Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 09 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зміну графіку побачень з дитиною. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Шлюб між сторонами був розірваний рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2018 року. За час спільного подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2018 року позивач з відповідачем шлюбних відносин не підтримують, однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. З моменту припинення шлюбних відносин і до сьогоднішнього дня дочка [PERSON] проживає зі своєю мамою [PERSON] . Після припинення спільного проживання з відповідачем у позивача виникли труднощі щодо побачень зі своєю дочкою. Як наслідок позивач був змушений звернутись до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з заявою про встановлення графіку зустрічі з дочкою [PERSON] . За фактом звернення 04 жовтня 2018 року Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради прийняв рішення № 1066 «Про встановлення порядку участі батькам у вихованні дітей», пунктом 2 якого вирішив: «Встановити такий порядок участі батькові [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] : вівторок, четвер з 18:00 год до 20:00 год, неділя з 11:00 год до 13:00 год». З моменту прийняття вказаного рішення відповідач неодноразово без достатніх (поважних) на те причин позбавляла позивача побачень з дочкою у визначені дні, чим порушувала графік побачень з дочкою, визначений рішенням виконкому № 1066 від 04 жовтня 2018 року. Такі незаконні дії відповідачки спонукали позивача звернутись до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. За наслідками розгляду справи № 344/20732/18 17 грудня 2019 року суд виніс рішення, яким частково задовольнив позовні вимоги та вирішив зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , у відповідності до визначеного судом графіку зустрічей та встановити [PERSON] наступний порядок участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини - [PERSON] : - щовівторка та щочетверга кожного тижня з 18:00 год по 20:00 год у присутності матері дитини [PERSON] за місцем проживання дитини або за попередньою домовленістю з матір`ю дитини - за іншим місцем; - щонеділі кожного тижня з 11:00 год до 13:00 год. Даним рішенням суд без належних на те підстав (повноважень) та без жодних на те обґрунтувань в односторонньому порядку змінив порядок побачень позивача зі своєю дитиною [PERSON] , який був встановлений рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 04 жовтня 2018 року № 1066 «Про встановлення порядку участі батькам у вихованні дітей». У рішенні не передбачалась присутність матері [PERSON] при його побаченні зі своєю дочкою [PERSON] . Проте у рішенні суд без належних на те підстав та обґрунтувань самостійно змінив порядок побачень. При цьому жодного висновку Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо зміни графіку побачень не надавала, навпаки служба повністю підтримувала раніше встановлений порядок побачень. Не погодившись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу та в подальшому касаційну скаргу. Однак суди апеляційної і касаційної інстанції відхилили його скарги та залишили в силі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/20732/18 від 19 грудня 2019 року. Згідно вказаного рішення основною підставою зміни судом графіку його побачень з дитиною був вік дитини (на момент прийняття даного рішення дитині трохи більше трьох років). Як наслідок рішення суду в частині зміни порядку побачень з дитиною [PERSON] призвело до ускладнення і так нечастих побачень з малолітньою дочкою. Окрім того, ухвалення даного рішення в такій редакції позбавляло позивача можливості самостійно, без дозволу колишньої дружини, відвідувати садочок, в який ходила донечка, оскільки відповідач написала заяву, якою заборонила позивачу забирати та бачитись з дитиною, в результаті чого завідувач садку і вихователі не дозволяли йому бачитись та забирати дитину. Окрім того, приймаючи таке рішення, суд не врахував тих обставин, що позивач не має можливості побути з дитиною вдвох разом, без присутності мами, не має можливості дати їй батьківську любов, а також не має можливості відвезти свою дитину у визначений позивачу час до своїх батьків (бабусі і дідуся дитини) та до її двоюрідних братиків і сестер, які не бачили її уже більше чотирьох років. З моменту прийняття даного рішення і до сьогоднішнього дня ситуація у побаченні з дитиною ще погіршилась, оскільки відповідач не дозволяла приводити дитину ані в садочок, ані в школу, зустрічати її з даних закладів, навчатися разом та спілкуватися вдвох. Позивача не пускали до Софії в садочок, мотивуючи це графіком побачень, який йому присудив суд. Позивач зазначає, що орган опіки та піклування вказав зустрічі без присутності матері дитини, тому що розумів, що батькові потрібно проводити час з дитиною, але ні перша інстанція, ні апеляція, ні Верховний Суд це не врахували. Позивач кожного тижня приходив до садочка, цікавився здоров`ям, навчанням дитини, тому що іншої можливості на побачення з дитиною він не мав, оскільки відповідач абсолютно не відповідала на дзвінки, систематично обманювала щодо стану здоров`я дитини. [PERSON] звертався в орган опіки та піклування, щоб надали йому можливість відвідувати дитину в садочку, на що отримав відповідь, що може спілкуватись з нею тільки згідно графіка побачень. Усі його намагання поговорити з родиною відповідача та з самим відповідачем не увінчувалися успіхом. Вони категорично його як батька відштовхують від дитини та дитину відштовхують від батька, і тим самим впливають на психологічний стан дитини, а при зустрічах і на емоційний. Приїжджаючи в село Ямниця, де проживає дитина, позивачу теж не давали змоги погуляти з дочкою [PERSON] . З початком війни відповідач взагалі довший час позивача ігнорувала, а він в той час залишився без роботи та почав займатися волонтерством. На даному етапі почалася школа і позивач знову зіштовхнувся з перешкоджанням йому бути батьком, відвідувати дитину в школу, приводити дитину до школи, зустрічати зі школи. Позивач звернувся до директора школи з проханням дозволити йому відвідувати дитину, на що отримав усну заборону. Позивач інформує, що аліменти він сплачував два роки до того, як йому присудили. Станом на сьогоднішній час позивач справно сплачує аліменти, старається, за можливості, перерахувати на подаруночок донечці, який він не має змоги подарувати, а саме: день дочки, день ангела, святого Миколая. Позивач вважає, що встановлений судом графік побачень порушує його прав як батька, оскільки призводить до наступних обставин. За присутності мами (відповідача) при його побаченнях з дитиною остання створює всі умови, щоб дитина не гралась та не спілкувалась з ним. Відповідач свідомо намагається скерувати увагу дитини на свою користь і тим самим він не має можливості належним чином спілкуватись з дитиною. За присутності відповідача та з її ініціативи виникають конфліктні ситуації через її неприязні стосунки до нього, свідком і очевидцем яких є малолітня дочка. Як наслідок така обстановка не йде на користь дитині та їхньому з нею спілкуванню. За присутності [PERSON] позивач не має можливості побути з дитиною вдвох разом, не має можливості дати їй батьківську любов, а також не має можливості самостійно визначити куди, де і як вони будуть проводити час та яким чином вони будуть спілкуватись (гратись). Така ситуація вкрай важко та негативно впливає на розвиток дитини, її характер, поведінку тощо. На думку позивача, встановлений судом графік побачень з дитиною суперечить його інтересам та інтересам дитини, не вирішує по суті спір, а лише погіршує ситуацію, а тому просить суд з розумінням поставитись до даних обставин та змінити порядок побачень з дитиною. За таких обставин позивач просить змінити графік побачень з дитиною [PERSON] , [INFO] , встановлений рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/20732/18 від 17 грудня 2019 року, на наступний графік побачень з дитиною: - щовівторка та щочетверга кожного тижня з 16:00 год по 20:00 год без присутності матері дитини [PERSON] за місцем проживання дитини або місцезнаходженням школи або за попередньою домовленістю з матір`ю дитини - за іншим місцем; - перша та третя субота, друга та четверта неділя з 12.00 год до 18.00 год самостійно забирати та повертати дочку за місцем її постійного проживання у вказаний час; - при можливості батька та графіку його роботи за попередньою домовленістю з мамою дитини у вівторок та четвер забирати доньку з дому і завозити до школи, забирати зі школи і завозити додому; - безперешкодно відвідувати дитину в школі; - безперешкодно спілкуватись з дитиною телефонним зв`язком чи іншими засобами комунікації; - щорічно під час літнього періоду з 01 червня по 31 серпня, кожні перші 15 днів кожного місяця або перша чи друга половина літнього періоду з правом відпочинку на території України та виїзду за кордон для оздоровлення дитини та половину осінніх, зимових, весняних канікул шляхом перебування дитини за місцем проживання батька (без присутності матері), батько самостійно забирає, привозить дитину після спільної перебування; - на дні народження дитини, батька (через рік, парні роки) у період з 09.00 год по 20.00 год наступного дня з правом відвідування в зазначений час культурно-масові спортивні, розважальні, оздоровчі заклади. Місце побачення - за місцем святкування, в томі числі за місцем проживання батька; - під час святкових днів (через рік, парні роки), а саме Різдва (2 дні), Святого Миколая, Великодня (3 дні) у період з 09.00 год до 20.00 год наступного дня без присутності матері з правом відвідування в зазначені час культурно-масові, спортивні, розважальні оздоровчі заклади. Місце побачення - за місцем святкування, у тому числі за місцем проживання батька; - у період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного знаходження та спільний вибір лікувальних закладів (а.с. 1-4). 05 травня 2023 року відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що з моменту встановлення Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради (рішення №1066 від 04 жовтня 2018 року) порядку участі позивача у вихованні дитини, так і після рішень судів у справі № 344/20732/18 (Постанова Верховного Суду від 05 листопада 2020 року), якими змінено порядок його участі у вихованні дитини, позивач не дотримувався встановленого графіку та не приймав участі у спілкуванні з дочкою у визначений уповноваженими суб`єктами час та спосіб. Вказані обставини підтверджуються, зокрема, листуванням з позивачем у соціальних мережах. Так, аналіз вказаного листування підтверджує відсутність будь-якої систематичності зі сторони позивача у бажанні зустрічатись з дитиною, а, навпаки, підтверджує разові та поодинокі спроби через значний проміжок часу зустрітись з дитиною. Крім того, з відповіді Служби у справах дітей від 03 травня 2023 року на адвокатський запит її представника встановлено, що [PERSON] не звертався до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з приводу вчинення йому перешкод у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , згідно рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №1066 від 04 жовтня 2018 року «Про встановлення порядку участі батьків у вихованні дітей» або рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2019 року у справі 344/20732/18. Таку ж інформацію їй повідомлено і у відділі ювенальної превенції УПД ГУНП в Івано-Франківській області. З огляду на це, нелогічними виглядають вимоги позивача у даній справі, оскільки, беручи до уваги, що позивач не дотримувався раніше встановленого графіку побачень з дитиною, а також те, що йому жодним чином не чинились будь-які перешкоди у цьому, водночас просить значно розширити та збільшити кількість і періоди проведення часу з дитиною, що є невиправданим та може нашкодити інтересам дитини. У позовній заяві позивачем наведено ряд тверджень, які не відповідають дійсності та на підтвердження яких ним не надано жодних доказів Зокрема, неправдивими твердженнями позивача є зазначення про те, що він кожного тижня приходив до садочка, який відвідує їхня дочка; намагався поговорити з родиною відповідача в частині налагодження механізму спілкування з дитиною; зустрічався з дитиною лише у присутності баби і діда їхньої дочки (батьків відповідача), а часто на зустріч з дитиною приходив брат відповідача; 19 грудня 2021 року мав намір привітати дитину з днем святого Миколая, однак не зміг цього зробити у зв`язку з перебуванням дитини у селі (насправді вони були в місті, що підтверджується фотоматеріалами); перераховує кошти на подарунки дочці на святкові дні: день дочки, день ангела, святого Миколая (вказана інформація спростовується випискою з банківського рахунку, згідно якого суми переказу чітко відповідають сумі аліментів, встановлених рішенням суду (1500,00 грн); придбавав для дитини іграшки (за весь час лише одного разу 17 грудня 2020 року придбав дитині іграшки в гіпермаркеті «Епіцентр»). Позивачем не наведено жодного доказу, якими б підтверджувались вищевказані та інші наведені у позовній заяві твердження, що свідчить про голослівність та безпідставність його заяв. Відповідач зазначає, що позивач піклується не про дитину, а про підтвердження свого статусу батька шляхом фотофіксації його кількох зустрічей з дитиною, які одразу ж публікуються у соціальних мережах та використовуються ним для підтвердження добросовісного виконання своїх батьківських обов`язків перед зовсім сторонніми людьми. У позові позивач звертає увагу на те, що належним чином не може спілкуватись з дитиною у присутності матері, піклуватись про неї, а зустрічі з дитиною у присутності матері призводять до виникнення конфліктних ситуацій, свідком чого є малолітня дитина. Відповідно, вказані обставини чинять негативний вплив на розвиток дитини, її характер та поведінку. 3 даного приводу відповідач звертає увагу на наступне. Встановлений станом на даний час порядок побачень позивача з дитиною у присутності матері жодним чином не заважає позивачу у можливості спілкуватись з дитиною та проводити з нею необхідний час. Беручи до уваги, що більшість свого часу дитина проводить з мамою, а позивач не дотримується встановленого графіку побачень з дитиною, що призводить до того, що дитина забуває батька, її присутність під час зустрічей їхньої дочки з позивачем є виправданою та необхідною, відповідає інтересам дитини, яка відчуває себе у безпеці поруч з матір`ю. Крім цього, позивачем не береться до уваги саме бажання чи небажання дитини бути з ним. Так, позивачем навіть не допускається можливість небажання дитини зустрічатись з ним, а випадки небажання дитини до побачень з ним трактуються позивачем виключно як створення відповідачем штучних перешкод для його спілкування з дитиною. За таких обставин відповідач просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (т. 1 а.с. 41-44). Процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2022 року дану справу передано головуючому судді Шамотайлу О.В. (т. 1 а.с. 25-26). Ухвалою суду від 16 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі (т. 1 а.с. 27). На підставі розпорядження заступника керівника апарату Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 116 від 24 липня 2023 року проведено повторний автоматизований розподіл незавершених розглядом судових справ, які перебувають у провадженні судді Шамотайла О.В. (т. 1 а.с. 79). Протоколом повторного\~автоматизованого розподілу\~судової справи\~між суддями\~від 24\~липня 2023\~року дану\~цивільну справу\~розподілено для\~розгляду головуючому\~судді Мелещенко\~Л.В. (т. 1 а.с. 80-81). Ухвалою суду від 27 липня 2023 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зміну графіку побачень з дитиною (т. 1 а.с. 82). Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] адвоката Футерка Василя Любомировича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зміну графіку побачень з дитиною відмовлено у повному обсязі (т. 1 а.с. 248-253). Ухвалою суду від 18 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даним позовом\~до судового розгляду по суті\~у відкритому судовому засіданні (т. 2 а.с. 30-32). Пояснення учасників справи в судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача адвокат Футерко В.Л. позовні вимоги підтримав на підставах, викладених у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Сторожук А.Л. у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили суд у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у судове засідання не прибув, попередньо до суду подана заява про проведення судового засідання без участі представника третьої особи. Будучи допитаним у якості свідка, позивач [PERSON] суду пояснив, що відповідач чинить йому перешкоди у зустрічах з донькою [PERSON] та участі в її вихованні. На неодноразові прохання позивача про зустрічі з дитиною відповідач пропонує йому приходити виключно за місцем проживання дитини, будь-які інші варіанти не розглядає, на його пропозиції щодо зустрічі у «нейтральному» місці (не за місцем проживання будь-якої зі сторін) не надає обґрунтованої відповіді. Наголосив, що зустрічі з дитиною за місцем проживання, які відбувалися раніше (зокрема у селі Ямниця), часто супроводжувалися конфліктами, які навмисно провокувала відповідач або члени її сім`ї. Відтак, позивач вважає, що у разі зустрічі з дитиною лише за місцем її проживання (за місцем проживання відповідача) є ймовірність виникнення нових конфліктів, що позбавить його можливості нормального спілкування з дитиною. Зазначив, що попереднє рішення суду, яким йому встановлено порядок участі у вихованні дитини, відповідачем добровільно не виконується. Додав, що таке рішення було ухвалене судом ще у 2019 році, а тому з урахуванням зміни з того часу ряду обставин, встановлений ним графік вже не є актуальним і потребує зміни. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідка, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до копії свідоцтва про народження від 22 липня 2016 року серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (т. 1 а.с. 5). Згідно копії Витягу з рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 04 жовтня 2018 року № 1066 «Про встановлення порядку участі батькам у вихованні дітей», встановлено такий порядок участі батькові [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] : вівторок, четвер з 18.00 год до 20.00 год, неділя з 11.00 год до 13.00 год (т. 1 а.с. 6). 17\~грудня 2019\~року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської\~області,\~яке залишено\~без змін\~постановою Івано-Франківського\~апеляційного суду\~від 21\~травня 2020\~року та\~постановою Верховного\~Суду від\~05\~листопада 2020\~року, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною задоволено частково. Зобов`язано [PERSON] , ІПН [NUMBER] , не чинити [PERSON] , ІПН [NUMBER] , перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , у відповідності до визначеного судом графіку зустрічей. Встановлено [PERSON] , ІПН [NUMBER] , наступний порядок участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] : щовівторка та щочетверга кожного тижня з 18:00 год по 20:00 год у присутності матері дитини [PERSON] за місцем проживання дитини або за попередньою домовленістю з матір`ю дитини за іншим місцем; щонеділі кожного тижня з 11:00 год до 13:00 год. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т. 1 а.с. 7-19). [PERSON] звертався до директора ліцею № 22 Івано-Франківської міської ради про сприяння у наданні можливості брати участь у вихованні дочки, приймати участь у шкільних заходах разом із дитиною, спілкуванні з нею, участь у вихованні та розвитку дочки, тощо (т. 1 а.с. 20). Директором ліцею № 22 Івано-Франківської міської ради була надана відповідь [PERSON] про те, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2019 року встановлено такий порядок участі у вихованні його дочки: вівторок, четвер з 18.00 год до 20.00 год, неділя з 11.00 год до 13.00 год. Адміністрація ліцею не буде заперечувати та перешкоджати батькові спілкуватися з класним керівником, вчителями, які викладають у його доньки [PERSON] навчання (т. 1 а.с. 21). Відповідно до копії Виписки № 02-02/07004 з будинкової книжки про реєстрацію та склад сім`ї, позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 22). Відповідачем долучено до матеріалів справи викопіровки із листування у соціальній мережі Viber та Facebook з позивачем (т. 1 а.с. 47-48). [PERSON] користується рахунком, відкритим у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк», на який надходять кошти (т. 1 а.с. 51). Службою у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради дана відповідь адвокату Сторожуку А.Л. на його запит про те, що до служби не надходило звернень [PERSON] з приводу чинення йому перешкод у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] (т. 1 а.с. 52). Відділом ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області була надана відповідь адвокату Сторожуку А.Л. на його запит про те, що [PERSON] зверталася з письмовими заявами до відділу ювенальної поліції 11.09.2019, 18.09.2019 та 25.04.20239 щодо вчинення неправомірних дій з боку колишнього чоловіка [PERSON] (т. 1 а.с. 61). 15 травня 2023 року [PERSON] була надана відповідь Відділом ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про те, що за результатами її звернення працівниками управління було проведено профілактичну та роз`яснювальну роботу із громадянином [PERSON] , під час якої останньому роз`яснено щодо неухильності виконання рішення суду в частині прийняття участі у вихованні малолітньої дочки [PERSON] . Крім того, роз`яснено зміст кримінального та адміністративного законодавства України, зокрема ст. 382 Кримінального кодексу України та ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (т. 1 а.с. 62, 99). 11.09.2019, 18.09.2019 та 25.04.2013 [PERSON] зверталася з письмовими заявами до Відділу ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо вчинення неправомірних дій з боку колишнього чоловіка [PERSON] (т. 1 а.с. 63-65, 100). 04 лютого 2019 року [PERSON] була дана відповідь Відділом ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на звернення з приводу вжиття заходів впливу на громадянина [PERSON] . За результатами розгляду звернення з [PERSON] проведено профілактичну бесіду, в ході якої роз`яснено вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та Сімейного кодексу України, а також попереджено про відповідальність за їх порушення (а.с. 66, 223). На дитину [PERSON] була дана характеристика храмом Матері Божої Неустанної Помочі Івано-Франківської Архиєпархії та [PERSON] (т. 1 а.с. 67, 68). Центром психологічної допомоги дітям «Серденько» дана психологічна характеристика психоемоційного стану дитини та сімейних відносин дитини [PERSON] (т. 1 а.с. 69-72). Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21 липня 2023 року за № 927 «Про розгляд питань органу опіки та піклування» вирішено надати висновок Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області щодо зміни графіка побачень батькові [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 86). Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради надано висновок про зміну графіка побачень батькові [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , згідно якого за доцільне встановити батькові такий порядок участі у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] : щовівторка та щочетверга з 18 години 00 хвилин до 29 години 00 хвилин, батько забирає дитину та повертає її за місцем проживання; перша та третя субота, друга та четверта неділя з 15 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин батько забирає дитину та повертає її за місцем проживання; зустрічі здійснювати у присутності матері дитини, поки дівчинка не адаптується та не звикне до батька; канікули та святкові дні за домовленістю між батьками (т. 1 а.с. 87-94). Адвокат Василь Футерко звертався із адвокатським запитом до Відділу ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про надання копій документів, в яких відображено пояснення [PERSON] , інформацію про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за результатами розгляду заяв, тощо (т. 1 а.с. 97, 218). Відділом ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області була дана відповідь адвокату Василю Футерку про те, що 11.09.2023 та 18.09.2023 у відділі звернень [PERSON] не зареєстровано. 25.04.2023 [PERSON] зверталася із письмовою заявою до відділу щодо невиконання рішення суду [PERSON] про його участь у вихованні дочки (т. 1 а.с.98). 10 травня 2023 року інспектором Відділу ювенальної превенції Управлінням превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області був складений рапорт за зверненням [PERSON] щодо вчинення неправомірних дій з боку колишнього чоловіка [PERSON] , а саме невиконання рішення суду, встановленого порядку участі батька у вихованні дитини (т.1 а.с.101). 15 травня 2023 року інспектором Відділу ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області складена довідка про розгляд звернення [PERSON] щодо вчинення неправомірних дій з боку колишнього чоловіка [PERSON] , а саме невиконання рішення суду, встановленого порядку участі батька у вихованні дитини (т. 1 а.с. 102-104). 10 травня 2023 року інспектором Відділу ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області відібрані письмові пояснення від [PERSON] та письмові пояснення від [PERSON] (т. 1 а.с. 105-108). Позивачем долучено до матеріалів справи викопіровки із листування у соціальній мережі Viber з відповідачем і дитиною та копії фотографій (т. 1 а.с. 109-160, 203-212). Товариством з обмеженою відповідальністю Центр психологічної допомоги дітям «Серденько» була надана відповідь на запит адвоката стосовно інформації про психолога-діагноста [PERSON] (т. 1 а.с. 201-202). Відділом ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області була дана відповідь адвокату Василю Футерку про те, що 11.09.2019 та 18.09.2019 у відділі звернення [PERSON] не зареєстровано. Однак 11.01.2019 та 18.01.2019 у відділі зареєстровані звернення [PERSON] щодо вчинення неправомірних дій з боку колишнього чоловіка [PERSON] , які були об`єднані та розглянуті відповідно до Закону України «Про звернення громадян». В ході розгляду звернень [PERSON] 11.01.2019, 18.01.2019 та 25.04.2023 не роз`яснювалися вимоги ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 382 Кримінального кодексу України у зв`язку із відсутністю підстав, які б вказували на порушення законодавства. [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувався (т. 1 а.с. 219). 28 січня 2019 року інспектором Відділу ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області був складений рапорт про об`єднання в одне провадження звернень [PERSON] щодо вчинення неправомірних дій з боку колишнього чоловіка [PERSON] (т. 1 а.с. 220). 11 січня 2019 року та 18 січня 2019 року [PERSON] зверталася до Відділу ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про вчинення неправомірних дій з боку колишнього чоловіка [PERSON] (т. 1 а.с. 221-222). 09 лютого 2019 року інспектором Відділу ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області складена довідка про розгляд звернення [PERSON] щодо вжиття заходів впливу до колишнього чоловіка [PERSON] , який вчиняє неправомірні дії (т. 1 а.с. 223-225). Інспектором Відділу ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області складена довідка про розгляд звернення [PERSON] щодо вжиття заходів впливу до колишнього чоловіка [PERSON] , який вчиняє неправомірні дії (т. 1 а.с. 226). 23 січня 2019 року інспектором Відділу ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області відібрані письмові пояснення від [PERSON] (т. 1 а.с. 227-228). 29 січня 2019 року інспектором Відділу ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області відібрані письмові пояснення від [PERSON] (т. 1 а.с. 229-230). Івано-Франківською Архієпархією Української Греко-Католицької Церкви 31 липня 2023 року була дана відповідь адвокату Василю Футерку стосовно інформації про отця [PERSON] та його повноваження як священика (т.1 а.с.231). Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду за результатами розгляду справи. Згідно частини першої-другої\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до частини першої\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини,\~непрацездатних членів\~сім`ї. Сімейні\~відносини регулюються\~на засадах\~справедливості,\~добросовісності та\~розумності,\~відповідно до\~моральних засад\~суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 даної Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»,\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України,\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 Сімейного кодексу України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 158 Сімейного кодексу України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частинами першою та другою статті 159 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих\~випадках,\~якщо це\~викликано інтересами\~дитини,\~суд може\~обумовити побачення\~з дитиною\~присутністю іншої\~особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. На необхідності дотримання якнайкращого забезпечення інтересів дитини неодноразово наголошувалось в практиці Європейського суду з прав людини, яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року (Рішення Європейського суду з прав людини від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», п. 135; Рішення Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2017 року «M.S. v. Ukraine», п. 77). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE,\~№ 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», п. 100). У постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 569/18837/19 (провадження № 61-1728св22) вказано, що визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. Ні міжнародні, ні національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання, спілкування та виховання з дітьми. Встановлені судом обставини свідчать про наявність між батьками сталих неприязних відносин, зокрема, наявний спір щодо порядку та тривалості участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської\~області від\~17\~грудня 2019\~року,\~яке залишено\~без змін\~постановою Івано-Франківського\~апеляційного суду\~від 21\~травня 2020\~року та\~постановою Верховного\~Суду від\~05\~листопада 2020\~року, вирішено спір щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просить значно розширити та збільшити кількість і періоди проведення часу з дитиною. Проте стороною позивача не доведено у судовому засіданні, що ним виконується рішення суду від 17 грудня 2019 року у повному обсязі, а також не доведено, що часу, проведеного з дитиною, йому недостатньо. При цьому докази, наявні в матеріалах справи, про звернення відповідача [PERSON] з заявами про невиконання [PERSON] рішення суду про порядок участі батька у вихованні дитини свідчать про невиконання у повному обсязі даного судового рішення батьком дитини. Позивач не надав жодних належним та допустимих доказів для підтвердження своїх доводів про необхідність збільшення кількості та часу побачень з його донькою, установлених рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2019 року. Крім того, як з пояснень позивача, так із пояснень відповідача судом встановлено, що внаслідок недотримання позивачем встановленого графіку побачень з дитиною, батькові дедалі стає важче спілкуватися з дитиною. Суд вважає, що [PERSON] слід дотримуватися графіку побачень,встановленого судовим рішенням від 17 грудня 2019 року, щоб зберегти можливість батькові відновити приязні стосунки з дитиною, що буде відповідати найкращим інтересам дитини. Щодо доводів позивача та його представника про проведення зустрічей батька з дитиною без присутності матері, то суд вважає, що це може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між позивачем та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок та дитина, враховуючи її вік та тривале проживання з матір`ю, повноцінно не сприймає позивача, як батька. Для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дочки до батька. Також суд також враховує психологічну характеристику психоемоційного стану дитини та сімейних відносин дитини [PERSON] , надану Центром психологічної допомоги дітям «Серденько», згідно якої рекомендовано перебування [PERSON] з батьком тільки в присутності матері, поки дитина не адаптується до тата та не визнає бажання проводити час із батьком (т. 1 а.с. 71). Суд зазначає, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2019 року враховано інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю дочкою. Посилання сторони позивача на те, що позивачу треба визначити більший час спілкування з дитино, але можливо батько все одно не зможе проводити увесь цей час з дитиною, суд оцінює критично та вказує, що рішення повинно бути чітким, не допускати двозначного формулювання та підлягає обов`язковому виконанню згідно статті 124 Конституції України та статті 18 Цивільного процесуального кодексу України. Крім того, позивачем на доведено наявність інших обставин, які б стали підставою для зміни графіку побачень з дитиною. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною шостою статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд зазначає, що орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх. У даній справі Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради надано висновок від 21 липня 2023 року про зміну графіка побачень батькові [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , згідно якого за доцільне встановити батькові такий порядок участі у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] : щовівторка та щочетверга з 18 години 00 хвилин до 29 години 00 хвилин, батько забирає дитину та повертає її за місцем проживання; перша та третя субота, друга та четверта неділя з 15 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин батько забирає дитину та повертає її за місцем проживання; зустрічі здійснювати у присутності матері дитини, поки дівчинка не адаптується та не звикне до батька; канікули та святкові дні за домовленістю між батьками (т. 1 а.с. 87-94). Мати дитини [PERSON] , заперечуючи проти задоволення позовних вимог та проти зміни графіку побачень батька з дитиною, посилається на те, що вона не чинить жодних перешкод у спілкуванні батька з донькою, проте позивач [PERSON] не виконує належним чином рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, не спілкується з дитиною у ті дні, що визначені у рішенні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. За таких обставин суд вважає, що висновок органу опіки і піклування не базується на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які мають істотне значення, враховуючи у тому числі те, що даний висновок був наданий 21 липня 2023 року, та протягом усього часу розгляду справи позивач, батько дитини не виконував судове рішення належним чином. Суд вважає, що визначення такого способу участі у спілкуванні та вихованні дитини, що встановлений у рішенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2019 року, за умови обов`язкового належного виконання судового рішення, є таким, що відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, її віковим потребам, за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, та буде достатнім для забезпечення його участі у процесі виховання дочки. На думку суду, зміна способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею має бути достатнім для забезпечення участі батька у вихованні дитини за умови сумлінного ставлення батька до виконання свого обов`язку. Також суд зазначає, що у разі зміни обставин, пов`язаних із віком дитини, станом її здоров`я, психоемоційним станом, жодна зі сторін не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Відтак, з наведених вище мотивів суд вважає, що визначений судовим рішенням від 17 грудня 2019 року порядок та спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримку зв`язків між батьками, підстави для зміни порядку участі батька у вихованні дитини, зміни графіку побачень з дитиною не встановлені судом. Усі інші пояснення учасників справи, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Частинами першою-четвертою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною п`ятої вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного, відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, статті 52 Конституції України, статей 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства», статей 19, 141, 153, 155, 157, 159 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved