Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості і свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.12.2020 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №445/20-Т/С, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки Volkswagen Tiguan з д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання. 16.04.2021 року в м. Суми, на вул. Героїв Крут, сталася ДТП за участю автомобіля марки «Ford», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Volkswagen Tiguan з д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Вина [PERSON] у вищезазначеній ДТП встановлена Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 28 квітня 2021 року по справі №591/2702/21. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки Volkswagen Tiguan з д.н.з. [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток. Згідно рахунків № [NUMBER] від 20.04.2021 року та №3АDZN016286 від 14.05.2021 року, наданого ТОВ «АД Соллі-Плюс», вартість матеріального збитку складає 136 559,46 грн.. Згідно Звіту №83245 від 27.05.2021 року, наданого СПД [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Tiguan з д.н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу склала 161075,41 грн.. Загальний розмір страхового відшкодування, виплаченого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», на підставі умов договорів страхування №445/20-Т/С, Страхового акта 006.00812021-1, склав 136559,46 грн.. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ford», д.н. [NUMBER] була застрахована в ПАТ СК «Провідна», яка здійснила виплату в розмірі 101974,74 грн.. Відповідно, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню різниця між сумою страхового відшкодування та виплатою страхової компанії ПАТ СК «Провідна» в розмірі 34584,72 грн.. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17.04.2024 року справу передано за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 23.08.2024 року. Розгляд справи відкладався з різних причин. Відповідачка [PERSON] ,\~у відзиві\~поданому її\~представником адвокатом\~Кузнецовим А.С.\~до суду\~14.08.2024\~року,\~позов визнає\~частково в\~розмірі франшизи\~2600\~грн.,\~яка не\~відшкодована ПАТ\~СК «Провідна».\~Зазначає,\~що ПрАТ\~«СК «Арсенал\~Страхування» отримала\~страхове відшкодування\~від ПАТ\~СК «Провідна»\~у розмірі\~101974,74\~грн..\~Ліміт відповідальності\~ПАТ СК\~«Провідна» складає\~130000\~грн.,\~і в\~межах цієї\~страхової суми\~ПрАТ «СК\~«Арсенал Страхування»\~мало право\~вимагати виплату\~страхового відшкодування.\~Спір між\~страховими компаніями\~розглядався Господарським\~судом міста\~Києва,\~який відмовив\~у стягненні\~31984,72\~грн.\~через пропуск\~ річного\~терміну для\~звернення з\~вимогою,\~рішення суду\~переглядалося Північним\~апеляційним господарським\~судом,\~який залишив\~його без\~змін.\~Вважає,\~що позов\~не містять\~доказів,\~що підтверджують\~факт пошкодження\~автомобіля на\~31984,72\~грн.,\~в яких\~вже було\~відмовлено позивачу\~,\~тому з\~відповідача підлягає\~стягнення невідшкодована франшиза. У відповіді на відзив від 20.08.2024 року позивач зазначає, що з відповідача підлягає стягненню вартість відновлювального ремонту без врахування зносу, який не відшкодовується за умовами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» його стораховиком. Позивач звернувся з дотриманням річного строку тому твердження відповідача помилкове. Своїм правом на подання заперечень відповідач не скористалася. Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» Пиріг К.О. надала суду заяву про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Кузнєцов А.С. в письмовій заяві поданій до суду просить суд слухати справу у його відсутність та відсутність відповідачки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно із ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована відповідальність винної особи. А тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі №201/16373/16-ц від 22.02.2022 року послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 жовтня 2018 року (справа №760/15471/15-ц, провадження №14-316цс18) вказала, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом №1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961-IV)». Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №445/20-Т/С від 01.12.2020 року, предметом страхування якого був транспортний засіб Volkswagen Tiguan з д.н.з. [NUMBER] . 16.04.2021 року в період дії договору №445/20-Т/С від 01.12.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Tiguan з д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Ford», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка рішенням Зарічного районного суду м. Суми визнана винуватою у зазначеному ДТП. Згідно звіту №83245 від 27.05.2021 року, складеного суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] , ринкова вартість транспортного засобу Volkswagen Tiguan з д.н.з. [NUMBER] до пошкодження 831417,07 грн., значення коефіцієнту фізичного зносу 0,0000 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в результаті пошкодження на дату оцінки складає 161075,41 грн.. На виконання договору страхування наземного транспорту №445/20-Т/С від 01.12.2020 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 26.04.2021 року сплатила за рахунком №3ADZN015756 від 20.04.2021 року - 104574,74 грн., а 21.05.2021 року сплатила за рахунком №3ADZN016286 від 14.05.2021 року - 31984,72 грн. на ремонт транспортного засобу Volkswagen Tiguan з д.н.з. [NUMBER] Товариству з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дом «Соллі плюс». Рішення про виплату ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було прийнято згідно Страхових актів №006.00812021-1 від 23.04.2021 року та №006.00812021-2 від 20.05.2021 року на загальну суму 136559,46 грн.. Розрахунки страхового відшкодування від 23.04.2021 року та 20.05.2021 року містяться коефіцієнт фізичного зносу рівний нулю. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПАТ СК «Провідна» згідно договору АР000955146. 20.09.2021 року ПАТ СК «Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 81348,03 грн. згідно договору АР/0955146, а 17.08.2023 року добровільно виконавши рішення суду по справі №910/9734/22 доплатило ще 20626,71 грн., що загалом складає 101974,74 грн.. Згідно Полісу АР000955146, страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 130000 грн., а франшиза складає 2600 грн., відповідно, ПАТ СК «Провідна» взяло на себе зобов`язання сплатити страхове відшкодування у розмірі 127400 грн.. І в межах цієї суми за шкоду, завдану майну несе відповідальність ПАТ СК «Провідна». Судом встановлено, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Volkswagen Tiguan з д.н.з. [NUMBER] складає нуль, тому саме на страховика відповідача покладається відповідальність за відшкодування відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу в межах 127400 грн.. Велика палата Верховного суду у своїй постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 - досліджувала питання чи є нездійснення потерпілою особою (в нашому випадку страховиком, до якого перейшло право вимоги потерпілої особи) всупереч своїм власним інтересам обов`язку звернутися до страховика із заявою про страхове відшкодування впродовж одного року (з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди) підставою припинення права вимоги до завдавача шкоди і обов`язку такої особи відшкодувати завдану нею шкоду. ВП ВС зробила наступний правовий висновок у справі №147/66/17: аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності. Суд дійшов висновку, що стягнення різниці між виплаченою сумою страхового відшкодування ПАТ СК «Провідна» в розмірі 101974,74 грн. та обов`язком сплатити в розмірі 127400 грн. не може бути покладений на відповідача, через що доводи позивача про стягненню 34584,72 як вартості відновлювального ремонту без врахування зносу з відповідача суд вважає безпідставними. З врахуванням сплаченого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відновлювального ремонту у 136\~559,46 грн. та умов ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1194 ЦК України, відповідач несе відповідальність за завдані збитки поза межами взятого ПАТ СК «Провідна» обов`язку сплатити страхового відшкодування в розмірі 127400 грн., тобто на користь позивача підлягає стягнення 136\~559,46 - 127400 = 9159,46 грн.. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Щодо судових витрат слід зазначити наступне: Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені судові витрати: 3028,00 грн. судового збору за подання до суду позову. Крім того, за надання професійної правничої допомоги [PERSON] понесла витрати в розмірі 8000,00 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги №2024-04/06-д від 04 червня 2024 року, платіжної інструкцією №0.0.3688104523.1 від 07.06.2024 року та Актом виконаних робіт від 14.08.2024 року. З матеріалів справи вбачається, що позов було задоволено на 26,48%- (9159,46*100%/34584,72), тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 801,81 грн.. Тоді, як з позивача на користь [PERSON] необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5881,60 грн. - (73,52 % від 8000,00 грн.). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved