Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення переплати пенсії за період з 16.02.2022 по 31.12.2023 у розмірі 167707,57 гр. та судових витрат. Позов обґрунтований тим, що відповідач [PERSON] , [INFO] , перебуває в управлінні та отримує пенсію за віком на пільгових умовах з 16.02.2022 року відповідно до ЗУ №1058-IV, Прикінцеві положення, п.2, ч.1; ЗУ №1788, ст.14 (Роботи відкриті гірничі/металургія, професії за пост. № 202 (25)). Під час перевірки матеріалів пенсійної справи [PERSON] відділом контролю за правильністю призначення пенсій встановлено, що при призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ № 1058-IV, як працівникам безпосередньо зайнятих повний робочий день на роботах в металургії за списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах не менше 25 років, що затверджений постановою КМУ від 31.03.1994 № 202, невірно розраховано коефіцієнт стажу (з урахуванням кратності), оскільки відповідно відомостей по спеціальному стажу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка ОК-5), професія машиніст крану металургійного виробництва атестована за Списком №2, що призвело до завищення розміру пенсії. Пенсійна справа була приведена у відповідність, а саме страховий стаж розраховано без урахування кратності, що призвело до переплати пенсії [PERSON] в сумі 167707,57 грн. за період з 16.02.2022 по 31.12.2023. Для вирішення питання, щодо утримання виявленої переплати [PERSON] направлялись листи-запрошення, пропонувалось повернути виявлену переплату шляхом написання заяви, щодо її утримання, або повернення коштів на рахунок управління. На теперішній час пенсіонер до управління звертався, але згоду на утримання переплати не давав, зайво виплачені кошти до Головного управління ПФУ не надходили. Таким чином, безпідставно набута відповідачем пенсія, фактично, є завданням шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України, у зв`язку з чим підлягає поверненню відповідно до статті 1212 ЦК України. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 06.01.2025, через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Романюк А.Ф., надійшов відзив на позовну заяву, в я кому зазначено, що ознайомившись з текстом позовної заяви та додатками до неї, вважають позов необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області) та отримує пенсію за віком. Як встановлено, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.08.2022 у справі №280/3693/22 задоволено позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Дане рішення є преюдиціальним та обставини встановлені судом є безспірними. В описовій та мотивувальній частинах рішення зазначено «Листом від 12.04.2022 року № 3484-3275/М-02/8-0800/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило позивача про те, що при призначенні пенсії до загального страхового стажу йому не зараховано періоди роботи: з 20.02.1989 по 18.01.1993 - оскільки наказ про звільнення дописаний іншим кольором чорнил, та з 27.01.1993 по 01.07.1994 - оскільки наказ про прийняття на роботу дописаний іншим кольором чорнил». «З трудової книжки позивача видно, що позивач у період з 20.02.1989 по 18.01.1993 працював у ремонтно-будівельному управлінні №2 «Домхімремонт» на посаді слюсаря ремонтника 3 розряду. Також судом встановлено, що позивач в період з 27.01.1993 по 01.07.1994 працював у Запорізькому сталепрокатному заводі. Судом також встановлено, що відповідач при призначенні позивачу пенсії за віком не зарахував до його страхового стажу період роботи з 20.02.1989 по 18.01.1993 року оскільки наказ про звільнення дописаний іншим кольором чорнил, та з 27.01.1993 по 01.07.1994 оскільки наказ про прийняття на роботу дописаний іншим кольором чорнил». Таким чином, враховуючи те, що період роботи позивача, зокрема з 20.02.1989 по 18.01.1993 та з 27.01.1993 по 01.07.1994 підтверджується трудовою книжкою останнього, суд дійшов висновку, що відповідач при призначенні пенсії позивачу за віком протиправно не зарахував до страхового стажу зазначений період роботи». Тобто, документи на підставі яких відповідачу був зарахований стаж роботи визнані судом належними. В подальшому, призначення пенсії ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснювалось на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.08.2022 у справі №280/3693/22. Даний факт позивачем не оспорюється, а навпаки підтверджується наданим Протоколом призначення пенсії від 29.12.2022. Відповідач не мав жодного відношення до обчислення розміру його пенсії, а тим паче не надавав жодних документів, які були б підробленими або мали на меті приховати дійсний стаж роботи відповідача та професії на яких він працював. Згідно з Протоколом призначення пенсії від 02.01.2024 ГУ ПФУ в Запорізькій області внесло зміни у розмір пенсії відповідача та у протоколі проставлено відмітку «У зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 16.02.2022 служб 10734/03-16 від 15.12.2023 для визначення вірного к-т стажу». Таким чином, позивач не заперечує той факт, що ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснило перевірку правильності нарахування пенсії та встановило, що через дії службових осіб [PERSON] було помилково розраховано розмір пенсії. Разом з тим, позивач заперечує, що через некомпетентність та недбалість службових осіб ГУ ПФУ в Запорізькій області, надмірно виплачену суму пенсії слід стягнути з відповідача, який жодних протиправних дій не вчиняв, та поведінка якого є цілком добросовісною. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач вчинив будь-які зловживання зі свого боку або подав позивачу недостовірні дані під час нарахування та виплати йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку. Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. На підставі викладеного, просить суд у задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до [PERSON] про стягнення переплати пенсії - відмовити. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник у судовому засідання проти задоволення позову заперечували у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Відповідач [PERSON] , [INFO] , перебуває в управлінні та отримує пенсію за віком на пільгових умовах з 16.02.2022 року відповідно до ЗУ №1058-IV, Прикінцеві положення, п.2, ч.1; ЗУ №1788, ст.14 (Роботи відкриті гірничі/металургія, професії за пост. № 202 (25)). Під час перевірки матеріалів пенсійної справи [PERSON] відділом контролю за правильністю призначення пенсій встановлено, що при призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ № 1058-IV, як працівникам безпосередньо зайнятих повний робочий день на роботах в металургії за списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах не менше 25 років, що затверджений постановою КМУ від 31.03.1994 № 202, невірно розраховано коефіцієнт стажу (з урахуванням кратності), оскільки відповідно відомостей по спеціальному стажу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка ОК-5), професія машиніст крану металургійного виробництва атестована за Списком №2, що призвело до завищення розміру пенсії. Пенсійна справа була приведена у відповідність, а саме страховий стаж розраховано без урахування кратності, що призвело до переплати пенсії [PERSON] в сумі 167707,57 грн. за період з 16.02.2022 по 31.12.2023. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав. Як слідує\~з викладених\~у позовній\~заяві обставин,\~якими позивач\~обґрунтовує свої\~позовні вимоги,\~рахункова помилка\~( невірно розраховано коефіцієнт стажу (з урахуванням кратності) мала місце з боку позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо). Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, які є обов`язковими для судів. Так, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач [PERSON] вчинив будь-які зловживання зі свого боку або подав Управлінню недостовірні дані. Щодо наявності рахункової помилки ( невірно розраховано коефіцієнт стажу (з урахуванням кратності) з боку позивача, суд виходить з наступного. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 13 від 24 грудня 1999 року, «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Позивачем не доведено факту наявності рахункової помилки, оскільки відсутні докази (наприклад, висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування тощо), по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою як стверджує позивач, а не помилкою, пов`язаною, наприклад, з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії. Таким чином, сам факт виплати пенсії [PERSON] , де при перерахунку з 16.02.2022 по 31.12.2023 невірно розраховано коефіцієнт стажу (з урахуванням кратності), не можна вважати рахунковою помилкою, оскільки відсутні докази, на підставі яких можна встановити причину виникнення таких розбіжностей. Окрім того, пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії». Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів у розмірі 167707,57 грн., які є частиною пенсійної виплати, що призначена йому позивачем, як не встановлено й наявності рахункової помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК України, зазначена сума поверненню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed