Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги мотивує наступним. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.10.2022р., від якого у них є спільна малолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Відносини між ними поступово погіршувалися, що призвело до припинення спільного проживання. Між ним не досягнуто згоди про утримання дитини, тому позивачка звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Також, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має змоги працювати, отримує щомісячну соціальну допомогу в розмірі 860грн. Відповідач перебуває на військовій службі, отримує високий дохід, однак протягом тривалого часу самоусунувся від надання допомоги для придбання продуктів харчування, ліків, оплати комунальних послуг тощо. Представник відповідача адвокат Міронова Н.В. подала відзив, у якому позовні вимоги визнала частково, а саме погодилася на стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/9 частини його доходу. На заперечення позову покликалася на те, що відповідач дійсно є військовослужбовцем та його дохід за 2024 рік становить 39724грн. на місяць. Він періодично приїжджав додому та проводив час зі сім`єю, особисто відповідачці передавав грошові кошти на забезпечення сім`ї. В період перебування на службі, то здійснював перекази грошових коштів відповідачці на банківську карту: в 2022 році 45000грн., в 2023 році 89945,73грн., в 2024 році 145581, 69грн. Окрім цього, з нього стягуються аліменти на малолітню дочку в розмірі 1/4 частини його заробітку. У разі присудження аліментів на утримання дружини з нього буде стягуватися половина його заробітку, що становитиме близько 20000грн. Вважає, що аліменти в розмірі 1/9 частини його заробітку на місяць (що становить близько 4414грн.) будуть достатніми для належного утримання дружини, оскільки становить більше розміру прожиткового мінімуму на повнолітню особу та не буде для відповідача надмірним тягарем. Представник позивачки адвокат Брух А.О. подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що грошові кошти відповідачем надавалися позивачці в період перебування сторін у шлюбі та витрачалися як на потреби позивачки і дитини, так і на потреби відповідача. Вважає, що покликання відповідача на те, що окрім банківський переказів він особисто надавав позивачці грошові кошти свідчить про те, що він має змогу покривати витрати як на дитину, так і на позивачку. Також, вважає, що визнання відповідачем позову про стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/9 частини його доходу свідчить про те, що він має намір зменшити особисті витрати у зв`язку з особистою неприязню до позивачки, що не повинно впливати на присудження аліментів. Затверджений прожитковий мінімум не є обов`язковим при визначенні розміру аліментів, а тому заперечення відповідача з цього приводу вважає неналежними і такий прожитковий мінімум не має істотного значення. У разі звільнення відповідача з військової служби, грошова сума аліментів буде суттєво меншою від прожиткового мінімуму. Вона звернулася з даним позовом у зв`язку з нестабільною ситуацією в країні, постійним ростом цін та ускладненням життєвих умов. Представник відповідача подала заперечення на відповідь на відзив. Вважає відповідь на відзив необґрунтованою, оскільки в такі представник позивачки не заперечив проти того, що відповідач надає грошові кошти позивачці та покликався на це як на обставину, яка свідчить про змогу відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини. В той же час, в позовній заяві позивачка стверджувала, що відповідач протягом тривалого часу повністю усунувся від надання їй коштів, чим приховала надання відповідачем коштів, що свідчить про її недобросовісність. Крім того, на даний час сторони перебувають в процесі розлучення, а тому вважає, що відповідач не зобов`язаний покривати всі витрати позивачки, як це відбувалося під час перебування в шлюбі. Також. відповідно до ст.80 СК України та ст.180 СК України, при визначенні аліментів підлягають врахуванню обставини про сплату ним аліментів на малолітню дитину сторін, розмір його доходів, а також відсутність в нього доходів від Національного університету оборони України, що спростовує твердження позивачки з цього приводу. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статті 84 Сімейного кодексу України (далі СК) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також, дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з даної норми Закону обов`язковою умовою для стягнення аліментів на утримання дружини у разі проживання з нею дитини є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наданих позивачкою свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження, акта від 28.08.2024р. встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.10.2022р. та у них є спільна малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. З декларації за 2023 рік встановлено, що у вказаному році відповідач отримав заробітну плату у військовій частині [NUMBER] в розмірі 470685грн., заробітну плату в Національному університеті оборони України в розмірі 568677грн., дохід у Виконавчому комітеті Кам`янець-подільської міської ради в розмірі 267грн., дохід в ФУ ГШ в розмірі 68149грн. Також, з даної декларації встановлено, що позивачка в 2023 році отримала дохід від відчуження рухомого майна в сумі 288000грн. З відомостей з Дерджавного реєстру фізичних осіб платників податків встановлено, що в 2024 році відповідач отримував дохід від Генерального штабу Збройних Сил України як військовослужбовець та сукупний дохід за цей період станом на 11.11.2024р складає 888667грн. (без врахування відрахувань та зборів). З наданих відповідачем витягів про банківські перекази за період з 31.03.2022р. по 23.10.2024р. встановлено, що відповідач [PERSON] здійснював переказ грошових коштів позивачці [PERSON] на загальну суму 280527,42грн. 12.09.2024р. Сокальським районним судом Львівської області винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на малолітню дочку [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.09.2024р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог статті 77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Частиною 1 статті 80 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 84 СК України "Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини", ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Подавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст.80 Сімейного кодексу України). При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст.84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище сторін. Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності та враховуючи той факт, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на дружину, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб позивачки, на утриманні та вихованні якої знаходиться дитина, яка не досягла трирічного віку та потребує постійного материнського догляду, а також з можливостей відповідача, зокрема, його працездатності, який має регулярний дохід. З врахуванням зазначеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги в розмірі 1/8 частини всіх вдів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Такий розмір аліментів на переконання суду буде достатнім, розумним і справедливим для сторін та не ставитиме сторони в скрутне матеріальне становище. З наведених підстав позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: approved