, яка належить відповідачу-3, [PERSON] . Позивач вказує в позовній заяві, що за договором дарування частки квартири від 06\~лютого 2020 року дарувальник [PERSON] передає обдарованій [PERSON] частки квартири [ADDRESS] , після чого відповідач-3, [PERSON] володіє частки вказаної квартири. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позов з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в суді проти позову заперечили у зв`язку з його безпідставністю. Представник відповідача посилалась на письмове пояснення (т. 1 а.с. 79-83) та, крім цього, на сплив строку позовної давності. Приватний нотаріус Гадайчук Є.А. в судовому засіданні проти позову заперечила. У письмовому поясненні (т. 1 а.с. 57-58) вказала, що 15 вересня 2017 року за заявою [PERSON] нею була заведена спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] 17 січня 2018 року із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого [PERSON] , яка надала примірник заповіту, посвідченого від імені [PERSON] секретарем виконкому Соломнянської сільської ради 14 березня 1984 року за реєстраційним № 8. [PERSON] зазначила, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нею було надано правову оцінку заповіту, який був посвідчений секретарем виконкому сільської ради, що відповідає вимогам Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої Наказом Міністра юстиції УРСР 19.01.76 № 1/5 (чинної на день вищевказаного посвідчення заповіту). Спадкоємцем [PERSON] були надані всі необхідні документи і 13 лютого 2018 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку квартири за [ADDRESS] , та, відповідно до вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстровано право власності на частку. При посвідченні договору дарування частки спірної квартири, який був посвідчений 06 лютого 2020 року, підстав для відмови у посвідченні договору не було. Від представника відповідача - Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області до суду надійшла заява з проханням про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Третя особа на стороні відповідачів [PERSON] направила суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутності, проти позову заперечила, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 14 березня 1984 року [PERSON] складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Соломнянської сільської ради, за яким він заповів все своє майно дружині [PERSON] (т. 1 а.с. 61). Вказаний заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі 29 грудня 2017 року (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі т. 1 а.с. 35). За договором дарування частки квартири, укладеним 06 лютого 2020 року, [PERSON] безоплатно передала у власність дочці [PERSON] частку квартири за [ADDRESS] . Зазначена частка квартири належить дарувальнику на підставі: частка свідоцтва про право власності на нерухоме майно…, частка свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук\~Є.А. 13 лютого 2018 року за реєстраційним номером 671, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 24808135, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1484167568209 (т. 1 а.с. 39). Право власності на вказану частину квартири зареєстроване рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51010683 від 06 лютого 2020 року (т. 1 а.с. 36). \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із частинами першою, другою статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до частини другої статті 1267 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Стаття 203 ЦК України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3)\~складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),\~що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні дослідженими судом доказами не доведено наявність підстав для визнання заповіту [PERSON] недійсним, також не надано жодних доказів неправомірності дій приватного нотаріуса та відсутні підстави для визнання недійсним оспорюваного договору дарування та скасування запису про реєстрацію права власності на частину квартири, відтак в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved