Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 15.07.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки і піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 246, про позбавлення батьківських прав[PERSON] щодо її сина - [PERSON] , [INFO] , та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 15 липня 2024 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , мотивуючи тим, що під час спільного проживання у сторін виникли різні погляди на життя та виховання дитини, що унеможливлює їх спільне проживання як однієї родини, у зв`язку з чим позивач разом з сином з лютого 2022 року проживає окремо з відповідачкою. Остання напередодні повномасштабного вторгнення військ рф на територію України переїхала проживати за іншою адресою, яка позивачу невідома. Окреме проживання обумовлено тим, що з початком повномасштабного вторгнення позивач разом з сином переїхали із зареєстрованого місця проживання до м. Ізмаїл Одеської області, де зараз продовжують проживати. Також позивач неодноразово висловлював пропозиції відповідачці щодо спільного переїзду з місця ведення бойових дій, тобто зареєстрованого місця проживання, однак остання відмовлялась, мотивуючи тим, що не бажає проживати спільно з позивачем та спільно з ним виховувати дитину. Щодо вивезення до іншого місця проживання сина відповідачка не заперечила, оскільки не мала змогу утримувати сина та в цілому не проявляла відповідного та належного виконання нею батьківських обов`язків щодо його виховання, у зв`язку з чим позивачем було прийнято рішення покинути місце проживання та переїхати до іншого місця, де не ведуться активні бойові дії. На теперішній час подружжя проживає окремо своїм особистим життям, ніяким чином не переймаючись проблемами іншого. Таким чином, сім`я фактично розпалась, шлюб існує формально та зберегти його неможливо. Вважає, що надання часу для примирення є недоцільним, так як всі можливості зберегти сім`ю вичерпані. Спір про поділ майна відсутній. Син залишився проживати разом з батьком. З лютого 2023 року відповідачка фактично покинула сина на позивача та до цього часу жодних контактів з дитиною не підтримує: не вітає сина з днем народження, з Новим роком та іншими святами, не бачиться з ним, не телефонує, не переписується у соціальних мережах/месенджерах, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, жодних контактів з дитиною немає, ніяким чином не цікавиться її життям, розвитком, станом здоров`я, вподобаннями, не приймає участь у забезпеченні тощо. Неодноразові намагання позивача налагодити стосунки з відповідачкою, у тому числі задля надання дитині повноцінної сім`ї, любові, психологічного зв`язку з ними, не завершилися успіхом та відповідачка категорично не бажала слухати ані про позивача, ані про їх спільного сина. Напротязі двох років зв`язку з відповідачкою не має, у зв`язку з чим позивачу не відоме її місце фактичного проживання. За наявною інформацією відповідачка за місцем реєстрації не проживає, у рідному місті її ніхто не бачить. Можливо покинула територію України або переїхала до іншого місця проживання. На думку позивача, відповідачка за власним вільним волевиявленням, повністю усвідомлюючи значення своїх дій та їх правові наслідки, не виконує батьківські обов`язки щодо її дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач самостійно піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що позитивно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; виявляє інтерес до її внутрішнього світу; створює всі необхідні умови для належного життя та розвитку дитини. Враховуючи, що дитина проживає разом з позивачем, зв`язку з відповідачкою не має, син перебуває на повному утриманні позивача. Досягнути між сторонами угоди про сплату аліментів добровільно не надається можливим. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2024 відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні провадження. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2024 ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, згідно заяви від 26.12.2024 просить розглядати справу за відсутності представника, при винесенні рішення врахувати інтереси дитини та наданий ними висновок. Фактичні обставини справи, встановлені судом 30 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 30 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 246. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.03.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 77. Відповідно до інформації щодо виконання батьківських обов`язків [PERSON] № 05-28/442, наданої 25.06.2024 року директором загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 ім. Валерія Доценка Мирноградської міської ради, [PERSON] , [INFO] , навчається у 7-Б класі з 01.09.2018 року Мати: [PERSON] , [INFO] , не працює. Батько: [PERSON] , [INFO] , працює в ФОП [PERSON] . [PERSON] на даний час проживає за адресою: [ADDRESS] . Дитина регулярно відвідує он-лайн заняття у школі, завжди охайний, доглянутий. Батько [PERSON] регулярно спілкується з класним керівником та, за потреби, педагогами, які навчають сина. Цікавиться шкільним життям дитини, завжди відвідує он-лайн батьківські збори. Мати [PERSON] контакту зі школою, де вчиться дитина, не підтримує, із класним керівником та вчителями не спілкується. Відповідно до листа № 377, наданого 09.07.2024 року директором КНП Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльський міський центр ПМСД», [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом лікаря-педіатра КНП «Ізмаїльський міський центр ПМСД» [PERSON] з 27.06.2024 року, діагноз: Хронічний алергічний риніт. Сколіотична постава. Плоскостопість. Множинні хорди лівого шлуночку. Дитина [PERSON] відвідує лікаря-педіатра у супроводі батька [PERSON] . Згідно довідки № 94, виданої 10.07.2024 року директором ЦД «Ізмаїльський палац спорту», [PERSON] та його син [PERSON] , [INFO] , відвідують басейн комунального закладу Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Центр дозвілля «Ізмаїльський палац спорту». Батько і син відвідують басейн з 25 червня 2024 року по теперішній час. Батько регулярно ходить з сином до басейну, слідкує за безпекою дитини та дотримується всіх правил поводження в закладі. Відповідно до договору оренди від 05.03.2022 року позивач орендує житлове приміщення, а саме квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 2610, виданої 20.06.2024 року лікарем ТОВ «Укрмедтранс», у [PERSON] відсутні психіатричні протипоказання, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин. З характеристики, наданої директором ТОВ «РІЧКОВИЙ ПОРТ ОРЛІВКА», [PERSON] працює перевізником з ТОВ «РІЧКОВИЙ ПОРТ ОРЛІВКА» з 23 березня 2024 року на підставі договору № РПО-1_23/03, характеризується позитивно. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 01-21/1862 від 09.08.2024, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 30.09.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис N? 246. Від шлюбу в них народився син, [PERSON] , [INFO] . Стосунки між [PERSON] та [PERSON] не склалися, вони припинили спільне проживання та ведення господарства з лютого 2023 року. [PERSON] покинула малолітнього сина на батька. [PERSON] взяв на себе відповідальність за життя та здоров`я сина. Наразі малолітній разом з батьком проживає за адресою: [ADDRESS] (договір оренди житлового житла від 05.03.2023). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.08.2024, квартира складається з 3 житлових кімнат, кухні, передпокою, санвузла. Опалення централізоване, у наявності усі комунікації. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам: малолітній займає окрему кімнату, в якій є шафа, диван, робочий стіл з комп`ютером. Відповідно до довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин N? 2610 від 20.06.2024, ознаки психіатричних захворювань та ознаки вживання психоактивних речовин у [PERSON] відсутні. Згідно з характеристикою, наданою директором ТОВ «Річковий порт Орлівка», [PERSON] працює перевізником з 23.03.2024 на підставі договору N? PПO-1_23/03, характеризується позитивно. Згідно з листом N?377, наданого 09.07.2024 директором КНП Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльський міський центр ПМСД», малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом лікаря-педіатра з 27.06.2024, має діагноз: «Хронічний алергічний риніт», «Сколіотична постава», «Плоскостопість», «Множинні хорди лівого шлуночку». Малолітній відвідує лікаря у супроводі батька. Згідно з довідкою N? 05-28/442, наданою 25.06.2024 директором загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів N?5 ім. Валерія Доценка Мирноградської міської ради, [PERSON] , [INFO] , навчається у закладі з 01.09.2018. Батько підтримує постійний зв?язок з класним керівником та педагогами, цікавиться шкільним життям сина, онлайн відвідує батьківські збори. Мати, [PERSON] , разом з сім`єю не проживає, участі у вихованні та утриманні сина не бере, на зв`язок з класним керівником не виходить, не відвідує батьківські збори, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров`я та успіхами малолітнього ні в письмовій, ні в усній формі, тобто фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. На електронну адресу служби у справах дітей надійшли заяви від [PERSON] (вх. 01-25/150/24 від 02.08.2024, вх. 01-25/151/24 від 02.08.2024), в яких вона просить розглянути питання щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , на засіданні комісії з питань захисту прав дитини у її відсутність та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина. Питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , розглянуто 06.08.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 19. Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Щодо розірвання шлюбу Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, а також його розірвання, що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини. Судом встановлено, що сторони на теперішній час подружжя проживає окремо своїм особистим життям, ніяким чином не переймаючись проблемами іншого, сім`я фактично розпалась, шлюб існує формально та зберегти його неможливо. Приймаючи до уваги, що сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Щодо позбавлення батьківських прав Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 15, 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі письмовими доказами, що відповідачка жодних контактів з дитиною не підтримує, не вітає зі святами, не бачиться з нею, не телефонує, не переписується у соціальних мережах, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, ніяким чином не цікавиться її життям, розвитком, станом здоров`я, вподобаннями, не приймає участь у забезпеченні, фактично самоусунулася від виконання свої батьківських обов`язків щодо виховання та утримання сина, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Щодо стягнення аліментів на утримання дитини Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 липня 2024 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Сплату позивачем судового збору за подання позову про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав підтверджено квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № СВ08547684/1 від 12.07.2024 в сумі 2422,40 грн. За таких обставин, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, з відповідачки підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved