Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03 березня 2023 року. Однак фактично однією сім`єю як чоловік та дружина вони стали проживати з 2021 року. Проживаючи у фактичних шлюбних стосунках у сторін [INFO] народився син [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження зазначений відповідач. Позивачка вважає, що після реєстрації шлюбу їх сімейні стосунки погіршилися, подальше продовження шлюбних відносин із відповідачем неможливе через різні погляди на сімейне життя, на сімейні обов"язки, з приводу вирішення сімейних проблем, виховання дитини. Вказує, що на даний час проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Наміру зберегти сім`ю з відповідачем у неї немає, примирення не можливе. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечить її інтересам. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача адвоката Брайляк Е.Я. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує повністю, з підстав зазначених в позовній заяві. Просила шлюб між позивачем та відповідачем розірвати, строк на примирення не надавати, оскільки примирення неможливе, шлюб носить виключно формальний характер. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача та її представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про дату час та місце розгляду справи шляхом направлення на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ), зареєстровану у встановленому законом порядку, і яка підтверджується інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру від 10.12.2024 вих. № 954684, ухвали про відкриття провадження у справі, копії позову з додатками та судової повістки. Вказана кореспонденція з штриховим ідентифікатором 0690277836188 вручена 18.12.2024 року особисто відповідачу, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відпрвілення, яке повернулось до суду. Крім того, від відповідача [PERSON] через канцелярію суду 02.01.2025 року надійшла заява про розгляд справи без його участі. У вказаній заяві відповідач зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, розгляд справи просить здійснити без його участі. Враховуючи, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 березня 2023 року, актовий запис № 39. Проживаючи у фактичних шлюбних стосунках у сторін [INFO] народився син [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження зазначений відповідач [PERSON] . Причиною вимог про розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя, на сімейні обов`язки, невідповідність характерів та неможливість продовжувати шлюбне життя у зв`язку з чим фактично шлюбні відносини між ними припинені. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин. Примирення і подальше спільне проживання неможливе і суперечить інтересам позивача, шлюб носить формальний характер. Згідно із\~Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3\~статті 105 СК України\~визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За частиною 2\~статті 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що шлюб між ними носить формальний характер, подружні відносини припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити його інтересам, а відповідач позов визнав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved