Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Нововоронцовської селищної ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилалася на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті він заповіт не складав, тому спадкування здійснюється за законом. Під час звернення до нотаріальної контори з проханням видати необхідні документи для оформлення спадкових прав після смерті батька на вказаний будинок позивачу було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на право приватної власності на житловий будинок. За життя батько не встиг оформити в бюро технічної інвентаризації первісну реєстрацію права власності на будинок, так як раніше в сільській місцевості таких документів не було, право власності підтверджувалось записом в погосподарській книзі сільської ради. Отримати зараз правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо, так як власник будинку помер, тому й успадкувати вказаний будинок без належних правовстановлюючих документів позивач не може. Враховуючи зазачені обставини, позивач просила визнати за Визнати за мною, [PERSON] право власності на будинок, загальною площею 76,4 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., допоміжною площею 12,7 кв.м, позначеного на плані літерою "А-І" з усіма допоміжними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач у підготовче засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Так, суд встановив та підтверджується наявними в справі доказами, що [PERSON] помер [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Нововоронцовським відділом ДРАЦС у Бериславському районі Херсонської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) 27.09.2021, актовий запис №255. Згідно з копією свідоцтва про народження від 10.05.1966, актовий запис №19, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] (батько), [PERSON] (мати). Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.08.1986, актовий запис №13, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після його укладення позивач присвоїла прізвище " [PERSON] ". Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1216\~ЦК України,\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців).\~До складу\~спадщини,\~відповідно до\~ст.\~1218\~ЦК України,\~входять усі\~права та\~обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК України). З повідомлення приватного нотаріуса Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградової Н.\~М. від 02.08.2024 №02-14/852 вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] відмовлено, оскільки не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку спадкодавцю. Вирішуючи питання про належність на праві власності спадкодавцю вказаного житлового будинку, суд керувався наступним. Відповідно до ч. 3 ст. 3\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції\~від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного\~Закону,\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема,\~Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~України та\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. У погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105\~у 1985 - 1988 роках, сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З копії довідки № 191 від 07.08.2024, видана Нововоронцовською селищною радою Бериславського району Херсонської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований і постійно проживав до 23.09.2021 (день смерті) за адресою: [ADDRESS] . В копіях погосподарських книг особовий рахунок № [NUMBER] за 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] за 1996-2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] за 2001-2005 роки, особовий рахунок № [NUMBER] за 2006-2010 роки, в копіях облікових карток об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020, 2021-2025 роки зазначено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] (голова домогосподарства). Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зазначено під літерами: А-житловий будинок, загальною площею 76,4 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., допоміжною площею 12,7 кв.м; а1 - ганок; а, б - веранди; Б - літня кухня; В - погріб з шийкою; №1 - хвіртка; №2 - ворота; №3 - огорожа; №4 - водопровід, загальною вартістю 53900,00 грн. З огляду на викладене, спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок, однак, останній не здійснив державну реєстрацію права власності, оскільки на час введення житлового будинку в експлуатацію, чинне законодавство не зобов`язувало вчиняти такі дії. Отже, суд встановив, що [PERSON] , померлому [INFO] , на праві власності належав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , даний будинок входить в спадкову масу після смерті [PERSON] , та оскільки встановити право власності у позасудовому порядку неможливо, що позбавляє позивача [PERSON] права успадкувати будинок, тому зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст. ст. 376, 1217, 1261, 1268, 1297 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved