Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

В \~жовтні 2024\~ позивач\~ [PERSON] \~ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2004 року. Від шлюбу мають двох дітей: син [PERSON] , [INFO] , вже досяг повноліття та син [PERSON] , [INFO] . У 2023 року, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, з синами переїхала проживати в с. Старосілля Черкаського району Черкаської області. Чоловік відмовився переїждати в Черкаську область. На момент звернення до суду з позовом, неповнолітня дитина перебуває на спільному утриманні і спір відносно виховання та утримання сина відсутній. Підставою для розірвання шлюбу є те, що у них відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Більше двох років подружні стосунки не підпримують, спільне господарство не ведуть і не мають бажання бути разом. Такий розлад в сім`ї не є тимчасовим, носить простійний характер. Втратили почуття один до одного. Примирення не можливе. Перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Ухвалою суду від 09.12.2024 року прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін та призначено до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання, позивач, відповідач, будучи належно повідомлені про дату, час та місце судового розгляду позовних вимог по суті, не з`явилися. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач без повідомлення причин, заяв (клопотань), відзив на позов не надходили. Згідно пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини 1 статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Із матеріалів справи встановлено, що 02 жовтня 2004 року строни [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) у Виконкомі Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області, зареєстрували шлюб, актовий запис № 48, що стверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER] . Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] (на даний час є повнолітнім) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.12.2008 року, актовий запис № 18, який проживає з матір`ю. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Позивач вказує, що у них відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Такий розлад в сім`ї не є тимчасовим, носить простійний характер. Більше двох років подружні стосунки не підпримують, спільне господарство не ведуть і не мають бажання бути разом. Втратили почуття любові один до одного. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Підстав, відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу, не встановлено. Віповідно до статтей 110 - 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Шлюб, відповідно до статті 109 ЦК України, розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно частини 3 статті 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає інтересам дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. То після розірвання шлюбу, з огляду на заявлене, позивачу слід залишити прізвище яке вона отримала при реєстрації шлюбу. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved