Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

08.11.2023р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в системі «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] до Територіальної громади в особі Маріупольської міської ради Донецької області про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. Ухвалою суду від 13.11.2023р. позовна заява була залишена без руху, а ухвалою від 20.11.2023р. відкрито провадження у справі та розгляд справи проводиться в загальному позовному провадженні. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки - адвокат Недельнюк Р.О., який діє на підставі ордеру від 22.11.2023р. посилався на те, що позивачка є донькою [PERSON] , щодо якої рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.09.2023р. по справі № 759/14044/23 встановлено факт смерті [INFO] у м. Маріуполь, Донецька область, Україна. Позивачка була позбавлений можливості прийняти спадщину та подати відповідну заяву нотаріусу у визначений ст. 1270 ЦК України строк та пропустила його, оскільки з 11.03.2022р. вживала всіх можливих заходів для отримання доказів смерті своєї матері в окупованому м. Маріуполі. Представник позивачки просив визначити [PERSON] додатковий строк в 6 місяців з моменту набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Маріуполі Донецької області. 19.01.2024р. в системі «Електронний суд» надійшла заява представника позивачки про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 20.03.2024р. в системі «Електронний суд» надійшла заява представника [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 25.11.2021р., про розгляд справи за його відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Розглядаючи справу в межах заявлених вимог, відповідно до ст.11 ЦПК України, та дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС Жовтневого райвиконкому м. Жданова 19.03.1982р., актовий запис № 409 від 19.03.1982р. (а.с.№13). Факт смерті матері позивачки встановлений рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.09.2023р. по справі № 759/14044/23, в якому зазначено, що встановлено факт смерті [INFO] у м. Маріуполь, Донецька область, Україна [PERSON] (а.с.№5-7). 18.10.2023р. позивачка отримала повторне свідоцтво про смерть матері- [PERSON] , актовий запис № 40 від 18.10.2023р., видане Святошинським відділом ДРАЦС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.№8). Оскільки з 11.03.2022р. позивачка вживала заходи щодо отримання доказів смерті своєї матері, вона була позбавлена можливості прийняти спадщину та подати відповідну заяву нотаріусу у визначений ст. 1270 ЦК України. Мати позивачки [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з наданої копії паспорту (а.с.№ 9-11). Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. № 309, вся територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022р. є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України ( в редакції на 11.03.2022р.) часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За приписами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 04.11.2015р. по справі № 6-1486цс15. Верховний Суд у постанові у постанові від 30.01.2020р. у справі № 487/2375/18 зазначив, що правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подачі такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Враховуючи, що позивачка не мала можливості вчасно подати відповідну заяву до нотаріальної контори, і вказані її представником причини пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини суд вважає поважними, суд вважає, обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] до Територіальної громади в особі Маріупольської міської ради Донецької області про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved