Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що 20 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 446987-КС-003 про надання кредиту, який підписано з використанням одноразового ідентифікатора UA-6964, відповідно до якого відповідач на умовах строковості, поворотності та платності отримав кредит у розмірі 25 000 грн., зі сплатою процентів у розмірі 1,15123690% за кожен день користування кредитом. Зазначений кредитний договір укладено в електронному вигляді. Крім того, 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору, за умовами якої відповідач додатково отримав кредит у розмірі 5000 грн., комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту становить 750 грн. Відповідач отримав кошти, але умови договору належним чином не виконав, грошові кошти у визначеному договором розмірі не повернув, а здійснив лише часткову оплату в рахунок погашення заборгованості в розмірі 12 860 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, його заборгованість станом на 25 липня 2024 року становить 109\~732,90 грн., з яких 30 000 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 78\~652,77 грн. суми прострочених платежів по процентах, 1080,13 грн. суми прострочених платежів за комісією. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 446987-КС-003 від 20 жовтня 2023 року в розмірі 109\~732,90 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. 03 грудня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що сума заборгованості за відсотками значно перевищує тіло кредиту, договір містить завищену відсоткову ставку 2,00000000 за кожен день користування, що складає орієнтовану річну процентну ставку у розмірі 20425,53%, заявлені позивачем суми процентів до стягнення не rрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому не підлягають задоволенню, іншого належного разрахунку, який би узгоджувався з матеріалами справи, умовами договору, позивач не пред`явив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому цей позов не може бути задоволений, оскільки він є необrrрунтованим, а позовні вимоги недоведені. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений робітниками організації є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безпірності розміру грошових коштів вимог позивача до відповідача, сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредита та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки та ін.), тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені у розхрахунку та довідці є правильними, також розмір нарахованої пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, тому позовні вимоги визає частково, а саме тіло кредиту в розмірі 30\~000 грн. та відсотки за користування у розмірі 39\~439,80 грн. 05 грудня 2024 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що позивач не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки, не випускає на ім`я позичальників банківські картки, не здійснює перерахування кредитних коштів позичальникам зі своїх рахунків, перерахування та зарахування платежів позичальників за кредитними договороми здійснюється посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів з посередниками за допомогою платіжних систем посередників. Боржник частково виконував свої зобов`язання за кредитним договором, відповідно до розрахунку відповідач здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 12\~860 грн. Всі платежі відповідача за кредитним договором були нараховані у розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку підрахована з урахуванням всіх платежів відповідача. Проценти, які нараховувались на залишок заборгованості за кредитним догвором, відповідає принципу свободи договору, уклавши кредитний договір позичальник добровільно погодився з його умовами. ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувала та не просить стягнути з відповідача неустойку (пеню чи штрафи), також позивач не нараховув проценти за кредитним договором поза межами строку дії кредитного договору, згідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача після закінчення строку дії кредитного договору не змінювалася та проценти не нараховувалися. Відповідач здійснював платежі за кредитним договором знаючи про те, що вони будуть розподілятись на погашення його заборгованості за процентами та комісією за надання кредиту, та не заперечував проти цього протягом всього строку дії кредитного договору, відповідач уклавши кредитний договір погодився зокрема сплатити комісію за надання кредиту. Відповідач знав про порядок укладення кредитного догвору та про всі інші типові умови кредитування у ТОВ «Бізнес Позика», а саме перерахування кредитних коштів, порядок та розмір нарахування процентів за кредитним договором, встановлення комісії за надання кредиту тощо, оскільки він вже давно користується послугами ТОВ «Бізнес Позика» з надання кредитів та повністю виконував та закривав попередні кредитні договори. Судом встановлено, що 20 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем вітьманом В.О. укладено договір № 446987-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 25 000 гривень, шляхом перерахування грошових коштів на її банківську картку, строком на 24 тижнів (до 05 квітня 2024 року), зі сплатою процентів у розмірі 1,15123690 за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту\~3 750 грн. /а.с.11-15,16-18/. Крім того, 30 березня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору, за умовами якої відповідач додатково отримав кредит у розмірі 5000 грн., комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту становить 750 грн. Після надання додаткового кредиту загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складає 30 000 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту становить 77\~105,71 грн. /а.с.23-24,25-26,27-28/. Згідно розрахунку позивача на виконання умов договору відповідач здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 12\~860 грн. /а.с.20-22/. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 25 липня 2024 року згідно розрахунку позивача має заборгованість у розмірі 109\~732,90 грн., з яких 30 000 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 78\~652,77 грн. суми прострочених платежів по процентах, 1080,13 грн. суми прострочених платежів за комісією /а.с.20-22/. Відповідно до ч. 1 \~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1\~ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина першастатті 612 ЦК України). Частиною першою статті 626\~ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст.\~639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною першою статті 5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» встановлено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбачено мустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12\~цього Закону визначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12\~ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит, а останній зобов`язався повернути суму кредиту в повному обсязі у визначений договором строк до 05 квітня 2024 року. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 69\~439,80 грн., що складається із: 30 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 39\~439,80 грн.\~- заборгованість за відсотками відповідно до умов укладеного договору. Так як заявлено до стягнення сума процентів за користування коштами в розмірі 78652,77 грн. не відповідає умовам укладено сторонами договору, то в іншій частині в позові необхідно відмовити. Згідно із ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1532,91 грн., виходячи з розрахунку: 69\~439,80 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 109\~732,90 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: approved