Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. При цьому в позивач зазначає, що 23 вересня 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1630. Від шлюбу у подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Так,\~ [PERSON] \~наголошує на\~тому,\~що спільне\~життя з\~відповідачем не\~склалося у\~зв`язку з\~різними поглядами\~на життя\~та відсутністю взаєморозуміння. Подружжя втратили почуття один до одного та неодноразово намагалися знайти порозуміння, зберегти родину, однак наразі сім`я існує лише формально, а шлюбно-сімейні відносини фактично припинені. Спільне господарство\~між подружжям\~припинене,\~примирення вже не\~можливе. При цьому\~збереження шлюбу\~суперечить інтересам\~позивача та\~відповідача. Спору щодо спільного майна або виховання дітей не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від неї та її представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Ст. 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Так, судом встановлено, що 23 вересня 2006 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, що зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції за відповідним актовим записом № 1630 від 23 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Після одруження позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу у подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №549 від 09 липня 2007 року, що зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції; [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №697 від 16 липня 2015 року, що зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Із матеріалів справи слідує, що наразі ведення між [PERSON] та [PERSON] спільного господарства припинено, сумісне проживання не ведеться, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.\~110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положення ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. При цьому майнового спору чи виховання дітей між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved