Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (далі - Управління) до [PERSON] , у якій Управління просить стягнути з [PERSON] надмірно нараховані грошові кошти у вигляді державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника у розмірі 14700 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] знаходилася на обліку у якості дитини померлого годувальника в Шевченківському районі м. Харкова. Згідно рішення Управління відповідачу призначено державну соціальну допомогу як дитині померлого годувальника. При проведенні перевірки дотримання вимог законодавства під час продовження та виплати відповідачу державної соціальної допомоги було встановлено, що відповідач був відрахований з КЗОЗ «ХОМФК» ХОР у зв`язку із закінченням навчання (лист учбового закладу від 01.03.2023 р. № 110), через це виплату допомоги відповідачу Управлінням було припинено. Згідно інформації Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат переплата по особовому рахунку відповідача складає 14700,00 грн. Управлінням було надіслано відповідачу листи щодо суми переплати та необхідністю її повернення, але заявник на зв`язок з Управлінням не вийшла, переплату не погасила. Як на правову підставу своїх вимог Управління посилається на положення ст. 1212 ЦК України, відповідно до якого особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе з рахунок іншої особи. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 16.10.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу для подання відповіді на відзив. Відповідачка направила до суду відзив на позовну заяву, у якому стверджує, що їй стало відомо про розгляд позовної заяви відносно неї із застосунку дія. Суд встановив, що копія позовної заяви, направлена відповідачу, повернулася до суду, так само як і копія ухвали про відкриття провадження у справі, позивач є користувачем системи «Електронний суд». Тому суд вважає, що відзив на позовну заяву суд повинен взяти до уваги. Відповідачка проти задоволення позовних вимог заперечує, вказує, що вона кожні 6 місяців з дня призначення державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника подавала до відповідного органу заяву про продовження (призначення) такої допомоги разом із довідкою із КЗОЗ Харківський обласний медичний коледж із інформацією щодо навчання за денною формою навчання. Відповідач стверджує, що після закінчення навчання (01.07.2022) вона не подавала заяву про продовження призначення такої допомоги. Вказує, що відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. До суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, за матеріалами наявними у справі. Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 04.10.2021 на підставі заяви [PERSON] Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради прийняло рішення про призначення допомоги [PERSON] як дитині померлого годувальника з 01.09.2021 по 30.06.2022. 03.03.2023 до Управління надійшла відповідь з Комунального закладу охорони здоров`я, відповідно до якої [PERSON] навчалася у КЗОЗ «ХОМФК» ХОР з 01.09.2019 по 01.07.2022. Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних переплат листом від 16.03.2023 повідомив Управління про наявність переплати у сумі 14700 грн 00 коп. громадянці [PERSON] по причині розпорядження УСЗН за період з 01.07.2022 по 31.01.2023. До позовної заяви позивач також надав копію листів №99/04 від 13.03.2023 та № 242/04 від 19.06.2023, якими Управління повідомляло [PERSON] про те, що у неї виникла переплата ДСД дитині померлого годувальника у сумі 14700 грн 00 коп., просило повернути вказану суму на розрахунковий рахунок вказаний у листі. Докази направлення вказаних листів [PERSON] Управління не надало. Суду не надані докази, на підставі яких можна встановити інші факти, які стосуються справи, що розглядається. Отже, суд всебічно та повно дослідивши докази на підтвердження вимог та заперечень позивача і відповідача, приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено, що 04.10.2021 на підставі заяви [PERSON] Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради прийняло рішення про призначення допомоги [PERSON] як дитині померлого годувальника з 01.09.2021 по 30.06.2022. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» громадяни України, які є дітьми померлого годувальника або досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, і не мають права на пенсію, або є особами з інвалідністю і не мають права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживають на території України, мають право на державну соціальну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 № 261 (далі - Порядок). Відповідно до п. 12 вказаного Порядку соціальна допомога призначається , зокрема, дітям померлого годувальника, які навчаються за денною формою навчання в загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів і вступом до іншого або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), державна соціальна допомога призначається до закінчення ними навчальних закладів, але не більш як до досягнення 23 років, а дітям-сиротам - до досягнення 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Отже, позивач призначив [PERSON] виплату допомоги як дитині померлого годувальника на період навчання з 01.09.2021 по 30.06.2022. Згідно з відповіддю Комунального закладу охорони здоров`я від 03.03.2023, [PERSON] навчалася у КЗОЗ «ХОМФК» ХОР з 01.09.2019 по 01.07.2022, що співпадає з рішенням позивача про виплату [PERSON] допомоги як дитині померлого годувальника на період навчання з 01.09.2021 по 30.06.2022. Пунктом 2 ч. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 р. № 214 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану» установлено, що на період введення воєнного стану надання державної соціальної допомоги та пільг здійснюється з урахуванням таких особливостей: у разі коли отримувачі державної соціальної допомоги у період введення воєнного стану подають заяву з необхідними документами та/або відомостями для проведення перерахунку державної соціальної допомоги, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад визначають право на отримання такої допомоги і проводять розрахунок її розміру. Виплата державної соціальної допомоги проводиться у новому розмірі відповідно до поданих заяви та документів та/або відомостей. Призначення допомоги здійснюється на строк, визначений відповідно до законодавства, що регламентує порядок її надання. При цьому кошти державної соціальної допомоги, виплачені отримувачам під час воєнного стану до моменту подання ними нових заяви та документів, не підлягають поверненню. У разі коли у період введення воєнного стану виявлено відомості та/або отримано інформацію, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, виплата державної соціальної допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виявлено відомості та/або отримано інформацію. Позивач не надав суду доказів того, що [PERSON] після 30.06.2022 зверталася до нього із заявою про проведення перерахунку державної соціальної допомоги, яку їй було призначено рішенням Управління від 04.10.2021 про призначення допомоги як дитині померлого годувальника до 30.06.2022. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.1215 Цивільного кодексу України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Позивач не надав суду будь-яких доказів того, що соціальна допомога, яка була нарахована [PERSON] на підставі розпорядження УСЗН за період з 01.07.2022 по 31.01.2023, була виплачена [PERSON] через її недобросовісні дії. Окрім того, пунктом 2 ч. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 р.№ 214 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану»встановлено, що кошти державної соціальної допомоги, виплачені отримувачам під час воєнного стану до моменту подання ними нових заяви та документів, не підлягають поверненню. У разі коли у період введення воєнного стану виявлено відомості та/або отримано інформацію, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, виплата державної соціальної допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виявлено відомості та/або отримано інформацію. Позивач як на правову підставу своїх вимог посилається на положення ст. 1212 ЦК України. Однак вказаній статті кореспондує спеціальна норма Цивільного кодексу України (ст. 1215) та Постанови Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 р.№ 214 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану», які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами. Тому суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі п. 2 ч. 2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed