Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~16 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить суд визнати [PERSON] таким, який втратив право користування квартирою, мотивуючи свій позов тим, що відповідач квартирою не користується, в ній не мешкає, комунальні платежі не сплачує. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 02 жовтня 2024 року провадження у справі було відкрито у загальному позовному провадженні, враховуючи наданий відповідачеві час для подання відзиву на позов (а.с. 21). \~ \~ \~ \~31.10.2024 позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 31 жовтня 2024 року підготовче судове засідання було відкладено на 21 листопада 2024 року через неявку відповідача. \~ \~ \~ \~20 листопада 2024 року від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких він зазначив, що є внутрішньо переміщеною особою, якщо дія довідки ВПО буде скасована йому доведеться повернутись до покинутого місця проживання, щодо якого племінниця відповідача подала позов та просить визнати відповідача таким, який втратив право користування житлом, так як вона, на думку відповідача, хоче здійснити оформлення права власності на цю державну квартиру без нього. При цьому, відповідач зазначає, що він не проживав у квартирі довгий час, але це було пов`язано з тим, що він проживав з іншою особою з метою створення сім`ї (а.с.38). \~ \~ \~ \~21 листопада 2024 року від відповідача надійшли повторно заперечення з доданням копій документів (а.с.42-47). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 21 листопада 2024 року підготовче судове засідання закрито, справа призначена до судового розгляду на 18 грудня 2024 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 18 грудня 2024 року судове засідання відкладено на 14.01.2025, позивачку викликано у судове засідання для дачі особистих пояснень, відповідача викликано у судове засідання черезрозміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України та поштовим зв`язком (а.с.59-62). Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення рекомендованого листа за місцем реєстрації. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~був повідомлений\~належним чином,\~рекомендованими листами,\~направленими на\~його адресу\~місця реєстрації\~та місця\~проживання,\~а також\~шляхомрозміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. Причини неявки у судове засідання 14.01.2025 сторони не повідомили. 31.10.2024 позивачка надавала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.28). Відповідач [PERSON] 20.11.2024 надавав пояснення на позов, будь яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. \~ \~ \~ \~Актом здачі-прийому (кімнати) до договору № 77 від 03.01.1978 доведено, що [PERSON] було надано у користування квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] померла [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.12.2023, виданого Первомайським відділом ДРАЦС у Лозівському районі Харківської області СМУ МЮ (а.с.12). \~ \~ \~ \~Факт родинного зв`язку позивачки з [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження матері позивачки серії [NUMBER] від 09.10.1976, зареєстрованим Первомайським райвідділом ЗАГС, з якого вбачається, що [PERSON] є бабусею позивачки (а.с.11). Свідоцтво про народження позивачки додається на а.с. 7. \~ \~ \~ \~З відповіді № 14/Д316 ВК Первомайської міської ради Харківської області від 22.07.2024 на звернення позивачки [PERSON] щодо надання копії ордеру на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] вбачається, що в архівних матеріалах виконавчого комітету відсутній ордер на вищезазначене житлове приміщення, проте рішенням № 12 від 05.01.1978 ВК Первомайської районної ради народних депутатів Харківської області «Про затвердження протоколу № 6 засідання районної житлової комісії виконавчого комітету Первомайської районної ради народних депутатів від 15.12.1977» відносно [PERSON] , квартиру [ADDRESS] розподілено (п. 22 Протоколу № 6) [PERSON] (а.с.13,14). \~ \~ \~ \~З витягу № 3096 від 22.08.2024 про зареєстрованих у житловому приміщенні, будинку осіб вбачається, що\~12.11.2002 позивачку [PERSON] , [INFO] та 01.06.2019 відповідача [PERSON] , [INFO] зареєстровано в квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). \~ \~ \~ \~З довідки про реєстрацію місця проживання особи № 2071 від 01.06.2019, наданої ВК Первомайської міської ради Харківської області відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Разом з тим, відповідач, засобами поштового зв`язку, надав довідку від 12.05.2022 № 1239-5001568918 про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи за адресою: [ADDRESS] (а.с.10,44,46). Крім того, письмовими поясненнями, які направлені до суду відповідачем поштою, роз`яснено, що позивачка є племінницею відповідача та має намір здійснити оформлення права власності на державну квартиру [ADDRESS] без нього. Відповідач є внутрішньо переміщеною особою, якщо дія довідки ВПО буде скасована йому доведеться повернутись до покинутого місця проживання, щодо якого племінниця відповідача подала позов та просить визнати відповідача таким, який втратив право користування житлом, при цьому зазначає, що його не проживання у квартирі тривалий час, пов`язано з тим, що він проживав з іншою особою з метою створення сім`ї (а.с.38). \~ \~ \~ \~З копії акту № 1373 від 23.08.2024 КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області вбачається, що відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований, але фактично не мешкає за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2019 року (а.с.9). \~ \~ \~ \~Довідкою № 1239-5001568918 від 12.05.2022 про взяття відповідача на облік як внутрішньо переміщеної особи за адресою: [ADDRESS] доведено, що відповідач є у статусі внутрішньо переміщеної особи (а.с.46). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених\~Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні. Пунктом першим частини першої статті 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що підставою для відкликання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа подала заяву про відмову від довідки. Крім того,згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. \~ \~ \~ \~Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. \~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з тих підстав, що він понад 5 років за місцем реєстрації не проживає та не несе витрати по утриманню будинку. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. \~ \~ \~ \~Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Підстави втрати права користування житлом визначені статтею 405 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до зазначеної норми Закону, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК України;\~стаття 405\~ЦК України),\~а саме:\~від вирішення\~однієї із\~таких вимог:\~про позбавлення\~права власності\~на жиле\~приміщення;\~про позбавлення\~права користування\~жилим приміщенням;\~про виселення;\~про визнання\~особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~ \~ \~ \~Статтею 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням\~квартирою [ADDRESS] та відмову в задоволенні позовних вимог. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). \~ \~ \~ \~У пункті 54 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», заява № 4241/03 від 28.10.2010, вказано, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява N 30544/96, п. 26, ECHR 1999-I). \~ \~ \~ \~Дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення. \~ \~ \~ \~З огляду на норми ч.1 ст.141 ЦПК України, з урахуванням висновку суду про відмову в задоволенні позову, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн. слід залишити за позивачкою. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed