Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «СГ«ПЗУ Україна») звернулося до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», в якій просить стягнути з відповідача на їх користь завдані збитки у розмірі 17293,70 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування вимог зазначили, що 16.11.2020 року між ПрАТ «СК"ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ.161295, яким були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом«VOLVO» д.н.з [NUMBER] . У відповідності до вказаного договору позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 14.07.2021 року [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ д.р.н. [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем «VOLVO» д.н.з [NUMBER] . Постановою суду [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Страхувальник звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. На виконання умов договору страхування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування на суму 53535,20 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі ТДВ «СК «Альфа-Гарант»), то остання відшкодувала ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 36241,50 грн. Оскільки різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 17293,70 грн., то вони звернулись до суду із даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.08.2024 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, які повернулись із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача до суду не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії постанови Харківського районного суду Харківської області від 03.09.2021 року по справі №635/5721/21 [PERSON] було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124 КУпАП. Зазначеною постановою встановлено, що 14.07.2021 року о 17 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ-21053, реєстраційний номер [NUMBER] , в с.Васищево Харківського району Харківської області, по вул.Орешкова, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «VOLVO» д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який стояв позаду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Постанова набрала законної сили 14.09.2021 р. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «VOLVO» д.н.з [NUMBER] є [PERSON] . Як вбачається із заяви [PERSON] на страхування АВТОКАСКО та договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ 161295 від 16.11.2020 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу VOLVO XC90 д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», строк дії до 15.11.2021 року. Додатковою угодою №1 від 16.11.2020 року термін співпраці за цим Договором становить 2 роки-з 16.11.2020 по 15.11.2022. Власник автомобіля VOLVO XC90 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернулась 15.07.2021 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання випадку, що має ознаки страхового, і поясненнями до заяви. Згідно відповіді НПУ про ДТП, яка відбулася 14.07.2021 року в смт.Васищеве Харківського району Харківської області, вул.Орєшкова,47, та відомостей щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21053 д.н.з. [NUMBER] застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», страховий поліс 7447165, строк дії до 15.04.2022 року. На виконання умов договору страхування здійснено огляд пошкодженого майна, про що складений Протокол технічного огляду КТЗ VOLVO XC90 д.н.з. [NUMBER] та отримано рахунок на оплату ТОВ «Престиж авто Харків» №576 від 20.07.2021 року на суму 47514,00 грн. та №610 від 30.07.2021 на суму 28013,00 грн. На підставі зібраних документів позивач склав страховий акт КАСКО №6829/2 і здійснив розрахунок суми страхового відшкодування, розмір якого становить 64254,50 грн., а також страховий акт КАСКО №6829/1 з розрахунком суми страхового відшкодування в розмірі 36241,50 грн. Як вбачається із платіжних доручень №00058931 від 30.07.2021 року ПрАТ «СК ПЗУ Україна» здійснив виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «Престиж Авто Харків» за відновлюваний ремонт транспортного засобу в сумі 36241,50 грн., та №00062695 від 28.09.2021 року на суму 28013,00 грн. 23.11.21 за вих. №12392 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» до ТДВ СК «Альфа-Гарант» направило вимогу в порядку суброгації №9404/6829/1 на суму 64254,50 грн. ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатило ПрАТ СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в розмірі 36241,50 грн., в той час невідшкодованими залишилися 17293,70 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд дійшов наступного висновку. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до\~статті 11 ЦК України\~підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ч. 1ст. 1188ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з п. 22.1ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 8 Закону "Про страхування" (який був чинний станом на момент дорожньо-транспортної пригоди),\~страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до норм статті 993 Цивільного кодексу України (ЦК) та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Відповідно дост. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, ЦК України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У відповідності з ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 16.11.2020 року є встановленою та не підлягає доведенню. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Оскільки страховик відповідача ПрАТ «СК «Альфа-Гарант» виконав своє зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і сплатив на користь страховика потерпілого ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в сумі 36241,50 грн., до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст.993 ЦК України саме в порядку суброгації. Оскільки суми, сплаченої позивачу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» - страховиком відповідача, недостатньо для повного відшкодування шкоди, суд дійшов висновку, що різниця між сумою виплаченого страхового відшкодування за договором майнового страхування в розмірі 53535,20 грн. та фактичною сумою відшкодування в розмірі 36241,50 грн., тобто у розмірі 17293,70 грн. підлягає стягненню із [PERSON] . Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не спростував обставини, на які посилається позивач, суд вважає, що позивач обґрунтовано вимагає відшкодування відповідачем різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 17293,70 гривень. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, що має наслідком їх задоволення в повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 3028 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved