Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] , посилаючись на те, що 12.04.2003 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 196, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управіння юстиції, актовий запис №507. Протягом останнього часу стосунки між подружжям поступово погіршувались, спільне життя не склалося, на даний час час вони практично не проживають однією сім`єю. Спільне господарство не ведеться, втрачено взаєморозуміння. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна між сторонами не має. Підстав для збереження шлюбу з відповідачем позивач не вбачає та не бажає. На підставі викладеного просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2024 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 15.01.2025 позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 27.01.2025 через канцелярію до суду надійшла заява, в якій просив позовну заяву розглядати без участі позивача. Вказав, що позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі та просив задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася. 15.01.2025 через канцелярію до суду надійшла заява, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, справу просить розглядати без участі відповідача. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 12.04.2003 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 196, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управіння юстиції, актовий запис №507. Спору щодо розділу майна, що є спільною сумісною власністю, наразі не виникає. Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, а також мають розбіжності у поглядах на сімейне життя. Відновлювати стосунки сторони наміру не мають, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідачка просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Це клопотання узгоджується зі ст. 113 СК України, а тому підлягає задоволенню. Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved