Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

Позивач у поданій позовній заяві покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , входить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1853 га, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯК № 631362 від 23.06.2010 року. Відповідно до заповіту, вчиненого спадкодавцем [PERSON] від 21.09.2004 року, посвідченого секретарем виконкому Головинської сільської ради Костопільського району Рівненської області, остання заповіла належне їй на праві власності майно своїй дочці [PERSON] . Позивач вказує, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , спадкоємці, які мають право на обов`язкову часку у спадщині, відсутні. На даний час має намір оформити спадщину, однак у позасудовому порядку цього зробити не може, оскільки, пропустила встановлений законом шестимісячний строк для її прийняття. Зазначає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила з поважних причин, оскільки про існування заповіту, вчиненого на її користь, їй стало відомо лише у липні 2024 року. Про даний заповіт її ніхто не повідомляв. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] - три місяці. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Головинської сільської ради Рівненського району Рівненської області у підготовче судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про визнання позовних вимог та просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за можливе відповідно до положень ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення у справі у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом встановлено, що згідно до заповіту від 21 вересня 2004 року, посвідченого секретарем виконкому Головинської сільської ради Костопільського району Рівненської області Демчук Т.П., зареєстрованого в реєстрі за № 192, [PERSON] заповіла все належне їй на праві приватної власності майно своїй дочці [PERSON] (позивачці у справі). Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.12.2016 року, виданим Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, серії [NUMBER] . Таким чином встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті метері [PERSON] , яка померла [INFO] . Родинність їх стосунків доводиться свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] від 19 лютого 1980 року, в якому її матір`ю зазначена [PERSON] , Позивач після реєстрації шлюбу із [PERSON] 08.11.2003 року, змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтво про одруження [NUMBER] від 08.11.2003 року. Також встановлено, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна діляннка), площею 0,1853 га, кадастровий номер 5623480804:04:003:0097, яка розташована по [ADDRESS] , належна спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 631362 від 23.06.2010 року. На час відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] одна, що підтверджується довідкою Головинської сільської ради № 403 від 30.07.2024 р. Постановою приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Скоропад В.В. 10.08.2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку для прийняття спадщини. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 77820408 від 30.07.2024 р., витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 77958464 від 10.09.2024 р. вбачається, що спадкова справа на ім`я спадкодавця [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач має намір оформити спадщину, однак свідоцтва про право на спадщину за заповітом отримати не має можливості у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для її прийняття. Разом з тим, судом встановлено, що у визначений законом строк позивач спадщини не прийняла з об`єктивних причин, які пов`язані з непереборними, істотними труднощами, що виникли для неї, у зв`язку з тим, що про існування заповіту, вчиненого спадкодавцем на її ім`я, позивачці не було відомо. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року, у справі № 565\\1145\\17, висловлено правову позицію, якою розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, зокрема зазначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнається у тому числі необізнаність спадкоємців про наявність заповіту. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Судом встановлено, що позивач [PERSON] була необізнана про наявність заповіту, вчиненого на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] нотаріусом не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, що свідчить про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини та відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. За наведених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, вважає причини пропуску позивачем строку звернення за прийняттям спадщини поважними і відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначає їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved