Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

28.04.2021 позивач Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернувся до Ржищівського міського суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № В54/240/18/136/21С3 від 22.08.2018 у сумі 23777,81 грн; стягнути понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2270 грн. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 22.08.2018 між КС «Центр фінансових послуг» та [PERSON] укладено кредитний договір № В54/240/18/136/21С3 про надання коштів у позику в сумі 10000 грн. 22.08.2018 між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір про транш № 1 до вказаного кредитного договору, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 10000 грн. У п. 3 додаткового договору було погоджено графік платежів за кредитом та процентами. Позивач виконав умови додаткового договору № 1 та перерахував кошти у сумі 10000 грн на цільовий внесок у додатковий капітал. 22.08.2018 від відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал у сумі 10000 грн. Позивач повернув відповідачу цільовий внесок у додатковий капітал, що підтверджується видатковим касовим ордером № 93 від 22.08.2018. Відповідно до п. 3.3. кредитного договору змінювана процентна ставка складає 78% річних. Згідно з п. 3.3. кредитного договору прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Відповідно до Розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій за кредитним договором станом на 21.04.2021 заборгованість відповідача перед позивачем становить: 6403,31 грн - тіло кредиту; 17374,50 грн - за процентами. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 20.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Ухвалою суду від 06.08.2021 призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 24.09.2021 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні єдиний унікальний № 374/274/21 за обвинуваченням [PERSON] . Ухвалою суду від 23.09.2024 справу прийнято до провадження суддею Павленком Р.М. Встановлено, що справа № 374/274/21 за обвинуваченням [PERSON] об`єднана в одне провадження з справою № 374/70/21 за обвинуваченням вказаної особи. 24.09.2024 на запит судді Павленка Р.М. йому надано копії вироку від 07.10.2021 у справі № 374/70/21 за обвинуваченням [PERSON] , який набув законної сили 25.07.2022. У тексті вироку наявні обставини щодо вчинення шахрайських дій відносно потерпілого [PERSON] . У позовній заяві представник позивача просив у разі своєї неявки у судове засідання провести розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач був ознайомлений з фактом слухання справи, оскільки 01.09.2021 подав до суду заяву про зупинення провадження у справі. Після відновлення провадження у справі поштові відправлення відповідачу повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки (поштового відправлення) вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Про причини неявки відповідач не повідомляв, заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов у встановлений судом строк та клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що вироком Ржищівського міського суду Київської області від 07.10.2021 у справі № 374/70/21 визнано [PERSON] винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 182, ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України. Зокрема у вказаному вироку судом встановлено, що [PERSON] , працюючи касиром та за сумісництвом перебуваючи на посаді економіста з фінансової роботи відділення №11 Кредитної спілки «Центр фінансових послуг», розташованого за адресою: [ADDRESS] , будучи матеріально-відповідальною особою за схоронність довірених їй матеріальних цінностей, порушуючи вимоги чинного законодавства України, посадових інструкцій та договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, 22.08.2018, перебуваючи у відділенні № 11 Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» за вищевказаною адресою, склала та видала завідомо неправдиві офіційні документи, а саме: кредитний договір № В54/240/18/136/21СЗ від 22.08.2018, додатковий договір про транш № 1 від 22.08.2018 до кредитного договору кредитної лінії № В54/240/18/136/21СЗ від 22.08.2018 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, договір застави №В54/240/18/136/21СЗ від 22.08.2018, при цьому маючи доступ до персональних даних [PERSON] , що містилися у ксерокопії його паспорта та картці платника податків, без згоди на те вказаної фізичної особи, а також без передбачених Конституцією України та законами України правових підстав для вчинення цих дій, незаконно використала конфіденційну інформацію про особу, зазначивши особисті дані [PERSON] про прізвище, ім`я, по-батькові, серію та номер паспорту, ідентифікаційний код платника податків, поточне місце проживання та місце реєстрації в цих документах, до яких внесла завідомо неправдиві відомості а саме: персональні дані [PERSON] в кредитному договорі № В54/240/18/136/21СЗ від 22.08.2018 та додатковому договорі про транш № 1 від 22.08.2018 до кредитного договору кредитної лінії №В54/240/18/136/21СЗ від 22.08.2018 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, зазначила відомості про суму позики в розмірі 10 000 грн., а також графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, що не відповідало дійсності, а також в договорі застави № В54/240/18/136/21СЗ від 22.08.2018, до якого внесла персональні дані [PERSON] та зазначила відомості про передачу [PERSON] в заставу належного йому на праві власності майна -морозильної камери «Ргіте-Technics - GADF-12390-ZMU» в кількості 1 шт., вартістю 10 000 грн. з урахуванням моментального продажу та ринковою вартістю 20 000 грн, яка перебуває на відповідальному зберіганні у [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , для забезпечення дійсної вимоги, що передбачена кредитним договором кредитної лінії № В54/240/18/136/21СЗ від 22.08.2018, згідно якого член кредитної спілки [PERSON] зобов`язувався повернути кредит у сумі 10 000 грн у строк до 22.08.2021 та сплатити проценти за користування кредитом на умовах кредитного договору, що не відповідало дійсності, після чого власноручно підписала дані договори від свого імені та виконала підписи від імені [PERSON] у відповідних графах, чим надала даним документам юридичної сили. Після чого використала завідомо підроблені офіційні документи: кредитний договір кредитної лінії № В54/240/18/136/21СЗ від 22.08.2018 про надання коштів у позику, додатковий договір про транш № 1 від 22.08.2018 до кредитного договору кредитної лінії №В54/240/18/136/21СЗ від 22.08.2018 про надання коштів у позику, та договір застави № В54/240/18/136/21СЗ від 22.08.2018, для підтвердження виплат коштів позичальнику - [PERSON] , які скерувала до Кредитної спілки «Центр фінансових послуг». Після чого умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом зловживанням своїм службовим становищем, незаконно заволоділа вказаними готівковими коштами, призначеними для позики позичальникам в сумі 10 000 грн. та не надала вказані кошти [PERSON] , а привласнила собі та надалі розпорядилася на власний розсуд. При цьому, з метою приховування своїх злочинних дій, [PERSON] в подальшому здійснила часткове повернення привласнених коштів в сумі 2930 грн. В результаті злочинних дій [PERSON] Кредитній спілці «Центр фінансових послуг» спричинено майнової шкоди на загальну суму 7 070 грн. Вирок суду набрав законної сили 25 липня 2022 року. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подавав відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною шостою статті 85 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За змістом статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Також відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Оцінка судом аргументів сторін, доказів. Обставини, встановлені вироком Ржищівського міського суду Київської області від 07.10.2021 у справі № 374/70/21 щодо вчинення [PERSON] шахрайських дій з використанням персональних даних [PERSON] для отримання кредиту, є встановленими та додатковому доказуванню не підлягають. Таким чином, судом достовірно встановлено, що при укладанні кредитного договору №В54/240/18/136/21СЗ від 22.08.2018 було відсутнє волевиявлення [PERSON] . Беручи до уваги викладене, кредитний договір №В54/240/18/136/21СЗ від 22.08.2018 є нікчемним правочином. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Оскільки відповідач [PERSON] не отримував та не використовував кредитні грошові кошти, у останнього відсутній обов`язок щодо їх повернення. Тому, зважаючи на наведене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed