Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивач вказує на те, що [INFO] в с.Демківці Любарського району помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, яку він прийняв, так як проживав з батьком однією сім`єю, а його мати - [PERSON] , від прийняття спадщини відмовилася на його користь, про що подала до нотаріуса відповідну заяву в установлений строк. Інші спадкоємці відсутні За життя, [PERSON] був головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , рік забудови будинку - 1990, однак оформити спадщину на вищевказаний будинок він не може, через відсутність правовстановлюючих документів на нього, а тому вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним, в порядку спадкоємства за законом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,25 га. для ОЖБ та прилеглою земельною ділянкою 0,35 га. для ОСГ. Позивач у судове засідання на розгляд справи не з`явився, однак у поданій ним заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просить справу слухати у його відсутності. Представник Любарської селищної ради у судове засідання на розгляд справи не з`явився, однак у відзиві на позов, що надійшов на адресу суду зазначив, що проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [INFO] в с.Демківці Любарського району у віці 68 років помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №9 (а.с.8), який, як встановлено із копії свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 02.01.1980 року Гізівщинською сільською радою Любарського району Житомирської області, був батьком позивача [PERSON] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, спадкоємцем якого за законом є його син [PERSON] , який прийняв спадщину майно, оскільки проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини (а.с.9, 22). Виписка з погосподарських книг №466 від 21.10.2024 року, видана Великодеревичівським старостинським округом Любарської селищної ради, вказує на те, що згідно книг по господарського обліку за 1996 2023 роки, головою двору, що по [ADDRESS] значився [PERSON] (а.с.9). Виписка із рішення Гізівщинської сільської ради від 18.01.1994 року свідчить про те, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку загальним розміром 0,60 га., в тому числі 0,25 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд та 0,35 га. для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Соляра В.М., №255/02-31 від 11.11.2024 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] по вул.Центральній в с.Демківці Житомирського району Житомирської області (а.с.22). Згідно інформаційної довідки №403245819 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: [ADDRESS] відомості відсутні. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2009 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач фактично прийняв спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON] , однак у нього існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved