Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Відповідача та просить стягнути в порядку регресу залишок понесених витрат у розмірі 22 584,00 грн., витрати на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 1 520,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 14.09.2022 року о 13 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Саксаганського, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen Polo», д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] ,. Внаслідок даної ДТП транспортні засоби зазнали пошкоджень. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2022 по справі №752/13338/22 Відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та який є особою відповідальною за шкоду заподіяну в результаті ДТП, відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного Кодексу України. Зазначає, що внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Volkswagen Polo», д.н.з [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, а власнику автомобіля - [PERSON] - матеріального збитку. Вказаний автомобіль був забезпечений страховим полісом №210143937. При цьому, транспортний засіб «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є ТОВ «Орендний Бізнес» та яким керував Відповідач на підставі договору оренди, на час скоєння казаного ДТП не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про що зазначено у довідці №1 від 08.01.2023 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих до наказу МТСБУ по справі №86424. Позивач вказує, що зазначена шкода особисто Відповідачем не була відшкодована потерпілій особі. У зв`язку з настанням вищевказаної події, власник пошкодженого автомобіля - [PERSON] , з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність. Право на отримання відшкодування від МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих мають потерпілі особи в ДТП, відповідальність яких була застрахована на час ДТП. Так, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Polo», д.н.з [NUMBER] - склала 24 104,21 грн. При цьому, витрати МТСБУ на встановлення розміру відшкодування потерпілій особі склала 1 520,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №934255 від 28.09.2022. Посилаючись на вимоги ст.1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати потерпілому у розмірі 22 584,00 грн., у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Стверджує, що після надсилання Позивачем до Відповідача вимоги досудового врегулювання спору, останнім ніяких виплат на користь Позивача здійснено не було. Станом на день звернення до суду із даним позовом Відповідач грошові кошти не сплатив. З огляду на викладене, Позивач просив задовольнити позов. 01.05.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 21.05.2024 до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання Відповідача. Ухвалою суду від 22.05.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 22.05.2024, також Відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками, яку останній не отримав та конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про не вручення поштового відправлення. Відзив на позов Відповідач у встановленому законом порядку строк не надав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.09.2022 року о 13 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Саксаганського, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen Polo», д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який є Відповідачем у даній справі. Внаслідок вказаної ДТП транспортні засоби зазнали пошкоджень. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2022 по справі №752/13338/22 Відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та який є особою відповідальною за шкоду заподіяну в результаті ДТП, відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного Кодексу України. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина Відповідача встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Як свідчать матеріали справи, внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди власнику транспортному засобу «Volkswagen Polo», д.н.з [NUMBER] [PERSON] було завдано матеріальних збитків. З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є ТОВ «Орендний Бізнес» та яким керував Відповідач на підставі договору оренди, на час скоєння казаного ДТП не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про що зазначено у довідці №1 від 08.01.2023 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих до наказу МТСБУ по справі №86424. Позивач вказує, що зазначена шкода особисто Відповідачем не була відшкодована потерпілій особі. У зв`язку з настанням вищевказаної події, власник пошкодженого автомобіля - [PERSON] , з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Так, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Polo», д.н.з [NUMBER] - склала 24 104,21 грн. При цьому, витрати МТСБУ на встановлення розміру відшкодування потерпілій особі склала 1 520,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №934255 від 28.09.2022. Позивач на виконання вимог закону 10.01.2023 сплатив потерпілому страхове відшкодування у розмірі 22 584,00 грн. Ч.1 ст.1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1187, ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, в тому числі, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Таким чином за загальним правилом обов`язок відшкодувати майнову шкоду покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. Зазначене правило підлягає застосуванню також у випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Поряд з цим, ст.1191 ЦК України встановлює, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Випадки, у яких відшкодування шкоди здійснює особа відмінна від її заподіювача, передбачені, зокрема, у ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України від 01.07.2004 №1961-IV) Згідно підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Відповідно до статті 5 Закону № 1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). За приписами пункту 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно статті 9 Закону 1961-IV розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого, а розпорядженням Національної комісії у сфері ринків фінансових послуг від 29.12.2015 № 3470 страхову суму збільшено до 100 000 грн. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону 1961-IV). Стаття 41 Закону 1961-IV визначає підстави, за яких потерпіла особа вправі претендувати на відшкодування шкоди за рахунок централізованих страхових резервних фондів МТСБУ. Згідно підпункту а пункту 41.1. цієї норми МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Так, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Polo», д.н.з [NUMBER] - склала 24 104,21 грн. При цьому, витрати МТСБУ на встановлення розміру відшкодування потерпілій особі склала 1 520,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №934255 від 28.09.2022. Жодних обґрунтованих заперечень та доказів, які б спростовували висновки оцінювача, суду не надано, а тому суд вважає вказаний Звіт належним і допустимим доказом розміру завданих позивачу збитків та покладає його в обґрунтування свого рішення. Як установив суд, на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідальність власників наземних транспортних засобів Відповідача не була застрахована, у зв`язку з чим МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснило на користь позивача регламентну виплату в загальному розмірі 22 584,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №260037 від 10.01.2023 МТСБУ щодо здійснення регламентних виплат. Окрім збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, позивач також поніс витрати на оплату послуг спеціаліста-автотоварознавця в сумі 1 520,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №934255 від 28.09.2023 про оплату послуг АК. Доказів того, що відповідач в добровільному порядку здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача , матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача сума судового збору 3 028,00 грн.

Outcome: approved