Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №5615335 від 16.08.2021 у розмірі 16 230,41 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 16.08.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5615335, відповідно до якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн, а він зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами. 29.11.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» належні йому права грошової вимоги, у тому числі за договором №5615335. У подальшому, між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги, у тому числі за договором №5615335. Відповідач належним чином договірні зобов`язання за кредитним договором не виконував і загальний розмір заборгованості станом становить 16 230,41 грн, яка складається із наступного: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 9062,12 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 6782,85 грн; 3% річних 64,80 грн; втрати від інфляції 320,64 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04.10.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Інших заяв по суті справи до суду не надійшло. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 16.08.2021 між ТОВ ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5615335, за умовами якого товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн (далі - договір) (а.с. 4-5). Як вбачається із матеріалів справи, позичальник був обізнаний з умовами надання кредиту та підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 5 на звороті - 6). Кредит у сумі 10000,00 грн був виданий [PERSON] 16.08.2021 (а.с. 7 на звороті). Згідно з умовами кредитного договору, [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим договором (п. 1.1 договору) (а.с. 4). Отже, [PERSON] отримав надані позивачем грошові кошти, однак в добровільному порядку їх не повернув та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами. Крім того, встановлено, що 29.11.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого мало місце відступлення на користь останнього права грошової вимоги до боржників, у тому числі і до [PERSON] (а.с. 11-16). 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №10-03/2023/01, у тому числі і за кредитним договором №5615335 від 16.08.2021, укладеним між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] (а.с. 17-23). Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №5615335 від 16.08.2021. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 29.11.2021 заборгованість за договором становить 16 230,41 грн, яка складається із наступного: заборгованість кредитом - 9062,12 грн; заборгованість за відсотками на 6782,85 грн; 3% річних 64,80 грн; втрати від інфляції 320,64 грн. (а.с.9-11). Разом із тим, спір стосується кредитних правовідносин та сума заборгованості із її складовими належить до предмета доказування. Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути з [PERSON] , у тому числі, заборгованість по відсотках у сумі 6782,85 грн. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок підтриманий Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16. Встановлено, що відповідно до п.1.3 договору розмір кредиту становить 10 000,00 грн, на строк 15 днів (основний строк, строк А) (п. 1.4), термін (дата) повернення кредиту - 31.08.2021 (п. 1.5), з 1-го по 15-й день позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 0,9900% (п. 1.6). Суд наголошує, що за умовами договору №5615335 від 16.08.2021 сторони погодили строк дії до 31.08.2021. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, за період з 16.08.2021 по 31.08.2021 сума нарахованих процентів складає 1485 грн із розрахунку: 10000,00 грн х 0,99% х 15 днів). Наведене також підтверджується додатком 1 до паспорта кредиту, який підписаний відповідачем (а.с. 6 на звороті). Також суд звертає увагу на положення п.1.7 договору, відповідно до якого сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно з п. 1.6 та повернення кредиту у визначений у п. 1.5 термін (після спливу строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 30 календарних днів (пролонгований строк, строк Б). Під час пролонгованого строку (строку Б) позичальник сплачує процента за користування кредитом у розмірі 2,00 % за кожен день пролонгованого строку (строку Б). А відтак, оскільки боржник не виконав в повному обсязі зобов`язання за укладеним кредитним договором, то у відповідності до п.1.7 кредитний договір автопролонгований ще на 30 днів. Відтак проценти за 30 днів пролонгованого договору становить 6000,00 грн із розрахунку (10000,00 х 2% х 30 днів). Згідно з розрахунком заборгованості, проценти, нараховані за період з 17.08.2021 по 02.09.2021 [PERSON] погасив 02.09.2021 на суму 1885,00 грн. Також, 22.09.2021 було погашено заборгованість за процентами на суму 1918,70 грн. Таким чином, заборгованість по відсотках за період з 17.08.2021 по 30.09.2021 становить 1485 грн + 6000,00 грн - 1885,00 грн - 1918,70 грн = 3681,30 грн. Дії позивача щодо нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку дії кредитного договору за період з 01.10.2021 по 29.11.2021 не ґрунтуються на нормі закону. Також, щодо вимоги про стягнення індексу інфляції та трьох проценти річних, суд зазначає наступне. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України). За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Позивачем було нараховано 3% річних за період з 29.11.2021 по 23.02.2022 у розмірі 64,80 грн, та інфляційні втрати за цей період у розмірі 320,64 грн. Наданий позивачем розрахунок зазначених складових заборгованості суд вбачає правильним. Відтак позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредиту у сумі 9062,12 грн, заборгованість за нарахованими процентами у сумі 3681,30 грн, 3% річних - 64,80 грн та витрати від інфляції - 320,64 грн, а всього 13128,86 грн. Відповідно до положень частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з правилами пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат з надання правничої допомоги представником позивача надано: копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги №31 від 30.07.2024, акт №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024, за змістом яких вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 9 000,00 грн, з яких надання усної консультації 2 год/3000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу 2 год/6000 грн. Також судом приймається до уваги, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.01.2021у справі №925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 у справі №317/1209/19 (провадження № 61-21442св19). Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; те, що позовні вимоги задоволені частково, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати з надання професійної правничої допомоги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 7280,10 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2 961,99 грн.

Outcome: partial