Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 15.06.2019 уклала шлюб з відпоідачем, який був розірваний рішенням Макарівського районного суду Київської області від 29.09.2022. Від шлюбу мають доньку: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання не надає. Зазначає, що вона несе близько 14 000 грн. на утримання дитини щомісячно, а саме: продукти харчування - 7 000 грн., речі (одяг, взуття, іграшки) - 5 000 грн., канцелярія - 2 000 грн. Водночас у цю суму не включено витрати на проїзд, екскурсії, дозвілля, витрати на комунальні послуги, періодичні огляди у лікарів та лікування нескладних захворювань. Враховуючи викладене, позивач просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7 000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.09.2024 вищевказану цивільну справу передано на розгляд до Макарівського районного суду Київської області. Ухвалою суду від 05.11.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для поданнявідзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Про розгляд справи відповідач повідомлений у відповідності до вимоги ч. 10 ст.187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб порталі судової влади України, яке опубліковано 04.11.2024 року та саме з цієї дати відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2019, який на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 29.09.2022 року розірвано (а.с. 10). Від шлюбу сторони у справі мають доньку: [PERSON] , [INFO] (а.с. 9), яка проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Як вказала позивач, а відповідач не скористався правом заперечити проти цього, з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач як батько дитини участі у її вихованні не приймає, матеріальної допомоги на утримання не надає. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено. Водночас, позивачем не підтверджено доказами понесення нею витрат на утримання доньки у розмірі 14 000 грн. Більше того, наведений позивачем розрахунок витрат на дитину суд вважає частково обґрунтованим, оскільки є очевидним, що витрати на купівлю речей та канцелярії не є щомісячними. Тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі 3 500 грн., що буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у даній справі. Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідача від стягнення судового збору судом не встановлено, судовий збір у даній справі становить 1 211,20 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved