Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

09.01.2025 до Городищенського районного суду Черкаської області надійшла заява [PERSON] про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , з тих мотивів, що з 26 жовтня 2022 року вони розлучені, весь цей час колишній чоловік [PERSON] вчиняє скандали, та погрозами і шантажем змушує жити з ним. Неодноразово викликалися співробітники поліції, які складали протокол і тимчасовий заборонний припис, на це час останній уходив, а потім все починалося з початку. Мирним шляхом не вдається вирішити ситуацію, свідками постійно стають неповнолітні діти, дочка від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] та спільна донька [PERSON] , [INFO] . Будинок в якому проживають, по [ADDRESS] , перебуває у її власності та придбаний по договору дарування. З урахуванням норм ЦПК України, Закону України "Про запобіганню та протидії домашньому насильству", просила суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на максимальний строк, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] перебувати у місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Враховуючи постійні переслідування просила розглядати справу без її пристуності так як боїться за своє життя та здоров`я. За заявою про видачу обмежувального припису відкрито провадження та в справі призначено судове засідання на 13.01.2025, відкладено. Та, за ухвалою суду від 13.01.2025 року по справі витребувано докази з СПД № 1 ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області. В судове засідання ні заявник, ні заінтересована особа не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від заявника подано клопотання про розгляд справи без її участі, та 13.01.2025 додаткові пояснення, в яких вказує, що 10.01.2025 року [PERSON] , маючи на руках тимчасовий заборонний припис від поліції від 07.01.2025 на 10 діб, рано в ранці прийшов в її двір, виламав замок в дверях будинку та проник в дім, в той час коли вона спала з дітьми, про що повідомлено дільничного інспектора. Згідно частини 1, 2 статті 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству", який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Із матеріалів справи встановлено, що заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] з квітня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26.10.2022 року за рішенням Городищенського районного суду Черкаської області по справі № 691/568/22. Згідно відомостей, які надані на виконання ухвали суду від 13.01.2025 року, [PERSON] з лютого 2024 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (дата складання протоколу 11.02.2024, 10.04.2024, 05.06.2024, 07.06.2024, 02.05.2024, 19.10.2024, 10.11.2024 та 07.01.2025 (за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП) із застосуванням термінового припису. Та, як зазначив ПОГ СВГ відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітан поліції В. Волинець 10.01.2025 о 14:56 год на його особистий телефон зателефонувала [PERSON] та вказала, що колишній співмешканець [PERSON] в ранці прийшов на її подвіря та пошкодив замок, можливо заходив у будинок, поки вона сплата, після чого попросила провести з [PERSON] профілактичну бесіду щодо недопущення подібних дій в подальшому, від написання заяви з метою реєстрації факту вчинення неправомірних дій [PERSON] відмовилася, на лінію 102 також не зверталась. В ході проведення профілактичної бесіди з [PERSON] , останній вказав, що дійсно заходив до подвір`я [PERSON] щоб забрати деякі особисті речі, так як нещодавно проживав спільно з останньою та на її подвір`ї стоїть несправний автомобіль належний йому, факт пошкодження замків та проникнення до будинку заперечив. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя. Пунктом 2 частини 1 статті 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"). Згідно з частиною 2 статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, серед яких: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є обєктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до частини 3, 4 статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 частини 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"). Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису. Таким чином, зважаючи на наведені норми Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. У постанові від 09.03.2023 у справі № 711/3693/22 Верховний Суд вказав: "Докази, що додають до заяви про видачу обмежувального припису, мають стосуватись місця вчинення домашнього насильства, ризиків безпеки постраждалої особи, вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, тобто докази мають стосуватись обґрунтованих побоювань з приводу того, що особа (кривдник) здатний вдатися до небезпечних проявів домашнього насильства у будь-якому його вигляді психологічному, фізичному, економічному тощо. Це можуть бути докази застосування психологічного насильства, приниження гідності, жорстокого поводження з боку заінтересованої особи до заявника, катування, нелюдського поводження, що передбачає спричинення сильних фізичних та душевних страждань, тривалість та системність протиправної поведінки кривдника та докази того, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії у відношенні до заявника, не бажає змінювати свою поведінку, а тому існує ризик продовження кривдником таких дій, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими". З наданих заявником та отриманих судом матеріалів вбачається, що між заявницею [PERSON] та її колишнім чоловіком [PERSON] наявний конфлікт та вкрай напружені стосунки, а саме: між сторонами існують неприязні, конфліктні відносини, які переросли в домашнє насильство. Оскільки заявником не надано доказів притягнення [PERSON] до юридичної відповідальності за вчинення щодо неї протиправних дій, судом з метою отримання відомостей про такі факти здійснено доступ до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень. Отримана інформація вказує про факти складення щодо [PERSON] протоколів про адміністративне правопорушення у виді вчинення домашнього насильства (умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого) - за 2024 рік сім разів (судові справи № 691/400/24, № 691/543/24, № 691/660/24, № 691/1216/24, № 691/181/24, № 691/659/24, № 691/812/24) з визнанням його вини (притягнення до адмінвідповідальності) за ч. 1 (ч. 2) ст. 173-2 КУпАП. Відтак суд, виконуючи завдання цивільного судочинства та використовуючи порядок дослідження доказів, передбачений ЦПК України для окремого провадження, здобув докази вчинення насильства з боку [PERSON] щодо колишньої дружини [PERSON] . Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявником питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄСПЛ, а також права на життя згідно ст. 2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 ЄСПЛ. Суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів, - не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис, з метою уникнення продовження та повторного вчинення насильства, забезпечення безпеки власного фізичного та психічного здоров`я, є належним та допустимим способом захисту прав заявниці. Та бере до уваги, що заявницею заявлено вимогу (заборонити [PERSON] перебувати у місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ), і у разі задоволення якої [PERSON] фактично втратить право користування житлом щонайменше на один місяць (півроку). При цьому, заявником не надано відомостей щодо наявності в [PERSON] іншого житла, яким він може користуватися на відповідних правових підставах, а та обставина, що відповідно до\~даних з\~Єдиного державного\~демографічного реєстру\~ відомості\~про зареєстроване\~місця проживання\~ [PERSON] ,\~ як\~ і\~в судовому\~засіданні,\~ не\~встановлено,\~ вказує, що такий захід не може бути пропорційним. Підсумовуючи викладене, оцінивши всі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, тому підлягає до часткового задоволенню та ухвалення судового рішення про видачу обмежувального припису шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених в п. 6 ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству". В силу частини 3 статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із частиною 4 статті 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству",

Outcome: partial