Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

короткий зміст позовних вимог. 27.11.2024 до суду звернувся позивач [PERSON] із позовною заявою до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, у якій просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 2,28 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» с. Павлівка Погребищенського району Вінницької області. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла його баба [PERSON] , яка на час смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . За життя спадкодавець [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким заповіла на ім`я позивача належну їй на підставі сертифікату серії ВН №0063695 земельну частку (пай), розміром 2,28 в умовних кадастрових гектарах. Після смерті [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем та прийняв спадщину, подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. До складу спадщини [PERSON] входить земельна частка (пай), розміром 2,28 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» с. Павлівка Погребищенського району Вінницької області. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа. У зв`язку із втратою сертифіката на право на земельну частку (пай) та неможливістю з незалежних від позивача причин отримати його дублікат (такий документ може бути оформлений та виданий лише власнику майна), відмовою нотаріуса у видачі на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину, він не може у звичайний спосіб реалізувати свої спадкові права, а тому змушений звертатись до суду і просити захистити його невизнане право у заявлений спосіб. Рух справи, позиція суду. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2024 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 24). Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 28.11.2024 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 25.12.2024, витребувано з Погребищенської державної нотаріальної контори спадкову справу №366/2006 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 25). 06.12.2024 з Погребищенської державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа №366 від 10.10.2006 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 30-35). Позивач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити (а.с. 20). Представник відповідача в судове засідання не з`явився також, головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Дзюба О.О. через канцелярію суду подав заяву розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с. 36). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлені судом обставини справи. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.04.2006, актовий запис №12, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9). [PERSON] мала право на земельну частку (пай), розміром 2,28 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» с. Павлівка Погребищенського району Вінницької області відповідно до сертифікату серії ВН №0063695. Вказаний факт підтверджується інформацією відділу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №1600/25-24 від 12.11.2024 (а.с. 14). Згідно із заповітом від 26.02.2001, що посвідчений секретарем виконкому Павлівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області Соцькою Л.І. та зареєстрований у реєстрі за №16-215 [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] належну їй на підставі сертифікату серії ВН №0063695 земельну частку (пай), розміром 2,28 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 10). Відповідно до довідки №16-65 від 31.05.2024 виданої старостою Павлівського старостинського округу [PERSON] , [PERSON] проживала та була зареєстрована одна в [ADDRESS] до дня смерті [INFO] (а.с. 19). Із матеріалів спадкової справи №366/06 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] вбачається, що позивач 10.10.2006 подав заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с. 33). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до вимог п.4.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У п.4.15 Порядку зазначено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спосіб захисту порушеного права, відповідно до ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України, при зверненні до суду обирається позивачем. Даний спір виник у зв`язку із неможливістю позивачем отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу - сертифіката на земельну частку (пай). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» №899-IV від 05.06.2003 визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на земельну частку (пай). Із досліджених матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] за життя мала право на земельну частку (пай). На її ім`я видано сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ВН №0063695 в колективному сільськогосподарському підприємстві «Промінь» с. Павлівка Погребищенського району Вінницької області (а.с. 14). Однак вказаний сертифікат за невстановлених обставин було втрачено, про що зроблено оголошення в місцевих засобах масової інформації. Оскільки позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, враховуючи визнання позову відповідачем, з метою захисту майнових прав позивача, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на це майно.

Outcome: approved