Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення сплати аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вони з відповідачем є батьками двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №191/5886/23 від 06.10.2024 шлюб між ними було розірвано. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №191/71/24 від 01.02.2024 його зобов`язано сплачувати на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), починаючи з 08.01.2024. Однак 07.09.2024 до нього переїхав жити його старший син [PERSON] , [INFO] , який на даний час перебуває на його утриманні, мати не бере участі у вихованні дитини, нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків, він одноособово займається вихованням сина, повністю забезпечує його матеріально, проте з нього на користь відповідачки продовжують стягувати аліменти. У зв`язку зі зміною місця проживання їх син змінив і місце навчання. Раніше він навчався в Синельниківському ліцею №2, за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ), але зараз він перейшов навчатися в Синельниківський ліцей №7 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області за адресою: [ADDRESS] , ближче до нового місця проживання. Відповідач працює офіційно та має регулярний дохід. Останнє відоме місце роботи відповідача -ТОВ «СНЕК ПРОДАКШН» в м. Павлоград на посаді директор виробництва. Стягнення по виконавчим документам з неї не провадяться. З відповідачем проживає молодший син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого він вже сплачує аліменти. Просить з 30.09.2024 звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються за рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 у справі №191/71/24 (провадження №2/191/41/24), а також стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати. Крім цього, просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 30.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Представник відповідача [PERSON] адвокат Чеботарьова Т.С. надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що влітку 2024 року стосовно старшого сина [PERSON] , за його погодженням, стало питання його подальшого навчання у Військовому ліцеї Національної Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Саме з цього приводу особова справа дитини та інші документи були нею отримані з Синельниківського ліцею №2 для подачі документів та складання вступних іспитів. В серпні за отриманими результатами [PERSON] вступив до зазначеного ліцею, про що мається відповідна довідка та 30.08.2024 перебував у навчальній частини. Всіма питаннями стосовно подальшого навчання дитини займалась вона (матеріальними витратами, проходженням медичної комісії, закупівля підручників, канцелярії та інших предметів для навчання). Однак в подальшому, у зв`язку з постійними обстрілами військових об`єктів, ліцеїстів тимчасово (на тиждень) повернули за місцями їх проживання для навчання в дистанційній формі. 07.09.2024 [PERSON] повернувся з ліцею та з цього періоду знаходиться у батька. Як стало відомо після, йому не сподобалось навчатись у Ліцеї та з метою уникнення конфлікту з \~ \~ \~ \~матір`ю він звернувся до батька. В подальшому позивач забрав документи дитини з ліцею та наразі дитина навчається в Синельниківському Ліцеї №7. Тобто твердження позивача про те, що дитина змінила місце навчання у зв`язку з переїздом до нього, не відповідає дійсності. З 07.09.2024 [PERSON] тимчасово знаходиться у батька, і вже 17.09.2024 [PERSON] звернувся до відповідача з метою припинити стягнення аліментів, а 30.09.2024 позовна заява подана до суду, тобто через 23 дні можливого знаходження дитини у батька, що саме по собі не може свідчити про постійне проживання з батьком на протязі тривалого часу. Більш того, [PERSON] ніколи не повідомляв матір про бажання на постійній основі проживати разом з батьком. Вважає, що проживання з батьком пов`язано безпосередньо з небажанням сина навчатись у військовому ліцеї. Вона намагалась залагодити контакт з метою вироблення єдиного підходу щодо подальшого виховання дитини, однак позивач не має бажання обговорювати ці питання з нею, що виражається у некоректних телефонних розмовах. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Позивач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримав частково, а саме просив припинити стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , а з відповідача на його користь стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частина усіх видів її заробітку (доходу). При цьому зазначив, що відповідач повернула на картку сина [PERSON] сплачені ним аліменти по грудень 2024 року включно . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала факту проживання сина [PERSON] разом з батьком з 08.09.2024 і до теперішнього часу. Зазначила, що вона повернула позивачу усі сплачені аліменти на сина [PERSON] по грудень 2024 включно. Змінені позивачем вимоги в частині стягнення з неї аліментів в розмірі 1/6 частини на утримання сина [PERSON] визнала повністю. Представник відповідача [PERSON] адвокат Чеботарьова Т.С. у судовому засіданні підтримала думку відповідача. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.03.2024 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10 жовтня 2007 року та [NUMBER] від 15 грудня 2010 року [PERSON] народився [INFO] та [PERSON] народився [INFO] відповідно, та їх батьками є [PERSON] і [PERSON] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08 січня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Відповідно до довідки Синельниківського ліцею №7 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області №113 від 27 вересня 2024 року [PERSON] , [INFO] , навчається в 11-А класі Синельниківського ліцею №7 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області. Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом на 03 січня 2024 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до платіжних інструкцій від 08.10.2024 та 21.10.2024 [PERSON] протягом листопада 2024 року були перераховані на картковий рахунок [NUMBER] аліменти батька в розмірі 2745,95 грн. та аліменти матері в розмірі 1600 грн. Крім того, в судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що [PERSON] 11.12.2024 та 19.12.2024 сплатила [PERSON] аліменти у розмірі 2745,95 грн. та 1600,00 грн. відповідно. Згідно з висновком про розгляд заяви (повідомлення) 25 серпня 2024 року до чергової частини Синельниківського РУП надійшов матеріал за зверненням [PERSON] , 1980 р.н., який проживає в [ADDRESS] про те, що колишня дружина [PERSON] не пускає його додому. Синельниківським РУП ГУНП в Дніпропетровській області зроблено висновок, що в діях [PERSON] та [PERSON] має місце цивільно-правові відносини. Відповідно до інформації Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 10 жовтня 2024 року звернення [PERSON] зареєстроване до ЄО за №13485 від 02.10.2024, розглянуте та ознак кримінального правопорушення не встановлено. Також повідомлено, що в його діях мають місце особисті неприязні та цивільно-правові відносини. З [PERSON] проведена профілактична бесіда про неприпустимість невиконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей. Статтями 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В даному випадку, позивач наводить обставини, які мають істотне значення для вирішення питання щодо припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , оскільки дитина проживає разом з ним з вересня 2024 року та повністю перебуває на його утриманні. При цьому, відповідач не заперечувала даний факт, а також підтвердила, що аліменти на утримання сина вона повернула позивачу по грудень 2024 року включно. Згідно зі ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що син [PERSON] , [INFO] , не проживає з матір`ю [PERSON] , на користь якої було стягнуто аліменти, а проживає зі своїм батьком - [PERSON] з вересня 2024 року за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача [PERSON] шляхом припинення примусового стягнення з нього на користь відповідача [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли діти з ним не проживали і знаходились на утриманні у платника. Отже, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Враховуючи обов`язок батьків утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, як це передбачено ст.180 СК України, а також ту обставину, що старший син [PERSON] проживає разом з батьком, суд вважає необхідним стягнути з матері на користь батька аліменти на утримання дитини в розмірі, який підтриманий позивачем та визнаний відповідачем. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду, у розмірі 1211,20 грн., у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved