Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в обґрунтування якого зазначила, що з 18 жовтня 2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1470. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач посилається на те, що з відповідачем фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, а тому вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Сторони в судове засідання не з`явилися, на адресу суду надіслали заяви в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, строк на примирення не надавати. При цьому відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує та визнає позов. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 18 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 1470. Після шлюбу позивач прізвище не змінювала. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільно вони не проживають, а отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до статей 21 та 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини другої статті 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім цього з квитанції про оплату судового збору вбачається, що за пред`явлення даного позову позивач оплатила судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. З копії квитанції про оплату судового збору вбачається, що за пред`явлення даного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі статей 21, 24, 56, 105, 110, 115 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved