Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 26 вересня 2024 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. 2. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Сімейні стосунки між сторонами не склались, у зв`язку з чим, рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2016 року шлюб між ними було розірвано. На даний час дитина проживає із позивачем та навчається у Львівському Національному Університеті ім. І.Франка. Вказує, що будучи студенткою, їх донька потребує утримання, оскільки навчається на денній формі навчання та позбавлена можливості самостійного працевлаштування. Водночас, відповідач жодної допомоги у матеріальному утриманні спільної доньки не надає. З цих підстав, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду від 02 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 17 жовтня 2024 року, у зв`язку із неявкою сторін судовий розгляд справи відкладено на 12 листопада 2024 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 27 листопада 2024 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 11 грудня 2024 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 13 січня 2025 року. 4. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Манчук С.Г. не з`явились, від представника надійшла заява, згідно якої останній просив розгляд справи здійснювати за його та позивача відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити з підстав викладених у позові. 5. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився\~з невідомих\~суду причин,\~хоча про\~день,\~місце та\~час розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином. Як вбачається із довідок Укрпошти всі поштові конверти із повістками про виклик у судові засідання відповідача, повернулися до суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Таким чином, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7.\~У судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі\~із 16\~жовтня 2005 року 8. Під час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON] , стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23 жовтня 2006 року Тилявською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 4. 9. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 10. Відповідно до копії довідки № 858/24, виданої Львівським Національним Університетом ім. І.Франка 09 вересня 2024 року, вбачається, що [PERSON] , є студенткою другого курсу вищевказаного навчального закладу, денної форми здобуття освіти, відділення - українська мова та література, філологічний факультет. Термін закінчення навчання червень 2027 року. 11. Відповідно до копії довідки № 137 виданої 16 вересня 2024 року Шумською міською радою вбачається, повнолітня дитина сторін по справі проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . ІV. Оцінка Суду. 12. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 13. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. 14. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. 15. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 16. Згідно зі статтею 198\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. 17. Статтею 199\~СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. 18. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. 19. Згідно ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. 20. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 21. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). 22. Сімейний кодекс\~України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. 23. Аналіз ст.ст. 199, 200\~СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. 24. Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 25. Згідно із ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 26. У частинах 1, 2 ст.\~89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітньою, однак не досягнула віку двадцяти трьох років, продовжує навчання на другому курсі денної форми філологічного факультету Львівського Національного Університету ім. І.Франка, закінчує навчання у червні 2027 року і доказів отримання нею доходу суду не подано. Остання проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка забезпечує її всім необхідним. Суд вважає, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотнє не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання доньки, яка досягнула повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. 27. Зважаючи на те, що донька відповідача є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд приходить до переконання що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 26 вересня 2024 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку, оскільки такий розмір буде достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та відповідатиме реаліям сьогодення. Суд зауважує, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. 28. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 26 вересня 2024 року. 29. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 30. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору в дохід держави. З цих підстав, На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved