Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

ТОВ «Полтаваенргозбут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що ТОВ «Полтаваенергозбут» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області. Позовні вимоги мотивували тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . З 01.01.2019 року [PERSON] приєдналася умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1170143895 на умовах Комерційної пропозиції №8-УП відповідно чинного договору про користування електричною енергією а також фактичного споживання електричної енергії та її оплатою за адресо: [ADDRESS] , в зв`язку з чим відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку гр. [PERSON] та ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» набули всіх Прав та обов`язків задоговором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України. Обсяги споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] з особовим рахунком № [NUMBER] ЕІС - код:[NUMBER], надані АТ - «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» до ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ». У період з 01.10.2022 - 01.05.2024 Відповідачем спожито 1832 кВт/год. електричної енергії на покази 12260, яка постачалася за адресою: [ADDRESS] , що належить відповідачу на праві власності на загальну суму 3293 грн.76 коп., сплачено - 550 грн., несплата склада 2693 грн. 88 коп. В зв`язку, з несвоєчасною оплатою вартості використаної (купованої) електричної . енергії, станом на момент подачі позовної заяви Відповідач має непогашену заборгованість перед Позивачем на загальну суму 2693 грн.88 коп., які просять стягнути на користь позивача та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028, 00 грн. Ухвалою суду від 03.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтями 67, 68 ЖК України передбачено, що користувачі комунальних послуг, до яких відноситься й постачання та розподіл електричної енергії, зобов`язані своєчасно здійснювати їх оплату по тарифам, затвердженим в установленому порядку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 23.07.2018. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 затверджено форму заяви-приєднання. Згідно п. 2 вказаної Постанови укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. З 01.01.2019 року [PERSON] приєдналася умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1170143895 на умовах Комерційної пропозиції №8-УП відповідно чинного договору про користування електричною енергією а також фактичного споживання електричної енергії та її оплатою за адресо: [ADDRESS] , в зв`язку з чим відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Таким чином судом встановлено, що між сторонами ТОВ «Полтаваенергозбут» та [PERSON] виникли правовідносини з надання послуг постачання електричної енергії, за яким постачальник ТОВ «Полтаваенергозбут» продає електричну енергію споживачу [PERSON] для забезпечення потреб електроустановок споживача, розташованих за адресою: [ADDRESS] , а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі. У зв`язку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та не оплачує послуги з постачання електричної енергії за період з 01.10.2022 - 01.05.2024 Відповідачем спожито 1832 кВт/год. електричної енергії на покази 12260, яка постачалася за адресою: [ADDRESS] , що належить відповідачу на праві власності на загальну суму 3293 грн.76 коп., сплачено - 550 грн., несплата склада 2693 грн. 88 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. З приводу наявної заборгованості позивач звертався до відповідача і претензією про погашення суми боргу, однак борг [PERSON] не погашено. (а.с. 8). Згідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно дост.509ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Обов`язок відповідача сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст. ст. 509, 525, 526 Цивільного Кодексу України, та нормах Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 п. 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова ВСУ справа № 638/11034/15-ц від 10.12.2018) Правовідносини між сторонами також регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. Згідно п.6 вказаних Правил, послуги повинні відповідати: з централізованого постачання холодної та гарячої води - вимогам щодо якості і тиску води, температури гарячої води, а також розрахунковим нормам витрати води у точці розбору; а з централізованого опалення - нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку. Згідно п.12. Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав докази надання послуг відповідачу, однак відповідачем належних та допустимих доказів оплати за використану нею теплову енергію не надано, а тому суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову. У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 3028,00 гривень, сплаченого судового збору при подачі позову до суду (а.с.1,2).

Outcome: approved