Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 902867516 від 18.01.2020 в розмірі 18287,60 грн. В обґрунтування позовних вимог покликалось на те, що 18.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений Договір кредитної лінії № 902867516, за яким відповідачка отримала кредит у вигляді кредитної лінії на суму 17000 грн. 00 коп., та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 28.10.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (яке отримало право вимоги від ТОВ «Таліон Плюс», а останнє від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ТОВ «Юніт Капітал» був укладений Договір факторингу № 28/10/24, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором кредитної лінії № 902867516 від 18.01.2020, перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 28/10/24 від 28.10.2024, сума заборгованості [PERSON] за Договором кредитної лінії № 902867516 від 18.01.2020, становить 18287 грн. 60 коп., з якої: заборгованість по кредиту 11835 грн. 48 коп.; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6452 грн. 12 коп. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій спрямованих на повернення вказаних грошових коштів, з метою захисту порушеного права й охоронюваних законом інтересів, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у своєму позові просив справу розглянути у його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала поданий відзив, в якому позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю та застосувати строки позовної давності. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] , [INFO] , 30.12.2022 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що вбачається з відповідної копії свідоцтва про шлюб, наданої представником відповідача. Враховуючи викладене суд вважає, що позов заявлено до [PERSON] , а тому не має необхідності у заміні відповідача і позов заявлено до належної особи. 18.01.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений Договір кредитної лінії № 902867516, за яким відповідач отримала кредит у вигляді кредитної лінії на суму 17000 грн. 00 коп., та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідач підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора TK5898TV. Зокрема, 18.01.2020 о 09:22:29 год. відповідач ввела ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснула кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису, Позичальник використовує, як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. З наданого Позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви Позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена Кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 17000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику (а.с. 15-18). Таким чином, Кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним. Відразу після вчинених дій Відповідача, 18.01.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 17000,00 грн. на її банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням та довідкою ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.49-52). Також позивач надав копію додаткової угоди від 03.03.2020 року до кредитного договору № 902867516 від 18.01.2020 року (а.с. 20). Згідно даної угоди Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач погодили, що кредитний договір продовжено на 14 днів, та починаючи з 03.03.2020 року відповідач сплачує відсотки по кредиту в розмірі 475,8 % річних від суми кредиту на період дії додаткової угоди. Суд погоджується з запереченням представника відповідача, вважає, що дана додаткова угода не підписана [PERSON] , оскільки не містить відомостей про електронний підпис останньої, а тому є неукладеною та судом до уваги не приймається. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчився 28 листопада 2019 року 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена, як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги - означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності Сторін. Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 95 від 25.08.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2024. Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто, право вимоги за кредитним договором № 902867516 від 18.01.2020 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 25.08.2020, відповідно до підписання Сторонами реєстру прав вимоги № 95 (а.с. 53-80). 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому у відповідному Додатку договору (п.4.1. ). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 18287,60 грн. (а.с. 81-95). 28.10.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (до якого перейшло право вимоги від ТОВ «Таліон Плюс», а до останнього від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ТОВ «Юніт Капітал» був укладений Договір факторингу № 28/10/24-У, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором кредитної лінії № 902867516 від 18.01.2020, перейшло до ТОВ «Юніт Капітал»( а.с. 96-102). За реєстром боржників до Договору факторингу № 28/10/24-У від 28.10.2024, сума заборгованості [PERSON] за Договором кредитної лінії № 902867516 від 18.01.2020, становить 18287 грн. 60 коп., з якої: заборгованість по кредиту 11835 грн. 48 коп.; заборгованість по несплаченим відсоткам 6452 грн. 12 коп.(а.с. 106-108). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно статті 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Відповідачка в порушення статті 526 Цивільного кодексу України та умов договору, своїх зобов`язань не виконала, що призвело до створення заборгованості. Враховуючи, що відповідач не підписувала додаткову угоду від 03.03.2020 року до кредитного договору № 902867516 від 18.01.2020 року (а.с. 20) та згідно паспорту споживчого кредиту до кредитного договору № 902867516 від 18.01.2020 року загальні витрати за кредитом складають 27304,28 грн. (а.с. 12-18), відповідач сплатила 14757.75 грн. боргу (а.с. 110-112), а тому позов підлягає частковому задоволенню в сумі 12546,53 грн. Щодо застосування строків позовної давності суд вважає відмовити відповідачу в такому застосуванні та зазначити наступне. Цивільним кодексом України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. ст. 255, 257 ЦК України) Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Постановою КМУ від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» від 11 березня 2020 року впроваджено дію карантину. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). 24.02.2024 Законом України «Про правовий режим воєнного стану в Україні» введено режим воєнного стану. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Дія карантину завершена 1 липня 2023 року відповідно до Постанови КМУ №651 від 27.06.2023. Таким чином, враховуючи продовження строків позовної давності на строк дії карантину з 11.03.2020 та зупинення перебігу позовної давності на строк дії воєнного стану з 24.02.2024, позивачем не пропущений строк позовної даності з часу виникнення у нього права на стягнення збитків і до часу винесення рішення по справі. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., що підтверджується платіжним документом. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи із викладеного,

Outcome: partial