Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом вказуючи,\~що з\~09\~січня 2009\~року перебуває\~з відповідачем\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~від спільного\~життя в\~якому мають\~трьох дітей:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] .\~Стверджує,\~що подружнє\~життя між\~ними не\~склалося,\~що в\~кінцевому результаті\~призвело до\~фактичного припинення\~шлюбних відносин.\~Відповідачтривалий час перебуває за кордоном на заробітках та спілкування з ним припинене, тому, у позасудовому порядку вирішити питання матеріального забезпечення дітей неможливо. Зазначає, що їй складно самотужки утримувати трьох дітей та забезпечувати їх всім необхідним, при цьому, всі повсякденні клопоти та виховний процес також повністю лежить на її плечах. Стверджує, що відповідач працездатний, не має інших осіб на утриманні та може сплачувати аліменти, оскільки перебуває на заробітках за кордоном та має хороший дохід. Тому, звертається до суду та просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В заяві на ім`я суду позивачка в повному обсязі підтримала позовні вимоги та просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання повісток за зареєстрованим місцем його проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України». За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З 09 січня 2009 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що було видане Новокорецькою сільською радою Корецького району Рівненської області. За час спільного життя у сторін народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що було видане 09 липня 2009 року Новокорецькою сільською радою Корецького району Рівненської області; [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 вересня 2010 року виконкомом Новокорецької сільської ради Корецького району Рівненської області; [PERSON] , [INFO] , згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 грудня 2021 року, виданим Корецьким відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків та спілкування між ними практично припинене, тому наразі вирішується питання про розірвання шлюбу між ними. Відповідно до ч. 1-2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно із частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 51 Конституції України\~та\~статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаною нормою не передбачено звільнення від такого обов`язку в разі неможливості його виконання. Згідно ч. 2, 3\~ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Враховуючи те, що домовленість між позивачкою та відповідачем про сплату аліментів на утримання спільних дітей відсутня, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»\~встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 гривень. Згідно частин 1 та 2\~статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи інтереси дітей сторін, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку та рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що відповідач, як працездатний, молодий чоловік спроможний сплачувати аліменти. А тому, вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 2 000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. В матеріалах справі відсутні докази про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти саме у такому розмірі. Обґрунтовуючи необхідність стягнення аліментів в розмірі 4 000 грн. (більшому ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів), позивачка посилається на наявність у відповідача достатнього доходу, проте, жодних доказів щодо цього не додає. За таких обставин, позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову і відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved