Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника - адвоката Санжаровську Т.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позову обґрунтовані тим, що з 04 червня 2016 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Позивач зазначає, що з лютого 2022 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільних дітей не мають. Також позивач зазначає, що між сторонами відсутнє розуміння, любов і повага. Позивач переконана, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року відкрито провадження в даній справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 листопада 2024 року постановлено звернутися до компетентного суду Грузії із судовим дорученням про надання правової допомоги. Провадження у справі зупинити до надходження відповіді від компетентного суду Грузії на судове доручення про надання правової допомоги. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року поновлення провадження у справі. В судове засідання позивач не з`явилась, через представника подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі та участі представника, шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу, просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сімейні відносини регулюються лише в тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст. 7 СК України). Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що між сторонами 04 червня 2016 року було укладено шлюб. Сторони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спору щодо поділу майна на час розгляду справи у сторін немає. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не можливе, відповідач згодний з цим в повному обсязі. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач не ставить вимоги про стягнення з відповідача сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved