Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал`заборгованість в розмірі 296822,37 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 4452,33 грн, а також судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.07.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z06.00401.004112218, згідно якого банк надав кредит на поточні потреби в сумі 112500,00 грн., із відсотковою ставкою 21,99% річних від залишкової суми кредиту.19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно умов якого AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу.Так, ТОВ «Оптіма Факторинг» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі та відповідно перерахував суму на користь AT «Ідея Банк».22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги за Кредитним договором №Z06.00401.004112218від 16.07.2018. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором.У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором №Z06.00401.004112218від 16.07.2018, що станом на 19.12.2023, відповідно до довідки розрахунку заборгованість складає 296822,37 грн, що складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 99814,73 грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 75526,25 грн. та заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 121481,39 грн., які представник позивача просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, суму сплаченого судового збору 4452,33 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2024 прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 71). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, яким просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення судом заочного рішення не заперечує (а.с.73). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток, одна з яких поштовою кореспонденцією повернулася без виконання (а.с.77). Відповідач не скористалася правом надати суду відзив. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що 16.07.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] на підставі заяви-анкети укладено кредитний договір №Z06.00401.004112218, згідно якого банк надав кредит на поточні потреби в сумі 112500,00 грн. (а.с.5). Згідно п.п. 1.3 Договору Кредиту за користування Кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 12,49% річних від залишкової суми кредиту (а.с.5). Крім того, 16.07.2018 відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту та заява №Z06.00401.004112218 про акцепт публічної оферти Пат «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису відповідача та відтиску печатки банку ПАТ «Ідея Банк» (а.с.8,12). З наданої позивачем виписки по особовому рахунку за період з 16.07.2018 по 12.11.2020 вбачається, що відповідач користувалася грошовими коштами позивача та частково здійснювала оплату кредитної заборгованості та сплачувала відсотки (а.с. 18-55). 19.12.2023 між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023 (а.с.29-35). Відповідно до п. 2.1 вказаного договоруAT «Ідея Банк» відступає ТОВ М, а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу (а.с.30). Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються ( передаються) в розмірі заборгованості боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору (а.с.30). Так, ТОВ «Оптіма Факторинг» зобов`язання за договором факторингу виконав в повному обсязі та відповідно перерахував суму на користь AT «Ідея Банк», що підтверджується платіжними інструкціями №45 та №611 від 17.10.2023 та 20.20.2023 (а.с.39,40). 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОптімаФакторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги за Кредитним договором №Z06.00401.004112218 від 16.07.2018. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.41 на зворотному аркуші). Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (а.с.41 на зворотному аркуші). П. 3.1 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги яка становить 11861 032,61 грн. (а.с.42) На виконання вимог даного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 11776112,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №376 від 26.12.2023(а.с.49). За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 відповідно до договору факторингу № 22/12/23 перейшло право за Договором № №Z06.00401.004112218 від 16.07.2018, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором кредиту №Z06.00401.004112218 від 16.07.2018, що станом на 19.12.2023, відповідно до довідки - розрахунку заборгованість складає 296822,37 грн, що складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 99814,73 грн;заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 75526,25 грн. та заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту -121481,39 грн. Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2ст. 1050 ЦК Україниякщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього\~кодексу. За змістом статей525,526 ЦК Українизобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1ст. 530 ЦК України). Частиною 1ст. 611 ЦК Українипередбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд приходить до висновку, що передана АТ «Ідея Банк» за правом вимоги до нового кредитора ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором в розмірі 296822,37 грн, що складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 99814,73 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 175\~340,98 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується вимоги представника позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту у розмірі 121481,49 грн., суд зазначає наступне. Відповідно дост. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Верховний Суд у постанові від 18.03.2020 у справі №183/2122/15 зробив висновок про те, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 №168, банки не мають прававстановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). У постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 №6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.10.2019 по справі №740/4328/14. Згідно ізЗаконом України «Про захист прав споживачів»послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 у справі №6-2071цс16. Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. З урахуванням встановленого, суд прийшов до висновку, що оскільки банком у кредитному договорі була встановлена плата за послуги, які за законом повинні надаватися безоплатно, то з відповідача не підлягає стягненню заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту. Оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. У відповідності до ч. 1ст. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України) Згідно з правилами пункту 1 частини другоїстатті 141 ЦПК Україниінші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За змістомст. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.ч. 5, 6ст.\~137\~ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача просив суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн, долучивши до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, укладеного між позивачем та АО «Правовий діалог», додаткову угоду № 11 до договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, Акт № 19 прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, Акт № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.06.2024 року, Статут АО «Правовий діалог», платіжної інструкції в національній валюті від 13.06.2024 № 760 на суму 182 000,00 грн. (а.с.61). Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial