Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Позивач 08.08.2024 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, просить розірвати шлюб, укладений між сторонами у справі, зареєстрований 17.09.1999 відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис №903. За змістом позовної заяви сторони перебувають у шлюбі з 17.09.1999, спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з червня 2023 року, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, спір про поділ майна подружжя на час подання позовної заяви до суду відсутній. Сторона позивача також зазначає, що розірвати шлюб в позасудовому порядку немає можливості у зв`язку з тим, що позивака не погоджується розривати шлюб в добровільному порядку через органи ДРАЦС. На підставі наведеного, з посиланням на ст. 105, 110, 112 СК України, позивач просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 13.08.2024 у зв`язку із невиконання вимог ст.175, 177 ЦПК України з підстав, врегульованих ч.1,2 ст.185 ЦПК України, позовну заяву залишено без руху для виправлення недоліків із наданням строку для їх усунення, який дорівнює п`ять днів з дня вручення ухвали шляхом подання до матеріалів справи уточненої позовної заяви у відповідності до вимог ст.175, 177 ЦПК України. Ухвалою судді від 16.09.2024 постановлено прийняти позовну заяву про стягнення заборгованості до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач за змістом позовної заяви просить провести розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду повідомлялася відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації та засобами електронного листування, що підтверджено відповідними доказами у справі. Про причини своєї неявки відповідачка суд не повідомляла, не скористалася своїм правом, передбаченим ч.1 ст.191 ЦПК України, до матеріалів справи відзиву на позовну заяву не подала. Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку сторони позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно із засвідченою копією свідоцтва про одруження, виданого 17.09.1999 відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, Україна, серії [NUMBER] , між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований 17.09.1999 вказаним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №903. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають, не проживають разом (тривалість окремого проживання сторонами не повідомлено), спільне господарство подружжя не веде, про наявність майнового спору між сторонами на час розгляду справи не сповіщено. Відповідно до ч.1,2 ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін, зокрема, припинення правовідношення. За приписами ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За нормою ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наявності законних підстав, оскільки сторони не досягли згоди щодо розірвання шлюбу згідно з ч.1 ст.106 СК України, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст.111 СК України суд не вважає за доцільне. Ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідних клопотань стороною відповідача не заявлено та до суду не подано. За змістом ч.8 ст.6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюється відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведені процесуальні норми, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідачки судового збору у сумі 1 211,20 гривень (за подання позовної заяви до суду), із врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved