Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

08.11.2024 року [PERSON] в особі представника адвоката Крушинської А.А. звернулася до Ленінського районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 22.06.2024 року уклала шлюб із [PERSON] . Від шлюбу вони не мають спільних дітей. На даний час шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить їхнім інтересам, оскільки вони не ведуть спільне господарство, припинили шлюбні відносини, їх примирення неможливе. Просила повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.11.2024 року справу передано на розгляд за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Ухвалою суду від 03.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також порядок подачі відзиву, відповіді на відзив, доказів і клопотань. 05.12.2024 року від представника позивачки [PERSON] через систему Електронний суд надійшла заява, в якій вона просила позовні вимоги задовольнити, зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 23.12.2024 року відповідач надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Сторонами не подано будь-яких інших заяв по суті спору, клопотань тощо. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.06.2024 року в Інгульському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між сторонами був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 207, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22.06.2024 року. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям [PERSON] припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких\~обставин суд\~вважає позовні\~вимоги законними,\~обґрунтованими і\~такими,\~що підлягають\~задоволенню в\~повному обсязі,\~а тому\~шлюб між\~сторонами слід\~розірвати. При цьому позивачці після розірвання шлюбу слід повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Позивачем про відшкодування судових витрат не заявлено. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved