Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

На адресу суду від представника позивача адвоката Врони А. В. надійшла письмова заява про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат після ухвалення рішення у справі на підставі ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, в якій останній просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу у справі № 499/703/24 у розмірі 40\~000 грн. У судове засідання учасники не з`явились. Повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Представник позивача адвокат Врона А. В. надав заяву про слухання справи за відсутності сторони позивача, підтримував вимоги заяви. Згідно з ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та поданої заяви, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 10 грудня 2024 року позовну заяву [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Врона А. В., до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено частково Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1\~ст. 133 ЦПК України). Пунктом 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1\~ст. 134 ЦПК України\~разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно з ч. 2\~ст. 134 ЦПК України\~у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відтак, вищевказані положення процесуального законодавства не передбачають обов`язку суду відмовити стороні у відшкодуванні відповідних судових витрат у разі не зазначення розміру орієнтовних витрат на правову допомогу у позовній заяві. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (абз. 2 ч. 8\~ст.141 ЦПК України). Як встановлено, позивачем/заявником було дотримано вимог ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~та подано як відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів, так і докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу протягом встановленого строку. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Суд встановив, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 40\~000 грн. підтверджуються: додатковою угодою № 1 від 12 червня 2024 року до договору про надання правової допомоги № 460 від 12.06.2024 року, квитанцією № 1394068 від 12.06.2024 року, актом приймання-здачі наданих послуг від 12 грудня 2024 року до договору про надання правової допомоги № 460 від 12.06.2024 року, ордером на надання правничої допомоги [PERSON] адвокатом Вроною Андрієм Валентиновичем № 1376972 від 14.06.2024 року. Судом також встановлено, що в матеріалах цивільної справи № 499/703/24 наявна заява відповідача, відповідно до якої останній погоджується з сумою витрат на правничу допомогу у розмірі не більше 15\~000 грн. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має врахувати розумність заявленого розміру, а також пересвідчитись, що витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений на їх надання час відповідають критерію реальності витрат. Враховуючи наведене, суд вважає, що відображена у доказах, наданих представником позивача, інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності, співмірності та часу витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. На думку суду, відповідач не повинен нести тягар вказаних витрат у наведеному розмірі та відшкодовувати їх, покладення таких на відповідача є необґрунтованим та надмірним за даних умов. Суд вважає за необхідне зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40\~000 грн., беручи до уваги незначну ціну позову, відсутність складних за змістом та об`ємних за обсягом: відповіді на відзив, інших процесуальних заяв та клопотань, відсутність у судових засіданнях, є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат, а тому з врахуванням критерію реальності адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності), враховуючи складність справи та виконані роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру до 30 000 гривень. При цьому, враховуючи положення п.3 ч.2 ст. 131 ЦПК України, беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог (28.92%), суд зазначає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 676 грн (30\~000 х 28.92%). Згідно п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України,\~\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: partial