Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

17 жовтня 2024 року до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Бражник Д.С. з позовом до АТ «Криворізька теплоцентраль» про\~ захист\~ прав споживачів, визнання дій неправомірними та припинення нарахування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, яка на підставі договору купівлі-продажу від 30.04.1999 є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] було розпочато процедуру відключення від системи централізованого опалення та в грудні 2005 отримано погодження Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради №4730/8, яким надано дозвіл на відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири за адресою: [ADDRESS] за умови влаштування альтернативного джерела опалення. Крім того, [PERSON] , виконуючи умови Погодження звернулася до ВАТ «Криворіжгаз» та отримала технічні умови на проектування газопостачання для системи автономного опалення за спірною адресою та встановлення котла в приміщенні кухні. ВАТ «Криворіжгаз» також було розроблено робочий проєкт по реконструкції системи газопостачання. Після здійснення відключення від системи централізованого опалення, позивач знову на вимогу погодження, звернулася до організації, яка на той час здійснювала постачання теплової енергії за спірною адресою КПТМ «Криворіжтепломережа» для розірвання договору на постачання теплової енергії. 02.03.2012 представнком КПТМ «Криворіжтепломережа» Калугіною Н.Н. при обстеженні приміщення за адресою: [ADDRESS] складено акт про те, що: мається видимий розрив на системі централізованого опалення; стояки заізольовані; пакет документів мається; в приміщенні встановлено автоносне опалення, акт опломбування газового лічильника 22.09.2010; пропонується зняти навантаження (що в подальшому і біло зроблено, адже теплопостачальною організацією КПТМ «Криворіжтепломережа», яка на той час надавала послугу з постачання теплової енергії за спірною адресою, не здійснювалося будь-яких нарахувань за вказанцу послугу). Крім того, вказаним актом споживачів було попереджено про відповідальність за самовільне підключення до системи централізованого опалення. Отже квартира, за спірною адресою з 2012 відключена від системи централізованого опалення і з вкзаного періоду зазначеною послугою позивач не користується. З 01.10.2013 послугу з централізованого опалення в Саксаганському районі, в тому числі і на будинок [ADDRESS] , де мешкає позивач, надає АТ «Криворізька теплоцентраль». У грудні 2023 АТ «Криворізька теплоцентраль», аргументуючи свої позовні вимоги незаконністю відключення споживачів від чичтеми централізованого опалення, звернулося до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. 24.06.2024 рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №214/351/24 в повному обсязі відмовлено АТ «Криворізька теплоцентраль» у стягненні з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послугу з потачання теплової енергії, яка виникла на особовому рахунку за спірною адресою. Постановою Дніпровського апеляційного\~ суду від\~ 01.10.2024 по справі №214/351/24 апеляційну скаргу АТ «Криворізька теплоцентраль» залишено без задоволення, а рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.06.2024 залишено без змін. Отже, послугою з централізованого постачання теплової енергії позивач не користується, а тому у неї відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії теплопостачальній організації за спірний період, оскільки фактично ці послуги ними отримані не були. В супереч останньому АТ «Криворізька теплоцентраль» продовжує здійснювати нарахування позивачу за послугу з постачання теплової енергії. Окрім останньго, відповідач продовжує обліковувати на особовому рахунку за адресою: [ADDRESS] заборгованість з 2013. Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 29 листопада 2024 року ухвалою суду в задоволенні клопотання представника АТ «Криворізька теплоцентраль» про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи з повідомленням (викликом сторін у вказнаій справі відмовлено. Ухвалою суду від 29 листопада 2024 року витребувано доказі у департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради, до якого перейшли всі права та обов`язки управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, наступну інформацію: 1. Чи М. Безатасов займав посаду заступника начальника управління в Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради та працював в Управлінні житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради в 2005-2006 роках? (надати підтверджуючі документи). 2. Чи М.Безатасов був присутнім на робочому місці, виконував свої посадові обов`язки 21.12.2005? (надати підтверджуючі документи). 3. Чи належало до посадових обов`язків заступника начальника управління в Управлінні житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради М. Безатасова у період з 01.11.2005 по 08.02.2006 погоджувати відключення від системи теплопостачання при умові влаштування альтернативного джерела опалення? (надати підтверджуючі документи). 4. Чи підписувалось М. Безатасовим погодження управління житлово-комунального господарства виконкому міськради за вих. №4730/8 від 21.12.2005 на відключення від системи теплопостачання квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] ? 26 листопада 2024 року відповідач у справі скористався своїм правом та надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вказує, що самовільне втручання та зміни у внутрішньобудинковій системі опалення заборонені згідно чинного законодавства. Ці дії негативно впливають гідравлічне регулювання будинку, що спричиняє неякісне надання послуг з центрального опалення іншим споживачам будинку. Власник квартири не має права самовільно змінювати систему опалення та здійснювати від`єднання та приєднання до мереж централізованого опалення, адже при проектуванні будинку закладається засіб централізованого теплопостачання, згідно з вимогами відповідних будівельних норм щодо питань влаштування ситеми опалення, вся стояки та внутрішні розподільчі мережі при проектуванні гідравлічноув`язані для забезпечення стабільної роботи системи опалення будинку. Зазначає, що порушуючи чіткі умови та строки виданого погодження на встановлення актономного опалення, до АТ «Криворіжгаз» позивач звернувся лише у червні 2011, а до КПТМ «Криворіжтепломережа», яке починаючи з 01.08.2008 обслуговувало будинки/будівлі яким ДП «Криворізька теплоцентраль» надавало послугу з цнтралізованого опалення в 2012. Громадяни, які отримали дозвіл на відключення квартири до 14.12.2007 мали право здійснити та завершити відповідні роботи з відключення квартири від мереж централізованого опаленнґ та постачання гарячої води і оформити проведення та завршення таких робіт у відповідності з чинним на той час Порядком від 22.11.2005 №4. Даний висновок узгоджуєтся з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №234/1116/16-а, від 04.04.2018 у справі №826/9835/16, від 15.08.2019 у справі №210/2496/15-а (2-а/210/14/16). Крім того, наданий позивачем Акт №2 від 02.03.2012 лише підтверджує демонтування опалювального обладнання у житловому приміщенні, а не факт, виконаного в законному порядку, відключення від системи централізованого опалення. Звертає увагу, що форма даного акта, а також перелік осіб, які повинні його підписати, встановлена додатком №3,4 до Порядку. На підставі наведеного вказує, що АТ «Криворізька теплоцентраль`правомірно нараховує плату за надання послуги з теплової енергії. За таких обставин, відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно зі\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень\~ст.68 ЖК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Позивач [PERSON] зареєстрована та є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). На\~ замовлення позивача\~\~ у 2012 році\~ проведено\~ реконструкцію системи\~ газопостачання\~ в приміщенні квартири за адресою [ADDRESS] .\~ Відповідно\~ до Акту №2 від\~ 02.03.2012 представник КПТМ та абонент [PERSON] склали\~ акт про те,\~ що при обстеженні\~ приміщення\~ встановлено: «наявний\~\~ видимий\~ розрив\~ на мережі\~ центрального опалення; стояки ізольовані; у приміщенні встановлено автономне опалення; акт опломбування газового лічильника 22.09.2010». Стороною позивача до суду надано лист за підписом заступника начальника Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради від 15.12.2005 за №4730/8, з якого видно, що управління житлово-комунального господарства\~виконкому міськради погоджує [PERSON] відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири за адресою: [ADDRESS] при умові влаштування альтернативного джерела опалення, для виконання автономної системи заявнику вказано на необхідність отримання технічних умов в АТ «Криворіжгаз»; проект, розроблений проектною організацією, монтаж повинна виконати спеціалізована організація відповідно до проекту, після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника звернутися до для розірвання договору на постачання теплової енергії до КП «Криворіжтепломережа» (а.с.15). Крім того, [PERSON] , виконуючи умови Погодження, звернулася до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газофікації «Криворіжгаз» та отримала технічні умови на проектування газопостачання для системи автономного опалення за спірною адресою та встановлення котла в приміщенні кухні. Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газофікації «Криворіжгаз» також було розроблено робочий проєкт по реконструкції системи газопостачання (а.с.19). 02.03.2012 представником КПТМ «Криворіжтепломережа» Калугіною Н.Н. при обстеженні приміщення за адресою: [ADDRESS] складено акт про те, що: мається видимий розрив на системі централізованого опалення; стояки заізольовані; пакет документів мається; в приміщенні встановлено автоносне опалення, акт опломбування газового лічильника 22.09.2010; пропонується зняти навантаження (що в подальшому і біло зроблено, адже теплопостачальною організацією КПТМ «Криворіжтепломережа», яка на той час надавала послугу з постачання теплової енергії за спірною адресою, не здійснювалося будь-яких нарахувань за вказанцу послугу) (а.с.16). 24.06.2024 рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №214/351/24 в повному обсязі відмовлено АТ «Криворізька теплоцентраль» у стягненні з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послугу з потачання теплової енергії, яка виникла на особовому рахунку за спірною адресою. Постановою Дніпровського апеляційного\~ суду від\~ 01.10.2024 по справі №214/351/24 апеляційну скаргу АТ «Криворізька теплоцентраль» залишено без задоволення, а рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.06.2024 залишено без змін. Отже, послугою з централізованого постачання теплової енергії позивач не користується, а тому у неї відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії теплопостачальній організації за спірний період, оскільки фактично ці послуги ними отримані не були. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (стаття 3 ЦК України), дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю й повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно із\~статтею 13\~ЦК України\~при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, на момент виникнення спірних правовідносин, регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630\~(далі - Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим\~наказом Міністерства\~будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005№ 4\~(чинним на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок). Відповідно до пунктів 24, 25 Правил на момент спірних правовідносин, споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, на момент спірних правовідносин, здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до\~Закону України «Про теплопостачання»\~схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил). Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку на момент спірних правовідносин, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання. Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення. Судом встановлено, що 15.12.2005 року Управлінням житлово-комунального господарства міськради (далі УЖКГ) за №4730/8 було погоджено відключення квартири за адресою: [ADDRESS] від системи теплопостачання за умови розроблення проекту, розробленого проектною організацією та технічних умов в АТ «КРИВОРІЖГАЗ». Питання відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води до створення і початку роботи даної Комісії, вирішувалися шляхом надання таких дозволів Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради у вигляді листів-погоджень. Відповідач жодним належним і допустимим доказом не довів, що лист-погодження наданий відповідачам листом-погодженням УЖКГ за № 4730/8 від 15.12.2005 року в подальшому був скасований чи в судовому порядку був визнаний недійсним, а отже у суду відсутні підстави не враховувати даний доказ, який був наданий позивачем. На підставі вищезазначеного дозволу за зверненням позивача ПАО «Криворіжгах» було розроблено робочий проект устаткування автономного опалення в приміщенні квартири за адресою: [ADDRESS] . Також, позивачем надано акт №2 від 02.03.2012, складений представником КПТС «Криворіжтепломережа» - та підписаний цим представником і споживачем [PERSON] , яким встановлено: мається видимий розрив на системі централізованого опалення; стояки заізольовані; пакет документів мається; в приміщенні встановлено автоносне опалення, акт опломбування газового лічильника 22.09.2010; пропонується зняти навантаження (що в подальшому і біло зроблено, адже теплопостачальною організацією КПТМ «Криворіжтепломережа», яка на той час надавала послугу з постачання теплової енергії за спірною адресою, не здійснювалося будь-яких нарахувань за вказанцу послугу). Крім того, вказаним актом споживачів було попереджено про відповідальність за самовільне підключення до системи централізованого опалення. Тобто наданий позивачем Акт підтверджує відключення квартири позивача від мереж КП «Криворіжтепломережа» та попереджує абонента про відповідальність за самовільне підключення останнього до мереж Підприємства. Таким чином, процедура відключення квартири позивача від мережі централізованого опалення, яка була врегульована Порядком №4 від 22.11.2005 року, порушена не була, оскільки така процедура розпочалася 21 квітня 2005 року, тобто з дня отримання позивачем погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі за адресою: [ADDRESS] і завершилась 02 березня 2012 року складенням акту про відключення квартири позивача від мереж КП «Криворіжтепломережа». Наведені вище обставини свідчать про те, що позивачами вживалися необхідні заходи щодо законного від`єднання квартири за адресою: [ADDRESS] від централізованого опалення, позивач [PERSON] отримала дозвіл на відключення квартири від централізованого опалення, факт відключення квартири від системи централізованого опалення підтверджено спеціалізованою організацію, яка на той час надавала послуги з централізованого опалення КПТМ «Криворіжтепломережа», що підтверджує, що такі дії позивача за своїм змістом і характером не були самовільними, послугами відповідача позивач не користувалася, а відтак відсутні підстави для здійснення нарахувань за комунальні послуги з теплопостачання. Суд зауважує, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що позивач реально отримував послуги, які ним надавалися після відключення його квартири від мережі центрального опалення. Ухвалою суду від\~ 29 листопада\~ 2024 \~року\~ задовлено\~ клопотання\~ представника\~ відповідача про витребування\~ доказів. З наданої відповіді вбачається, що у департамента відсутня можливість надати інформацію щодо листа №4730/8 від 21.12.2005 про відключення від системи теплопостачання квартири [ADDRESS] . При відключенні від мереж централізованого опалення без дозвільних документів, вчинених до отримання проектних, технічних документів, такі дії споживача вважаються самовільними, протиправними, які тягнуть відповідальність за самовільне переобладнання приміщень та не надають підстав для припинення обов`язків власників квартир зі сплати за послуги з теплопостачання. Але, позивачем по справі дії вчинялися згідно наданого Дозволу та отриманої технічної документації. Законність, правомірність надання, повнота визначення обсягу вчинення необхідних дій в виданому Дозволі про можливість відключення від централізованого опалення покладається на уповноважений орган (який видає Дозвіл) та дії позивача здійснені у відповідності наданого уповноваженим органом Дозволу не можуть вважатися самовільними. Таким чином, суд дійшов висновку, що процедура відключення квартири позивача від мережі централізованого опалення, яка була врегульована Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання № 4 від 22 листопада 2005 року, порушена не була, оскільки така процедура розпочалася в грудні 2005 року, тобто до отримання позивачем погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі позивача, тобто до погодження на відключення квартири відповідача від системи теплопостачання було отримано власником до 21 квітня 2005 року, коли виконкомом Криворізької міської ради було ухвалено рішення від 08 лютого 2006 № 90 «Про створення комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води», яким створено комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно Комісія не могла видати відповідачеві дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки вона була створена пізніше та відповідно після завершення робіт по відключенню від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води видати затверджений акт відключення квартири відповідача від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Отже процедура відключення квартири позивача від мережі централізованого опалення розпочалася в грудні 2005 року, тобто з дня отримання позивачем погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі і завершилась складенням акту про відключення квартири відповідача від мереж ЦО (ГВП). Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 456/3896/16-ц. Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України\~зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В порушення вказаних норм закону відповідач продовжує нараховувати суму заборгованості по оплаті за централізоване опалення за адресою: [ADDRESS] , за те, чого позивач не отримувала, та про що навіть не домовлялась. Згідно рішення Верховного Суду України у справі № 6-2951 цс 15 від 20.04.2016 року зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично надавалися постачальником визначеним рішенням, споживачі (абоненти) користувалися (отримували). Однак жодного рішення про надання послуг позивачу не надано до суду. На той час чинне в України законодавство пов`язує виникнення обов`язку з оплати послуг з централізованого опалення виключно з умовою їх фактичного споживання. Так згідно ч. 2 п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених\~Постановою КМ України від 08.10.1992 р. №572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. У свою чергу виходячи з системного аналізу ст.ст.901та903\~ЦК України\~слідує, що послуги оплачуються за умов їх надання, а не наданою послуга вважається виключно за умови її споживання. Відповідно до вимог ч. 6\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично\~отриману теплову енергію. Незважаючи на зазначені факти та норми права відповідач продовжує нарахування за не існуючу послугу. Проте, жодний нормативно-правовий акт України не містить норм, які б зобов`язували власників, сплачувати за не спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі вартості послуги, яка могла б була бути спожита при користуванні послугою. Отже, поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Згідно підпункту 9 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005\~споживач звільняється від плати за послуги у разі їх не надання. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша\~статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша\~статті 129 Конституції України). Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року). Згідно з пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33). Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Отже суд приходить до висновку, що позивач не здійснював самовільного відключення від системи централізованого опалення, в квартирі відключені стояки централізованої системи теплопостачання, і воно законне, а отже він не має фізичної можливості отримувати послуги відповідача і, як наслідок, не зобов`язаний сплачувати за послуги, які він не отримував та за теплопостачання якого відповідач йому не надавав. Вказаний висновок повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, які викладені в Постановах Верховного Суду від 14.02.2020 року у справі № 401/799/18, від 27.02.2020 року у справі № 456/3896/16-ц, від 31.03.2021 року у справі № 401/853/20. В той же час встановлення факту відключення квартири позивача від системи централізованого опалення свідчить про неможливість позивача отримувати послуги відповідача за зазначеною адресою з моменту фіксації факту її відключення, а саме з 02 березня 2012 року. Враховуючи те, що відключення від системи централізованого опалення відбулося не через самовільне відключення, а у відповідності з наданим Дозволом, який був виданий відповідно до законодавства, що діяло на момент його видачі відповідно до приписів, зазначених в ньому, то відповідно є неправомірними дії позивача по нарахуванню плати за постачання теплової енергії (централізованого опалення) до квартири позивача за адресою: [ADDRESS] з 01.10.2013 року та зобов`язання припинити позивача припинити нарахування плати за надання послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) до квартири позивача за адресою: [ADDRESS] з 01 жовтня 2013 року. Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, підлягають до задоволення. Крім того, щодо вимоги позивача зобов`язати\~Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» припинити нарахування за послугу з почтачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] в подальшому, заначає наступне. Судом встановлено, що споживачі не отримують послугу з постачання теплової енергії, тому їх право має бути захищено до часу зміни технічних умов теплопостачання. Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне. У поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідача на їх користь витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті\~133\~та частин першої - третьої статті\~137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання правової допомоги, представником позивача було надано суду: договір про надання правової допомоги №391 від 10.10.2024. За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн, які є співмірними зі складністю справи і її значенням для сторони, підлягає задоволенню. Оскільки в силу Закону України «Про захист прав споживачів» позивач була звільнена від сплати судового збору за подачу позовної заяви, а відтак, з огляду на задоволення позову, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved