Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала у с.Погреби Кременчуцького району Полтавської області. 04 серпня 2024 року позивач, перебираючи фотографії в будинку, де мешкала [PERSON] , знайшов її заповіт від 19 жовтня 2018 року та документи про право власності на квартиру. Згідно заповіту померла [INFO] [PERSON] заповіла йому все своє майно. Позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , однак, отримав відмову у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що із заявою про прийняття спадщини він не звернувся вчасно до нотаріальної контори, оскільки не знав про існування заповіту. Разом з померлою він не проживав, тому не міг знати про існування заповіту. Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори спадкоємці не звертались, спадкова справа не заводилася. Нотаріус не повідомив позивача про наявність заповіту. Позивач просить суд визначити йому два місяці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після померлої [INFO] [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач - Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, направила до суду клопотання про розгляд справи без участі свого представника, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач - Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області, направила до суду заяву про розгляд справи без участі свого представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Бугайова Л.М., направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, розглянувши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м.Кременчуці Полтавської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.01.2024 року /а.с.6/. Померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла позивачу - [PERSON] , [INFO] , усе належне їй майно, зокрема, земельну ділянку площею 3,58 га, що розташована в межах території Погребівської селищної ради Глобинського району Полтавської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 5320686800:00:013:0058, та земельну ділянку площею 7,16 га, що розташована в межах території Погребівської селищної ради Глобинського району Полтавської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 5320686800:00:013:0057. /а.с.7/ Крім того, [PERSON] за життя належала квартира [ADDRESS] . /а.с.11/ Вартість спадкової квартири згідно наданого висновку про вартість майна становить 390000 гривень. Вартість спадкової земельної ділянки з кадастровим номером 5320686800:00:013:0058 становить 218047,38 грн., а з кадастровим номером 5320686800:00:013:0057 - 109016,07 грн. Вказаний заповіт посвідчено 12 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Бугайовою Л.М. З наданої на виконання ухвали суду копії спадкової справи убачається, що приватний нотаріус Бугайова Л.М. відкрила спадкову справу після смерті [PERSON] [INFO] , тобто у день, коли позивач [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Інші спадкоємці після померлої згідно матеріалів спадкової справи відсутні. Суд враховує, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. (постанова Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц) Згідно ч.1 ст.121 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно довідки про місце реєстрації та склад сім`ї [PERSON] на день смерті була зареєстрована одна по [ADDRESS] . Отже, належним відповідачем у справі є Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області, оскільки с. Погреби належить до Градизької селищної громади. Щодо територіальної підсудності поданого позову, то відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Отже, на поданий позов поширюються правила виключної підсудності. Зважаючи на те, що спадковим об`єктом з найвищою вартістю є квартира, розташована у м.Кременчуці в межах Автозаводського району, позов підсудний Автозаводському районному суду м.Кременчука. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального кругу Бугайової Л.М. від 07 серпня 2024 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропуском ним шестимісячного строку на прийняття спадщини. /а.с.8/ Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом частини першої та третьої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Вирішуючи поданий позов, суд враховує, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту. При цьому, суд бере до уваги, що спадкоємець [PERSON] не проживав спільно зі спадкодавицею [PERSON] , не вів з нею спільного побуту, не знав про заповіт на своє ім`я і дізнався про нього вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, нотаріус про заповіт позивача не повідомляв, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку. У цьому аспекті слід звернути увагу на необхідність дотримання принципу свободи заповіту як фундаментального принципу спадкового права, який корелюється зі свободою спадкування. Зрештою спадкоємці можуть не мати наміру спадкувати за законом, втім, виявлення заповіту може спонукати їх до виконання останньої волі спадкодавця. Також, суд враховує, що порушення встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини є неістотним, становить всього два тижні. Так, спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , а заяву про прийняття спадщини позивачем подано 07.08.2024 року. Крім того, зважаючи на те, що інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, а відповідачі у справі не заперечили проти задоволення поданого позову, поновлення права позивача на прийняття спадщини не призведе до втручання у право власності відповідачів та не порушить принцип пропорційності, оскільки очевидно, що приватний інтерес на спадкування після смерті близького родича, за особистим розпорядженням (останньою волею) спадкодавця, переважає інтерес територіальної громади щодо можливого набуття права власності на відумерлу спадщину. При цьому, суд не знаходить підстав для застосування висновків, висловлених ВП ВС у постанові від 26 червня 2024 року у справі №686/5757/23, оскільки наведені у ній висновки значною мірою обумовлені конкретними обставинами справи, а саме, потребою в дотриманні принципу «пропорційності» втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину. (п.104) Враховуючи викладене, зважаючи на позицію відповідачів, які не заперечують проти задоволення позову, відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved