Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

У травні 2024 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] , з кожного, на свою користь заборгованість за період з 01.07.2021 по 01.04.2024 у розмірі 9280,41 грн, з яких: 3118,86 грн заборгованість з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території; 4522,71 грн інфляційні збитки; 1638,84 грн 3 % річних, та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі є співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , оскільки є співвласниками по 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Співвласниками багатоквартирного будинку за вказаною адресою створено ОСББ «Графська 4 А», яке зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13.06.2019, та яке здійснює управління багатоквартирним будинком власними силами, виступає колективним замовником частини комунальних послуг для спільного їх споживання мешканцями будинку, самостійно здійснює утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території, ремонт приміщень та іншого майна, на фінансування якого співвласниками сплачуються відповідні внески та платежі в порядку та розмірах, установлених рішенням загальних зборів співвласників об`єднання. Загальними зборами ОСББ «Графська 4 А» від 12.05.2019 прийнято рішення про затвердження внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3,00 грн за 1 кв. м загальної площі квартири з 01.06.2019. Загальними зборами ОСББ «Графська 4 А» від 19.11.2023 прийнято рішення про затвердження сплати внесків та платежів в ОСББ та затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 5,00 грн за 1 кв. м загальної площі квартири з 01.12.2023. Указані рішення загальних зборів ОСББ не оскаржені, не скасовані та були чинними в період виникнення спірних правовідносин. Відповідачам направлялися квитанції на оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території, однак вони своєчасно не сплатили внески, в результаті чого за період з 01 липня 2021 року по 01 квітня 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 6237,72 грн. Крім того, в порядку ст. 625 ЦК України за прострочення відповідачами грошового зобов`язання нараховані інфляційні збитки у розмірі 9045,43 грн та 3 % річних за користування грошовими коштами за період прострочення в розмірі 3277,69 грн. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 15 липня 2024 року, 10-00 год, яке в подальшому відкладено на 23 грудня 2024 року 12-30 год. У позовній заяві позивач просив розглянути справу в його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. У судові засідання відповідачі жодного разу не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку. Крім того, на офіційному вебсайті суду розміщено оголошення про виклик відповідачів до суду; відзиву на позов, жодних заяв/клопотань до суду не подавали. З урахуванням положень ст. 128, 223, 280\~ЦПК\~України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачів та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що згідно з довідкою № 375442036 від 23.04.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки за кожним (а.\~с.\~5). 12 травня 2019 року на установчих зборах ОСББ «Графська 4 А» визначено розмір внесків платежів співвласників у розмірі 3,00 грн за кв. м, що підтверджується витягом з протоколу № 1 установчих зборів ОСББ «Графська 4 А» (а. с. 9). Відповідно до витягу з протоколу № 1 на загальних зборах ОСББ «Графська 4 А», проведених 19 листопада 2023 року, з 01 грудня 2023 року збільшено внески на утримання будинку та прибудинкової території до 5,00 грн за 1 кв. м площі приміщення, що належить співвласникам (а. с. 7). Відповідно до наданої позивачем довідки від 24.04.2024 за вих. № 1 за період з 01\~липня 2021 року по 01 квітня 2024 року заборгованість [PERSON] та [PERSON] становить 6237,72 грн (а. с. 10). До позовної заяви додано копію розрахунків 3 % річних та інфляційних витрат, згідно з якими за період з 01 липня 2021 року по 01 квітня 2024 року 3 % річних становить 3277,69 грн, а інфляційні втрати - 9045,43 грн (а. с. 12). Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок житловий будинок, в якому розташовано три та більш квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартири або нежитлового приміщення в багатоквартирному будинку. Частка співвласника частка, яку становить площа квартири та /або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всі квартир та нежитлових приміщень розташованих у багатоквартирному будинку. Згідно із ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. За змістом ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Частиною 6 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання. Положеннями ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник багатоквартирного будинку несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно зі ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Як зазначено у п. 5, 6, 13\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг це індивідуальний або колективний споживач. За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний, серед іншого, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі є споживачами наданих позивачем послуг, але не сплачують їх вартість, що призвело до утворення заборгованості, то наявні підстави для стягнення заборгованості в указаному позивачем розмірі, який не оспорений і не спростований відповідачами. Відповідачі не подали суду відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несуть ризик настання наслідків, пов`язаних з невчиненням процесуальних дій ухвалення рішення на підставі наявних доказів у справі. Таким чином, позовні вимоги в цій частині є доведеними та обґрунтованими. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів 3 % річних та інфляційних втрат слід зазначити таке. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічні висновки щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за відсутності між сторонами договірних відносин, а також щодо стягнення з споживача трьох відсотків річних та інфляційних втрат також висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 639/10591/14-ц (постанова від 14 лютого 2018 року), які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд зобов`язаний враховувати. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.\~20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє станом на цей час. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022. 29\~грудня 2023\~року Кабінет\~Міністрів України\~прийняв постанову\~№ 1405\~«Про внесення\~змін до\~деяких постанов\~Кабінету Міністрів\~України щодо\~оплати житлово-комунальних\~послуг»,\~якою,\~зокрема,\~абз.\~1\~п.\~1\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 05\~березня 2022\~року №\~206\~«Деякі питання\~оплати житлово-комунальних\~послуг в\~період воєнного\~стану» викладено\~в новій\~редакції,\~а саме:\~до припинення\~чи скасування\~воєнного стану\~в Україні\~забороняється нарахування\~та стягнення\~неустойки (штрафів,\~пені),\~інфляційних нарахувань,\~процентів річних,\~нарахованих на\~заборгованість,\~утворену за\~несвоєчасне та/або\~неповне внесення\~плати за\~житлово-комунальні\~послуги населенням\~(у\~тому числі\~населенням,\~що проживає\~у будинках,\~де створено\~об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку,\~житлово-будівельні\~(житлові)\~кооперативи або\~яким послуги\~надаються управителем\~чи іншою\~уповноваженою співвласниками\~особою за\~колективним договором)\~в територіальних\~громадах,\~що розташовані\~на територіях,\~на яких\~ведуться бойові\~дії (територіях\~можливих бойових\~дій,\~активних бойових\~дій,\~активних бойових\~дій,\~на яких\~функціонують державні\~електронні інформаційні\~ресурси)\~або тимчасово\~окупованих Російською\~Федерацією,\~відповідно до\~переліку,\~затвердженого наказом\~Міністерства з\~питань реінтеграції\~тимчасово окупованих\~територій (до\~дати припинення\~можливості бойових\~дій,\~завершення бойових\~дій,\~завершення тимчасової\~окупації),\~або якщо\~нерухоме майно\~споживача було\~пошкоджено внаслідок\~воєнних (бойових)\~дій за\~умови інформування\~про такі\~випадки відповідного\~виконавця комунальної\~послуги (для\~послуги розподілу\~природного газу\~з урахуванням\~вимог Правил\~безпеки систем\~газопостачання,\~затверджених наказом\~Міністерства енергетики\~та вугільної\~промисловості від\~15\~травня 2015\~р.\~№ 285). Указана постанова Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1405 набрала чинності 30 грудня 2023 року. Ураховуючи, що з 24.02.2022 запроваджено воєнний стан в Україні, на період дії якого постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», з урахуванням змін, внесених постановою № 1405 від 29.12.2023, заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі, нарахування та стягнення судом пені, 3% річних та інфляційних втрат за період з 24.02.2022 по 30.12.2023, є помилковим та порушує норми матеріального права, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню 3 % річних у розмірі 720,89 грн (360,45 грн з кожного) та інфляційні збитки у розмірі 3340,88 грн (1670,44 грн з кожного), нараховані поза межами вищевказаного періоду. Положеннями статей\~12,\~80,\~81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Ураховуючи вищевикладене,\~наявні підстави для стягнення з кожного з відповідачів заборгованості за період з 01.07.2024 по 01.04.2024 у загальному розмірі 5149,75 грн, з яких: 3118,86 грн заборгованість з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території; 360,45 грн 3 % річних, 1670,44 грн інфляційні втрати. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00\~грн. До позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги від 02.05.2024, укладений між Адвокатським Бюро «Прокопець на партнери» та ОСББ «Графська 4 А» в особі голови правління Щербини Д. В., додаток № 3 до договору про надання правничої допомоги від 02.05.2024 та акт прийняття-передачі наданих послуг від 14.05.2024. Згідно з умовами договору про надання правничої допомоги бюро бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення порядку на строки, обумовлені сторонами. Розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правничу допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін. Відповідно до додатку № 3 до вказаного договору адвокатським бюро «Прокопець та партнери» надано позивачу таку правову допомогу, а саме: усні консультації, вивчення документів, підготовка правової позиції та усного висновку; складення позовної заяви, вартістю 4500,00 грн. Згідно із ч. 8 ст.\~141\~ЦПК\~України розмір витрат,\~які\~сторона\~сплатила або\~має\~сплатити у\~зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків\~тощо).\~Такі\~докази\~подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №\~922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції\~про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №\~19336/04, § 268). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням викладеного суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн з урахуванням конкретних обставин справи не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки перевіряючи детальний опис виконаних робіт, наданий представником позивача, з матеріалами справи вбачається відсутність співмірності з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи. Суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн (по 1000,00 грн з кожного з відповідачів) відповідатимуть критеріям реальності таких витрат, розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин справи, що є співмірним зі складністю справи, а також обсягом наданих адвокатом послуг, зважаючи на часткове задоволення позову. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~слід стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (55 %) у сумі 832,70 з кожного.

Outcome: partial