Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати недієздатним свого батька [PERSON] , [INFO] , та встановити на ним опіку, призначив [PERSON] опікуном. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] відповідно до довідки від 24.01.2024 р. серії 12 ААГ №550932 є інвалідом першої групи з 24.01.2024 р., має проблеми з пересуванням та комунікацією у зв`язку з перенесеною хворобою, його стан лікарями оцінений, як середньо тяжкий, діагностовано цукровий діабет типу 2 з іншими уточненими ускладненнями, вторинну гіпертензію ( не уточнена), хронічну ішемічну хворобу серця (не уточнена), інфаркт мозку (не уточнений). Відповідно до карточки огляду лікаря від 01.01.2024 р. діагностовано інсульт/порушення мозкового кровообігу. Учасники справи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, встановлено, що [PERSON] 17.09.1972 р., є сином [PERSON] 04.07.1949 р., що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.11.1972 р. серії [NUMBER] (а.с. 11). [PERSON] , [INFO] , є інвалідом першої групи з 24.01.2024 р., що підтверджується довідкою до акта огляду медико соціальною експертною комісією від 24.01.2024 р. серії 12 ААГ №550932 (а.с. 12). Судом на підставі довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.\~16). [PERSON] працює у ТОВ НАФТЕРА, з 01.05.2023 р. по теперішній час обіймає посаду начальника охорони, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 15), здоров, за станом здоров`я може здійснювати догляд на непрофесійній основі (а.с. 13), протипоказання для виконання опіки над особою з інвалідністю відсутні (а.с. 13), не судимий (а.с. 14). Згідно з висновком судово-психіатичного експерта від 31.10.2024 р. (№446-ц), [PERSON] виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі судинної деменції, за своїм психічним станом в теперішній час [PERSON] не може зрозуміти значення своїх дій так керувати ними. Як встановлено судом на підставі розпорядження голови адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 10.04.2024 р. №156-р «Про доцільність призначення опікуна над [PERSON] , [INFO] , у разі визнання судом його недієздатним», орган опіки та піклування вважає доцільним встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] , у разі визнання судом його недієздатним та призначення йому опікуна [PERSON] , 1972 р.н. Процесуальні дії у справі: -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2024 р. відкрито провадження у цивільні справі за заявою [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2024 р. у справі призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу; провадження у справі зупинено; -\~ \~ \~ \~ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2024 р. провадження у справі поновлено. Дослідив докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення поданої в порядку окремого провадження заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016). Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України). Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Згідно зі ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати. Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи (п. 10). Як встановлено судом на підставі висновку судово-психіатричного експерта від 31.10.2024 №446-ц, [PERSON] виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі судинної деменції, за своїм психічним станом в теперішній час іспитований не може зрозуміти значення своїх дій так керувати ними. Вимоги щодо доказів визначені у ст.ст. 76 80 ЦПК України. Доказами можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів (ст.ст. 76-80 ЦПК України). \~ Наданий суду доказ (висновок судово - психіатричного експерта №446\~ ц)є належним та допустимим, достовірним та достатнім для висновку щодо психічного стану [PERSON] . Оцінюючи наданий доказ у сукупності з іншими доказами, суд погоджується з слушністю доводів заявника щодо наявності підстав для ухвалення судом рішення про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним. У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 р. у справі № 753/1905/22 (провадження №61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23). Пунктом 3.2 Правил опіки та піклування, які зазначені вище, встановлено, що опікунами не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Підстави для обмеження [PERSON] бути опікуном [PERSON] , передбачені п. 3.2 зазначених вище Правил, відсутні. Як встановлено судом, орган опіки та піклування позитивно висловився щодо доцільності призначення [PERSON] бути опікуном над [PERSON] , [INFO] (№ [NUMBER] від 24.01.2024 р.), перевірив можливість [PERSON] здійснювати повноваження опікуна та врахував якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Отже, щодо вимоги заяви [PERSON] про призначення його опікуном недієздатного [PERSON] [INFO] , то передбачені ч. 1 ст. 41 ЦК України, відповідно до якої над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка, а також ч. 1 ст. 60 ЦК України, відповідно до якої суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, підстави для її задоволення. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (ч. 6 ст. 300 ЦПК України). Отже, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 40 ЦК України, враховуючи, що рішення набирає законної сили 03.01.2025 р., строк дії рішення не може перевищувати 03.02.2027 р. Щодо розподілу судових витрат. Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави (ч. 2 ст. 299 ЦПК України).

Outcome: approved