Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 грудня 2024 року позов КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість по оплаті вартості за надані послуги з централізованого постачання та централізованого водовідведення, що виникла за період 01.07.2017 року по 31.07.2023 року, в розмірі 30 551,08 грн. (в тому числі з плати за абонентське обслуговування в розмірі 653,21 грн.), інфляційні втрати у розмірі 5035,10 грн., 3% річних у розмірі 1694,36 грн., а також у дольовому порядку кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн., тобто по 1342,00 грн. з кожного. Відмовлено КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у задоволенні позову до [PERSON] в частині солідарного стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання та централізованого водовідведення, що виникла за період з 01.07.2017 року по 05.03.2021 року, у розмірі 18 782,04 грн., 3% річних у розмірі 1042,37 грн. та інфляційних втрат у розмірі 3097,59 грн., а також стягненні в рівних частках судового збору у розмірі 2684,00 грн. 26 грудня 2024 року представник відповідача [PERSON] - Ковальчук О.М. , через систему «Електронний суд», звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 400,00 грн., понесені останньою на підставі договору про надання правової допомоги № 23/10-1 від 04.10.2023 року. Представник позивача КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області - Ткач С.С. в системі «Електронний суд» сформувала 31 грудня 2024 року клопотання про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу, мотивуючи тим, що витрати на правничу допомогу у розмірі 12400 грн. відповідачем [PERSON] та її представником Ковальчуком О.М. не були обґрунтовані, є неспівмірними та безпідставними внаслідок зловживання вказаними особами процесуальними правами та обов`язками. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - Ковальчук О.М. заяву підтримав, просив задовольнити. Представник позивача КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області - Ткач С.С. підтримала власне клопотання, просила його задовольнити, посилаючись на вказані у клопотанні обставини і підстави. Інші учасники справи, які були залучені до участі у справі та які про час, дату та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, у судове засідання не прибули, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання зазначених осіб, не перешкоджає розгляду заяви. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Пунктами 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. Згідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У відзиві на позовну заяву представником відповідача [PERSON] - Ковальчуком О.М. заявлено про понесення відповідачем [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача [PERSON] - Ковальчуком О.М. суду надано копію витягу з договору про надання правничої (правової) допомоги № 23/10-1 від 04.10.2023 року, копію Акту № 1 25.11.2023 року про надання послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги № 23/10-1 від 04.10.2023 року у загальному розмірі 6 000,00 грн., копію розрахункової квитанції № 1 від 15.11.2023 року на суму 6 000,00 грн., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 50-53). Крім того, до заяви про ухвалення додаткового рішення адвокат Ковальчук О.М. додав копію Акту № 2 про надання послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги № 23/10-1 від 04.10.2023 року у загальному розмірі 8 400,00 грн. (а.с. 229). Таким чином, загальна вартість наданих послуг складає 14 400,00 грн. (6000,00 + 8 400,00). Однак, у заяві про ухвалення додаткового рішення адвокатом Ковальчуком О.М. заявлено про стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 12 400,00 грн. Позивач заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 12 400 грн., оскільки зауважував на те, що вони суттєво завищені та не співмірні. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт. У ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом було проаналізовано надані представником відповідача [PERSON] - Ковальчуком О.М. документи, з яких вбачається, що на ознайомлення з матеріалами справи адвокатом Ковальчуком О.М. було витрачено 0,5 год. часу, на підготовку відзив на позовну заяву було витрачено 2,5 год. часу (Акт № 1 від 25.11.2023 року). При цьому, суд звертає увагу, що обсяг відзиву на позовну заяву складає 3 арк. тексту з великими інтервалами між собою, та в переважній більшості становить цитування норм ЦПК України, ЦК України, ЖК України та Закону України «Про житлово - комунальні послуги». Складання відзиву на позовну заяву такого змісту для професійного адвоката не є складним процесом, для якого має витрачатися 2,5 год. часу. Відповідно до Акту № 2 від 25.12.2024 року наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 23/10-1 від 04.10.2024 року, адвокатом Ковальчуком О.М. було надано наступні послуги: участь у судовому засіданні 15.05.2024 року - 2000,00 грн.(1 год.), участь у судовому засіданні 30.10.2024 року - 2000,00 грн. (1 год.), участь у судовому засіданні 24.12.2024 року - 2400,00 грн. (1,2 год), підготовка заперечення на уточнену позовну заяву (1 год.) - 2000,00 грн. При цьому, суд знову ж таки звертає увагу, що обсяг заперечення на уточнену позовну заяву складає 3 арк. тексту з великими інтервалами між собою та по своїй суті подане заперечення є повторенням тексту раніше поданому відзиву на позовну заяву. Щодо участі представника у судових засіданнях та витраченого на це часу, то, як вбачається із протоколів судових засідань, судове засідання 15.05.2024 року тривало 30 хв., замість зазначеної адвокатом 1 год., судове засідання 30.10.2024 року тривало 1 год. 06 хв., а судове засідання 24.12.2024 року тривало 1 год. 12 хв. Враховуючи вищезазначене, на думку суду, вартість адвокатських витрат у заявленій сумі в 12 400,00 грн. є вочевидь завищеною, що не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співмірності, а тому підлягає зменшенню та стягненню у розмірі 6 000,00 грн., з урахуванням складності справи, наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Таким чином, слід стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] 6000,00 грн. витрат на правничу допомогу, що відповідатиме критеріям виправданості, розумності та справедливості. При цьому, суд виходить з того, що дійсно розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом і суд не вправі втручатися в ці правовідносини, але, оскільки судом вирішується питання про відшкодування відповідачу його витрат на правову допомогу за рахунок позивача, тому саме суд вирішує питання про наявність підстав для такого відшкодування, та саме суд визначає суму, яка підлягає стягненню з позивача і такі дії суду не є втручанням у договір відповідача з адвокатом про надання правничої допомоги. Таким чином заява представника відповідача [PERSON] - Ковальчука О.М. про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з необхідністю стягнення з КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь [PERSON] коштів у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. та відмови [PERSON] та її представнику Ковальчуку О.М. у задоволенні заяви в частині вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6400(12400 - 6000) грн. Одночасно клопотання представника позивача КП «Кременчкуводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Ткач С.С. про зменшення витрат на правничу допомогу необхідно задовольнити частково.

Outcome: partial