Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 25 червня 2013 року з відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 880. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, постійно виникали сварки, через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинили своє існування. Спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер. На примирення з відповідачкою позивач не згодний. Неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин проживає разом із позивачем. Спору між сторонами щодо місця проживання дитини немає. Позивач просить суд розірвати шлюб, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з батьком [PERSON] , [INFO] , на його самостійному вихованні та утриманні. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 16.12.2024 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи позивач подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. До початку розгляду справи відповідачка подала заяву, в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на задоволенні позову не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 880. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами відсутній спір щодо місця проживання їх спільного малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком [PERSON] , [INFO] . Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинені. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Оскільки між сторонами на момент розгляду справи відсутній спір між батьками щодо місця проживання дитини, після припинення фактичних шлюбних відносин [PERSON] , [INFO] , залишився проживати разом із батьком, то суд вважає за можливе зазначити з ким залишиться проживати дитина після розірвання шлюбу. З цих підстав позов слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати.

Outcome: approved