Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

20.11.2024 року позивач, як батько п`ятьох дітей, народжених поза шлюбом із відповідачкою: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду із позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 02.02.2024 року Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис №19), посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, сторони виявилися людьми з різними характерами, через що втратили почуття любові та поваги один до одного, відповідачка не приділяє уваги дітям, не бажає займатися їх вихованням та забезпеченням. Позивач, враховуючи вимоги, зазначені в частині позову, який стосується розірвання шлюбу, та той факт, що діти фактично мешкають із позивачем просив суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожного дитини, починаючи стягнення аліментів із дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Окремо позивач висунув вимогу про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно усіх п`ятьох дітей на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України через ухилення від виконання батьківських обов`язків, вказавши, що він в досудовому порядку 15.10.2024 року звернувся до третьої особи із вимогою про надання висновку про можливість позбавлення відповідачки батьківських прав, однак вказаний документ до дня звернення до суду не отримував. Ухвалою судді від 02.12.2024 року вимоги у справі було роз`єдано в окремі провадження на підставі ч.6 ст.188 ЦПК України, зокрема виділено в окреме провадження питання розірвання шлюбу між сторонами та залишено в даній справі питання щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, призначено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження, наданий відповідачці строк для подання відзиву, а третій особі письмових пояснень, додатково витребувано у третьої особи для приєднання до матеріалів справи висновок щодо можливості позбавлення відповідачки батьківських прав, зокрема, якщо вказане питання вирішувалося за заявою позивача, поданою до звернення до суду, разом із витягом з протоколу засідання щодо вказаного питання та складом виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області на час вирішення вказаного питання, питання допиту трьох малолітніх дітей з п`яти залишено відкритим до підготовчого провадження, як і питання необхідності подання відповіді на відзив та заперечення (а.с.36-38). На виконання вимог ухвали судді про відкриття провадження 19.12.2024 року на адресу суду надійшов висновок третьої особи від 27.11.2024 року, оформлений у формі рішення №348 «Про недоцільність позбавлення батьківських прав» щодо відповідачки відносно усіх п`ятьох дітей разом із витягом із протоколу засідання третьої особи, складом вказаного органу на час прийняття відповідного рішення та копіями матеріалів, які використовувалися для прийняття вказаного рішення (а.с.45-75). Ухвалою суду від 23.12.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні з викликом для допиту у судовому засіданні по суті малолітніх дітей сторін у справі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , із забезпеченням явки дитячого психолога для їх допиту (а.с.79-80). Позивач у судовому засіданні при розгляді справи по суті заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та вважав, що саме позбавлення батьківських прав є єдиним можливим способом впливу на відповідачку, враховуючи, що вона покинула дітей та нього. Додатково повідомив, що він дітей відповідачці вже не віддасть та буде виховувати їх самостійно, вже маючи відповідний досвід. Відповідачка, яка була належним чином по повідомлена про день, час та місце судового засідання у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України, у судове засідання для розгляду справи по суті не прибула. Її неявка не перешкоджає розгляду справи на підставі ст.223 ЦПК України. Третя особа у справі в особі своєї представництві в порядку самопредставництва органу місцевого самоврядування підтримала висновок третьої особи та вважала, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який до відповідачки не може бути застосований, оскільки частково ситуація, що склалася пов`язана з поведінкою позивача, який не дозволяє відповідачці бачити на власний розсуд і в будь-який час дітей. На запитання суду, що вимог по стягненню аліментів повідомила, що в цій частині третя особа полагається на розсуд суду, однак заперечень щодо стягнення аліментів не має, оскільки діти фактично три місяці знаходяться із позивачем та перебувають на його утриманні у повному обсязі. Допитавши у судовому засіданні при розгляді справи по суті малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] за участі дитячого психолога [PERSON] , суд встановив, що діти відповідають у своєму розвитку власному віку, однак на контакт майже не йдуть, пригадувати про матір при позивачеві бояться, при цьому мають власні мобільні телефони та невелике, але спілкування з матір`ю, до 2024 року усі підтверджують проживання з матір`ю та бачення позивача виключно на вихідні дні, підтверджують піклування про них відповідачкою. Вислухавши позивача, представницю третьої особи, трьої малолітніх дітей сторін у справі, дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. 02.02.2024 року був укладений шлюб між позивачем та відповідачкою по справі, який був зареєстрований Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис №19), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 02.02.2024 року, яке після розгляду справи погашається (а.с.16). В даному складі суду рішенням від 15.01.2025 року шлюб між сторонами був розірваний, однак вказане рішення станом на час розгляду даної справи не набуло чинності, а тому судом не досліджується. Від дошлюбних відносин сторони мають п`ятьох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06.04.2024 року (актовий запис №173 від 26.11.2012 року, складений виконкомом Красногорівської міської ради Мар`їнського району Донецької області (а.с.17); сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06.04.2024 року (актовий запис №23 від 18.02.2014 року, складений виконкомом Красногорівської міської ради Мар`їнського району Донецької області (а.с.18); доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайському Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (актовий запис №02 від 05.01.2016 року)(а.с.19); доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23.03.2024 року (актовий запис №126 від 15.06.2017 року, виданого Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області)(а.с.20); сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23.03.2024 року (актовий запис №117 від 17.07.2018 року, виданого Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області)(а.с.21). Відповідачка та діти мають статус внутрішньо переміщених осіб з місцем проживання на території обслуговування Первомайського міськрайонного суду Харківської області (а.с.22-26). Позивач на підставі довідки Трійчатівського старостинського округу виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 16.10.2024 року №02-49/72 (а.с.27) проживає разом з дітьми. Висновком, затвердженим третьою особою у справі, від 27.11.2024 року за вих. №02-38/3188 було визнано недоцільним позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дітей, оскільки її не спілкування з дітьми не є систематичним, продовжується незначний період часу та відповідач робить дії для створення перешкод для спілкування відповідачкиз дітьми, до 2024 року саме не відповідачці була уся турбота про дітей на побутовому рівні, враховуючи, що позивач постійно не проживав з дітьми (а.с.45-49). Відповідно до частин 1-4 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно з частинами 3 та 4 ст.155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. У відповідністю зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Досліджені судом докази та пояснення трьох дітей сторін по справі приводять суд до думки, що позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дітей не є тим заходом впливу, який на даний час повинен бути застосований, оскільки діти пам`ятають матір, зокрема її піклування про них, підтримують хоч поодинокі, однак контакти з нею, а сам позивач тривалий час не був поряд з дітьми та не приділяв їм уваги в контексті виконання батьківських обов`язків. Тому у задоволенні за вимогами позивача про позбавлення батьківських прав слід відмовити. В той же час слід окремо у резолютивній частині рішення слід попередити відповідачки про те, що її теперішнє ставлення до виховання дітей не є участю у забезпеченні та вихованні дітей, вона самоусунулася від виконання вказаних обов`язків безвідносно позиції позивача, який заперечує її допуск до дітей, оскільки у відповідачки є безліч можливостей для як побачення з дітьми, так і підняття питання повернення дітей до неї, однак вона вказаними можливостями не користається, що вказує на її пасивну неправомірну позицію з цього питання. В той же час вимогу про стягненню аліментів слід задовольнити, оскільки діти мешкають із позивачем та знаходяться на утриманні саме позивача. Під поняттям аліменти законодавство передбачає усі належні види утримання, які повинна отримати дитина, зокрема, харчування, одяг, медичне забезпечення, сплату за дитину комунальних послуг, витрати на відпочинок тощо. Відповідно до частин першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною п`ятою статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується державі. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежі за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial