Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Керівник товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~(далі\~ ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернувся до суду з позовною заявою за змістом якої просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про споживчий кредит у сумі 41\~507,50 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору та правничої допомоги. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.09.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН») та [PERSON] в електронній формі укладено договір про споживчий кредит №\~101456694 (далі Договір № 101456694) на підставі яких відповідач отримав кредит у розмірі 5\~000\~грн. на умовах строковості, поворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за узгодженими процентними ставками за кожен день користування кредитом. Однак [PERSON] свої грошові зобов`язання за Договором № 101456694 не виконує отримані грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитними коштами не сплачує. ТОВ «МІЛОАН» на підставі договору факторингу від 31.11.2021 року № 30-11-65 відступлено право вимоги до [PERSON] за Договором № 101456694 товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал», яке в подальшому на підставі договору відступлення права вимоги від 10.03.2023\~року № 10-03/2023/1 відступило таке право ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Загальний розмір заборгованості за Договором № 101456694 станом на 10.05.2024 року становить 41\~507,50 грн., з яких: 5\~000 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 36\~507,50 грн. сума заборгованості за процентами. Представник позивача в судові засідання не з`явився, за змістом як позовної заяви, так і поданих клопотань, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення в справі. Відповідачем 10.10.2024 року отримано примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується відповідною рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0600294992860, однак відзиву на позовну заяву в межах визначеного судом строку не надано. У подальшому судові повістки надіслані за адресою місця реєстрації [PERSON] повернуто до суду в зв`язку з відсутністю адресата, тож відповідач, будучи належним чином повідомленим, у розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про місце, дату та час розгляду справи, що узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року в справі № 800/547/17, а також постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року в справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року в справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року в справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 року в справі № 910/16249/19, від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19, від 19.05.2021 року в справі № 910/16033/20, від 07.02.2024 року в справі №\~904/853/23, у судові засідання неодноразово не з`явився, поважність причин неявки не повідомив, заяв та клопотань від його імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на вказане, враховуючи наявність сукупності підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом 30.12.2024 року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи в заочному порядку. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України наявні підстави для вирішення судом справи за наявними матеріалами. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст.ст.\~12,\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи на\~принципах змагальності\~і диспозитивності.\~Суди розглядають\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] 05.09.2021 року в електронній формі укладено Договір № 101456694, який останнім підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого ТОВ\~«МІЛОАН» надано відповідачу безготівково на картковий рахунок кредит в розмірі 5\~000 грн. загальним строком 15 днів, який зобов`язався повернути кредит до 20.09.2021 року сплативши проценти в розмірі 7,5 грн. з розрахунку 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним. Відповідно до змісту п.п. 1.6, 2.3.1.2 Договору № 101456690034, п. 5 Паспорту споживчого кредиту № 101456690034, який є додатком до Договору № 101456690034, строк кредитування може бути пролонговано шляхом продовження користування позичальником кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але не більше ніж на 60 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день. Послідовність дій [PERSON] 05.09.2023 року як клієнта ТОВ «МІЛОАН» в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача на сайті tengo.ua під час укладення Договору № 101456694 відображено у відповідній візуальній формі анкети-заяви на кредит № 101456694. Факт перерахування 05.09.2021 року ТОВ «МІЛОАН» на користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 5\~000 грн. на банківську картку №\~ [NUMBER] з призначенням платежу «кошти згідно договору 101456694» підтверджується платіжним дорученням від 05.09.2021 року №\~32032861. [PERSON] не заперечувався факт виконання ТОВ «МІЛОАН» своїх зобов`язань за Договором № 101456694 в частині надання йому кредитних коштів в узгоджених розмірах та не надано жодних доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань перед ТОВ «МІЛОАН». Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № 101456694, зробленого ТОВ «МІЛОАН», 05.09.2021 року надано кредит в розмір 5\~000 грн. та в період часу з 06.09.2021 року по 20.09.2021 року (15 днів) щоденно нараховувались проценти за користування кредитом у розмірі 0,50 грн., що відповідає умовам п. 1.5.2 Договору № 101456694, а в період часу з 21.09.2021\~року по 19.11.2021 року (60 днів) щоденно нараховувались проценти за користування кредитом у розмірі 250 грн., що відповідає умовам п.п. 1.6, 2.3.1.2 Договору № 101456694. 30.11.2021 року списано прострочені тіло кредиту в розмірі 5\~000 грн. та проценти в сумі 15\~007,50 грн. за рахунок фінансового результату в формі отримання доходу від відступлення права вимоги по кредиту. Відомості про виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Договором №\~101456694 в наданому розрахунку заборгованості не відображено. ТОВ «МІЛОАН» на підставі договору факторингу від 30.11.2021 року №\~30-11-65 (далі Договір № 30-11-65) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право належних йому грошових вимог до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників. Згідно витягу з реєстру боржників від 30.11.2023 року до Договору № 30-11-65, ТОВ «МІЛОАН», крім іншого, передано ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] (№ 2707) за Договором №\~101456694 на загальну суму заборгованості 20\~007,50 грн., з яких: 5\~000\~грн.\~ заборгованість за тілом кредиту, 15\~007,50 грн. заборгованість за процентами. Відповідно розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 року заборгованість [PERSON] за Договором № 101456694 становить 41\~507,50\~грн., з яких: 5\~000 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 15\~007,50 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 21\~500 грн. нараховані відсотки згідно кредитного договору за період часу з 30.11.2021 року по 23.02.2022 року. Між ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~та ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~10.03.2023\~року укладено\~договір про\~відступлення (купівлю-продаж)\~права вимоги\~№ 10-03/2023/1\~(далі\~ Договір\~№ 10-03/2023/1),\~за умовами\~п.п.\~2.1,\~3.1\~якого до\~останнє відступило\~позивачу шляхом\~продажу належні\~йому права\~грошової вимоги\~до боржників,\~зазначених у\~реєстрі,\~які,\~крім іншого,\~належать йому\~відповідно до Договору факторингу від 30.11.2021 року № 30-11-65. Відповідно до змісту п. 5.2 Договору № 10-03/2023/1 право вимоги вважається відступленими (переданими) в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді. Згідно витягу з реєстру боржників від 10.03.2023 року, акту прийому-передачі реєстру боржників від 10.03.2023 року, які є додатком до Договору №\~10-03/2023/1, ТОВ «Вердикт Капітал», крім іншого, передано ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до [PERSON] (№ [NUMBER] ) за Договором № 101456694 на загальну суму заборгованості 41\~507,50 грн., з яких: 5\~000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 36\~507,50 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно розрахунку ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 10.05.2024\~року заборгованість [PERSON] за Договором № 101456694 становить 41\~507,50 грн., з яких: 5\~000 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 36\~507,50 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Відомості про нарахування позивачем процентів за Договором №\~101456694 після 10.03.2023 року відсутні. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання позики та фінансових послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК України) та законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис». Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронною комерцією є відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Згідно п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Положеннями ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, крім іншого, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~позикодавцеві таку\~ж суму\~грошових коштів\~(суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 515 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Положеннями ч. 1 ст. 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що 05.09.2021 року між ТОВ\~«МІЛОАН» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір №\~101456694, в зв`язку з чим відповідачем на умовах строковості, поворотності та платності отримано в кредит грошові кошти в сумі 5\~000 грн., однак відповідачем свої зобов`язання перед ТОВ «МІЛОАН» не виконано не повернуто отриманий кредит у розмірі 5\~000 грн., а також не сплачено проценти за користування кредитними коштами в розмірі 15\~007,50 грн., нараховані упродовж строку дії Договору № 101456694 з урахуванням максимального можливої пролонгації з 06.09.2021 року по 19.11.2021 року (75 днів), що відповідає умовам п.п. 1.5.2, 1.6, 2.3.1.2 Договору № 101456694. ТОВ «МІЛОАН» 30.11.2021 року на підставі Договору № 30-11-65 відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 101456694 на загальну суму 20\~007,50 грн., з яких: 5\~000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15\~007,50 грн. заборгованість за процентами. ТОВ «Вердикт Капітал» 10.03.2023 року на підставі Договору № 10-03/2023/1 відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 101456694 на загальну суму 41\~507,50 грн., з яких: 5\~000 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 15\~007,50 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 21\~500 грн. нараховані відсотки згідно кредитного договору за період часу з 30.11.2021\~року по 23.02.2022 року (86 днів * 250 грн/день). Докази виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Договором №\~101456694 перед ТОВ «МІЛОАН» станом як на 30.11.2021 року, так і на дату розгляду справи, чи перед ТОВ «Вердикт Капітал», чи ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відсутні. Водночас суд вважає, що нарахування ТОВ «Вердикт Капітал» відсотків за користування кредитом за Договором № 101456694 упродовж 86 днів, зокрема в період часу з 30.11.2021 року по 23.02.2022 року, за відсотковою ставкою визначеною п. 1.6 Договору № 101456694 5% відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день (5\~000 * 5% = 250 грн/день), є безпідставним, оскільки суперечить договірним умовам, якими передбачено, що максимально можливий строк кредитування з урахуванням пролонгацій становить 75 календарних днів (15 + 60) з дати отримання кредиту. Вказане узгоджується зі сталою правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 28.03.2018 року в справі №\~444/9519/12-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, крім іншого, після спливу визначеного договором строку кредитування. При цьому, після закінчення строку дії кредитного договору змінюється правова природа зобов`язання, та в такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст. 625 ЦК України (3% річних). Невірний обрахунок ТОВ «Вердикт Капітал» суми заборгованості за Договором № 101456694, який в свою чергу призвів до безпідставного завищення суми кредитної заборгованості, в частині нарахованих відсотків у період часу 30.11.2021 року по 23.02.2022 року, право вимоги на яку відступлено ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за Договором № 10-03/2023/1, не може слугувати підставою для зниження стандарту доказування в справі для позивача, а питання щодо наслідків цього мають вирішуватися між сторонами Договору № 10-03/2023/1. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за Договором № 101456694 в загальній сумі 20\~007 (двадцять тисяч сім) грн. 50 коп. Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1\~459 (одна тисяча чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 50 коп., що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (48,2%). Відповідно до змісту ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат, крім судового збору, належать витрати, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, крім іншого, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За змістом позовної заяви та додатків до неї ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в зв`язку з необхідністю примусового стягнення з [PERSON] заборгованості понесено витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 13\~000 грн., у зв`язку з чим позивачем вказано про необхідність їх стягнення з відповідача на його користь. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у даній справі позивачем долучено копії договору про надання правової допомоги від 02.01.2023 року № 02-01/2023, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (далі АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС»), предметом якого є надання юридичної допомоги; прайс-листа АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», затверджений рішенням загальних зборів від 01.11.2023 року № 01-11/2023, заявки на надання юридичної допомоги від 26.04.2024 року № 578, витягу з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 року, платіжної інструкції АБ «УКРГАЗБАНК» від 10.05.2024 року № 0433370000 про перерахування ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» грошових коштів у розмірі 52\~000 грн. з цільовим призначенням «надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 року про надання правової допомоги». Вирішуючи питання про співмірність заявленого розміру витрат на оплату правничої допомоги із складністю справи, суд враховує, що відповідно до долученого позивачем до матеріалів справи прайс-листа АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», затвердженого рішенням загальних зборів від 01.11.2023 року № 01-11/2023, вартість послуг визначається як фіксованою, так і погодинною ставкою, зокрема: усна консультація з вивченням документів з одного питання\~ 2\~000 грн. (фіксована) або від 1\~500 грн. (погодинна), складення позовної заяви 3\~000 грн. (фіксована) або від 1\~500 грн. (погодинна). При цьому, в заявці на надання юридичної допомоги від 26.04.2024 року № 578 по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] вартість послуги надання усної консультації з вивченням документів вказано 4\~000 грн., з розрахунку 2 год. по 2\~000 грн. кожна, а вартість послуги складення позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9\~000 грн., з розрахунку 3 год. по 3\~000 грн. кожна. З огляду на вказане, суд вважає, що розмір заявлених витрат на оплату правничої допомоги не є співмірним ні зі складністю справи, ні з обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на їх виконання (надання), оскільки надані на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу докази жодним чином не свідчать про підстави застосування АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» при наданні усної консультації з вивченням документів та складенні позовної заяви про стягнення боргу з [PERSON] погодинного тарифу за ставкою відмінною від мінімальної, а не фіксованої ставки, розмір якої фактично використовувався при обчисленні вартості наданих послуг, в якості погодинної ставки. При цьому, суд вважає, що дана категорія справ не є складною, не потребує значного обсягу часу як за обсягом вивчення доказів, так і для встановлення фактичних обставин справи, під час надання усної консультації з вивченням матеріалів справи, так і для мотивації заявлених позовних вимог під час складення позовної заяви, оскільки причина виникнення спору, його предмет та обсяг доказування об`єктивно не вимагав вжиття значних зусиль для з`ясування справжніх обставин фактичної дійсності, вивчення змісту належних норм права, так як нормативно-правове регулювання правовідносини у сфері кредитування, та судова практики з розгляду спорів у сфері кредитних відносин, є сталими, та не потребує додаткових зусиль під час надання правничої (юридичної) допомоги. Крім того, стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, та відповідно надмірний тягар для відповідача. За вказаних обставин, з врахуванням конкретних обставин справи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 5\~000 грн. є співмірними з обставинами, які відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, підлягають врахуванню судом під час визначення їх розміру, як наслідок, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2\~410 (дві тисячі чотириста десять)\~грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (48,2%). На підставі викладеного,

Outcome: partial