Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

15 серпня 2024 року Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області в особі селищного голови Гаращенко О. (далі Представник позивача) в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] (далі Відповідач), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради (далі Третя особа) про відібрання дитини з позбавленням батьківських прав. У своєму позові позивач посилається на те, що [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти зареєстровані із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] дітей виховує самостійно. Сім`я тривалий час знаходилася під наглядом Служби у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради та перебуває на обліку з 01.07.2022 року, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. 31 липня 2024 року під час обстеження умов проживання дітей з сім`ї, яка перебуває у складних життєвих обставинах виявлено, що [PERSON] , 1974 року народження, на утриманні якої перебуває двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , неналежним чином виконує батьківські обов`язки, а постійні конфлікти із повнолітнім сином, який проживає разом з матір`ю, негативно впливають на дітей. Були випадки зловживання дітьми алкогольних напоїв, регулярні крадіжки, знущання над людьми літнього віку, самовільне залишення будинку вночі. На час обстеження виявлено, що умови проживання в будинку не задовільні, мати вже третій рік робить ремонт, санітарно-гігієнічні умови не відповідають санітарним вимогам, в кімнатах брудно, в будинку постійно присутній неприємний запах. Діти на момент обстеження були брудні. В наявності є продукти харчування довготривалого зберігання, свіжоприготовленої їжі не виявлено. Всі ці обставини внесені до акту обстеження умов проживання від 31.07.2024 року, також складено Акти проведення оцінки рівня безпеки дитини від 31.07.2024 року. Дітей терміново доставлено до дитячого відділення Вишгородської ЦРЛ. Крім того, службою у справах дітей неодноразово здійснювались виїзди до даної сім`ї, постійно проводились бесіди і спілкування де було наголошено на тому, що якщо не буде жодних змін, то є вірогідність вилучення дітей із сім`ї, що в подальшому і сталося. Сім`ю поставлено на облік сімей з дітьми, які перебувають у складних життєвих обставинах, але ніяких поліпшень не спостерігається, жодна із рекомендацій не виконувалась. Також, службою встановлено, що всі негативні прояви поведінки дітей виникають в зв`язку з тим, що мати не може справитися із вихованням дітей, оскільки не є для них авторитетом, і не являється взірцем для наслідування. До старостинського округу №7 неодноразово надходили скарги на поведінку дітей від Луговицького НВО «ЗОШ І-ІП ступенів-ДНЗ» та сусідів. До сім`ї часто викликають патрулі поліції, за результатами виїздів складались протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП та направлялись справи до Іванківського районного суду, що підтверджується листом Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області від 30.07.2024 року №СЕД-3 8298-2024. Питання виконання батьківських обов`язків [PERSON] виносилось на розгляд комісії з захисту прав дітей при виконавчому комітеті Поліської селищної ради №6 від 20.06.2024 року. На засіданні комісії [PERSON] плакала і просила не позбавляти її батьківських прав, обіцяла що влаштується на роботу і звернеться за допомогою до ІРЦ, а також пообіцяла, що буде піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Але нажаль жодної з обіцянок не було виконано. Всі такі дії [PERSON] в сукупності стали поштовхом до невідкладного відібрання від неї її дітей та тимчасового влаштування до дитячого відділення Вишгородської лікарні. За місцем проживання [PERSON] характеризується з негативної сторони, офіційно не працевлаштована, має вузьке коло спілкування, авторитетом серед друзів не користується. Згідно характеристики, наданої навчальним закладом де навчаються діти мати підтримує контакт із класними керівниками та відвідує школу по потребі, цікавиться успіхами дітей у школі, та намагається допомагати дітям у навчанні. Діти мають шкідливі звички-паління, був випадок алкогольного сп`яніння. Дані обставини свідчать про злісне ухилення від виховання матір`ю дітей, без поважних на те причин, свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків. У зв`язку з наведеними обставинами, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить: позбавити батьківських прав відповідача відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3 196 грн. (три тисячі сто дев`яносто шість гривень) на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до їх повноліття, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 16 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 01 жовтня 2024 року, яке в подальшому було відкладено за клопотанням представника позивача у зв`язку з уточненням позовним вимог /а.с. 44, 47-48/. 03 жовтня 2024 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій просять: ?Позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; ?Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в сумі 3 196 грн. (три тисячі сто дев`яносто шість гривень) на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду; ?Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць; ?Судові витрати покласти на відповідача /а.с. 55-59/. Ухвалою суду від 22.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 11.12.2024 /а.с. 78-79/. 11.12.2024 року до суду надійшли письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] /а.с 87-88, 91-92/. 11.12.2024 року від представника позивача - Юрченко В. до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи Акт обстеження умов проживання від 10.12.2024 року /а.с. 89-90/. Представник позивача - Юрченко В.О. в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Також просила приєднати до матеріалів справи та врахувати при прийнятті рішення акт обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 08.01.2025 року Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона не хоче, щоб її позбавляли батьківських прав відносно дітей; умов проживання, щоб забрати дітей додому - у неї ще не має, ремонт будинку не закінчений; кошти на проживання - відсутні; позичила гроші, що приїхати в судове засідання; дома трошки продуктів харчування є, які вона придбала на позичені кошти; позичені кошти планує віддати, як працевлаштується. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 5, 6/. Відомості про батька дітей записано зі слів матері в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України /а.с. 40, 41/. За місцем навчання діти: [PERSON] та [PERSON] характеризуються посередньо, мають шкідливі звички. Мати дітей підтримує контакт із класними керівниками та відвідує школу по потребі, цікавиться успіхами дітей у школі, та намагається допомагати дітям у навчанні /а.с. 13, 14/. За місцем проживання [PERSON] характеризується посередньо, офіційно не працевлаштована, має вузьке коло спілкування, авторитетом серед друзів не користується, спиртними напоями не зловживає; старший син, [PERSON] , 1996 року народження, офіційно не працює, перебуває на тимчасових заробітках, схильний до вживання спиртними напоями, часто дебоширить в сім`ї /а.с. 15/. 30.07.2024 року староста Старостинського округу № 7 сіл Луговики, Зірка Шевчук Т. звертається з листом-зверненням за № 03.7-09/65 до голови Поліської селищної ради Гаращенко О., в якому просить вилучити у [PERSON] неповнолітніх дітей, [PERSON] , 2013 року народження та [PERSON] , 2016 року народження, в зв`язку з неодноразовими скаргами, які надходили від Луговицького НВО «ЗОШ І-ІІІ ступенів-ДНЗ» та сусідів, на поведінку дітей [PERSON] , та беручи до уваги те, що діти, [PERSON] , 2013 року народження та [PERSON] , 2016 року народження, мають неадекватну поведінку, були випадки зловживання алкоголем, регулярні крадіжки, образи та знущання над людиною літнього віку, самовільне залишення будинку вночі. Діти дуже часто перебувають одні на території села під час комендантської години. У період з 16 по 19 липня [PERSON] разом зі своїми дітьми ночувала у знайомих, так як старший син, [PERSON] 1996 року народження, дебоширив в сім`ї. Мати з батьківськими обов`язками не справляється, на дітей впливу не має, на її зауваження вони взагалі не реагують. [PERSON] довгий період ніде не працює, необхідні продукти харчування в родині відсутні. Сім`я [PERSON] знаходиться на обліку як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. Всі ці обставини внесені до акту обстеження умов проживання від 31.07.2024 року, також складено Акти проведення оцінки рівня безпеки дитини від 31.07.2024 року. Дітей терміново доставлено до дитячого відділення Вишгородської ЦРЛ /а.с. 16, 17-21, 22-26, 29/. Згідно Наказу Служби у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області № 10 від 01.07.2022 року було наказано взяти з 01.07.2022 року малолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , жителів с. Луговики Вишгородського району Київської області на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради, в зв`язку із невиконанням батьківських обов`язків /а.с. 29/. Рішенням Виконавчого комітету Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області № 314 від 02.08.2024 року було вирішено негайно відібрати малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від матері, [PERSON] , 1974 року народження /а.с. 28/. Як вбачається з актів обстеження умов проживання дитини в будинку [ADDRESS] , на момент обстеження йшов процес прибирання будинку, в будинку неприємний запах, постіль брудна, діти брудні, речі розкидані, у будинку ремонт не закінчений, будинок дерев`яний, пічне опалення, газопостачання є, світло є, вода на дворі, санвузол на дворі /а.с. 34-38, 72, 73/. Згідно направлення № 25 Служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації від 08.08.2024 року, дітей, які опинилася у складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] направлено до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг» /а.с. 39/. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач [PERSON] не виконує покладених на неї законом обов`язків щодо виховання своїх дітей, а саме: безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, не піклується про своїх дітей, не цікавиться їх життям, що свідчить про дійсне ухилення її від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, у т.ч. ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У зв`язку з викладеними обставинами, 27.09.2024 року Виконавчий комітет Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо її дітей /а.с. 59/. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд погоджується з таким висновком, який є обґрунтований та відповідає іншим матеріалам справи. Також в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] щодо неналежного виховання [PERSON] відносно своїх дітей /а.с. 87-88, 91-92/. Як вбачається з Листа № 406 від 30.09.2024 року, виданого Директором КОЦСПРД "Оберіг" Толочко С. , дійсно на утриманні Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Оберіг" перебувають [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За період перебування дітей в центрі реабілітації, мати - [PERSON] відвідувала дітей в закладі два рази: 17.09.2024 року, 28.09.2024 року та один раз під час оздоровлення неповнолітніх в оздоровчому таборі "Чайка", де зумовила конфліктну ситуацію з персоналом табору, а саме, хтіла самовільно забрати дітей із оздоровлення, чим спричинила гостру емоційну реакцію дітей, після чого адміністрація закладу змушена була забрати вихованців з оздоровлення до закінчення табірної зміни. Після проведеної роботи з [PERSON] психологом та вихователем центру під час останнього відвідування вела себе коректно, цікавилася життям дітей в центрі. Привозила дітям продукти харчування, солодощі /а.с. 74/. У справі встановлено, що відповідач від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей ухилилася. Відтак, пред`явлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що дійсно на утриманні Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Оберіг" перебувають [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 74/. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення. При отриманні доходу в натурі проводиться грошова оцінка такого натурального надання особі, а потім з отриманих сум стягуються аліменти. Проте вартість натурального надання може суттєво варіюватися, а крім того, щомісяця вчиняти переоцінку натурального надання дуже складно. Тому замість частки від доходу платника аліментів у якості аліментів суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Неможливість визначення аліментів у частці від заробітку (доходу) може виникнути, наприклад у випадках, коли платник аліментів постійно проживає на території іноземної держави та відомості про його доходи отримати неможливо. Ускладненим та водночас таким, що порушує інтереси дитини, є стягнення аліментів у випадках, коли платник аліментів приховує свої доходи з метою ухилення від їх сплати. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів. Держава Україна проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, яка позбавлена належного батьківського піклування, реалізує його в одному із положень даної статті СК. Зокрема ч. 3 встановлює, що якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, згідно зі статтею 180 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач у заяві про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 3 196 грн. (три тисячі сто дев`яносто шість гривень) щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 років складає 3196 гривень. Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною першою ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідач відомостей щодо розміру свого доходу суду не надала. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, а також те, що батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що відповідач спроможний надавати аліменти на утримання дітей в розмірі 3 196,00 грн., на кожну дитину, щомісячно, що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З матеріалів справи слідує, що позивач звернулися до суду 15 серпня 2024 року, тому суд вважає за можливе присудити аліменти на утримання дитини 15 серпня 2024 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи слідує, що позивач звільнений від сплати судового збору. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) за вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 164 ч. 1 п. 2, 166 ч. 2, 167 СК України,

Outcome: approved