Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.10.2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 613/20-Т/Ц5 згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mazda 6», д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08.05.2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання 03.07.2024 представники сторін не прибули. Від відповідача до суду відзив не надходив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, наявні передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України підстави для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 30.10.2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 613/20-Т/Ц5 згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mazda 6», д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с. 4-12). 17.09.2021 року, в м. Києві, сталася ДТП за участю автомобіля «Mazda 6», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Porsche Cayenne», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача. Відповідно до Постанови Оболонського районного суду міста Києва від 19.11.2021 року (справа №756/15331/21), винною у вчиненні вищезазначеного ДТП було визнано відповідача (а.с. 15). Відповідно до Рахунку СТО № К-11000055 від 28.09.2021 року та ремонтної калькуляції до нього, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Mazda 6» д.н.з. [NUMBER] , складає 79 310 грн (а.с. 17). З метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту, внаслідок ДТП, яка мала місце 17.09.2021 року, позивачем було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Відповідно до Звіту вих. № 18427 від 27.09.2021 року вартість відновлювального ремонту, автомобіля марки «Mazda 6» д.н.з. [NUMBER] , складає 79 336, 89 грн (а.с. 18-20). Факт проведення відновлювального ремонту автомобіля марки «Mazda 6», д.н.з. [NUMBER] , підтверджується Актом виконаних робіт № К-11000035 від 17.11.2021 року на суму 79 310 грн (а.с. 22). Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з [NUMBER] . була застрахована ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» (згідно витягу полісу № ЕР/204314786 з бази МТСБУ, по якому ліміт відповідальності 130 000 грн. позивач має право зворотної вимоги до зазначеного товариства у межах ліміту (а.с. 36). Крім того, умовами Полісу передбачена франшиза у розмірі 2 600 (дві тисячі шістсот) гривень. 26.10.2021 року, позивачем було надіслано на адресу ТДВ «СК «Альфа Гарант» Претензію про відшкодування збитків з додатками копій необхідних документів (а.с. 37). 02.02.2022 року ТДВ «СК «Альфа Гарант» було перераховано страхове відшкодування у розмірі 51 328,57 грн (а.с. 38). Позивачем від ТДВ «СК «Альфа Гарант» було отримано листа згідно якого, СК було застосовано коефіцієнт фізичного зносу (що становить 43,97%), у зв`язку з чим сума виплати страхового відшкодування складає 51 328,57 грн. (за вирахуванням суми франшизи у розмірі 2 600,00 грн.) (а.с. 39). Тобто, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, невиплаченою залишається сума в розмірі 27 981,43 грн. (79 310,00 грн. (сума понесених збитків) - 51 328,57 грн. (сума страхового відшкодування сплачена ТДВ «СК «Альфа Гарант») = 27 981,43 грн. Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія вих. №040222/р від 04.02.2022 року, про необхідність здійснення виплати страхового відшкодування. Проте, станом на дату подачі позовної заяви відповідачем жодних виплат на користь позивача здійснено не було (а.с. 41). Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту в т. ч. є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за завданні збитки. Статтею 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За таких обставинах, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 27 981 грн 43 коп. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved