Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Глазков А.С. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виключення запису про позивача, як батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з 05.09.215 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 09.07.2016 був розірваний, Після розірвання шлюбу позивач з відповідачкою не спілкувався, про перебіг її життя не мав ніякої інформації. У вересні 2024 року позивач випадково з Єдиного порталу державних послуг Дія довідався, що він записаний батьком [PERSON] , дата народження [INFO] . Вказав, що зазначене підтверджується також свідоцтвом про народження (повторним) [PERSON] де батьком [PERSON] записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Дитина - [PERSON] , батьком якої записаний позивач, народилася через сім місяців після розірвання шлюбу з відповідачкою. Однак, відносини позивача з відповідачкою за декілька місяців до розірвання шлюбу фактично припинилися. Ні в період шлюбу, ні після розлучення відповідачка не повідомляла позивачу, що він нібито є батьком [PERSON] . Також відповідачка не зверталася до органів Державної виконавчої служби щодо стягнення аліментів на утримання дитини, в Єдиному реєстрі боржників відсутня інформація стосовно позивача. Запис про батька дитини здійснений на підставі ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України, оскільки дитина яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Представником позивача [PERSON] - адвокатом Глазковим А.С. в підготовче судове засідання подано заяву, зареєстровану судом 13.01.2025 року за вх. №115/25-ВХ, в якій останній просив розгляд справи провести у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, зареєстровану судом 13.01.2025 року за вх. №116/25-ВХ, про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та зазначила, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] [INFO] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кропивницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в підготовче судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу 24.12.2024, письмових пояснень до суду не надавав. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 05.09.2015 року, виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 636. (а.с.10). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Подільським районним у місті Кіровограді відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 51. (а.с.11). Як вбачається з свідоцтва про народження (повторного) серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, де батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені батько « [PERSON] » мати « [PERSON] », актовий запис № 3 (а.с. 13). Дитина [PERSON] зареєстрована за адресою реєстрації відповідачки: [ADDRESS] . (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про шлюб від 18.12.2019 виданого виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Компаніївскього району Кіровоградської області, актовий запис № 3, [PERSON] зареєструвала шлюб 18.12.2019 з [PERSON] та змінила прізвище на - [PERSON] , що склалися між сторонами суд відносить до сімейних правовідносин, тому вважає за необхідне керуватися нормами СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до правил, передбачених ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Частиною 3 статті 122 СК України передбачено, що подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Згідно з ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи, що відповідач визнала позов та підтвердила той факт, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку, що пред`явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.134 СК України, яка регламентує порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем сплачено при поданні позову судовий збір у розмірі 1211,20 грн, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved