Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі - ТОВ «Коллект центр», позивач), звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , позичальник, відповідач), в якому просив стягнути з останнього заборгованість за Договором позики № 3132514095-81673 від 06.06.2021 та Договором позики № 2271875 у сумі 57 663,21 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») та [PERSON] було укладено Договір позики № 3132514095-81673, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» надало [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 2 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, тобто на 14 днів до 20.06.2021, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1.95 % за кожен день користування кредитом. 06.10.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №06-10/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 3132514095-81673 від 06.10.2021. 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 3132514095-81673 від 06.10.2021. За час дії кредитних договорів відповідач не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом і має заборгованість в сумі 12 256 грн., яка, складається з: заборгованість за основною сумою боргу 2 000 грн.; заборгованість за відсотками 10 256 грн. 06.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «Маніфою» (далі - ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики №2271875, за яким ТОВ «Маніфою» надало відповідачу у позику кошти у сумі 8 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, тобто на 30 днів до 05.06.2021, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі: 1,99 % за кожен день користування кредитом. 13.10.2021 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №13-10/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Маніфою» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача [PERSON] за кредитним договором №2271875 від 06.05.2021. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором №2271875 від 06.05.2021. За час дії кредитних договорів відповідач не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом і має заборгованість в сумі 133 696,01 грн., яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 8 000 грн.; заборгованість за відсотками 125 696,01 грн. Водночас, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 42 407,21 грн., ., яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 8 000 грн.; заборгованість за відсотками 34 407,21 грн. Тому позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. Ухвалою суду від 07.10.2024 позовну заяву ТОВ «Коллект Центр» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копію ухвали суду від 07.10.2024 та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 24.10.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0600298026543. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 06.06.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір позики №3132514095-81673, який було підписано одноразовим ідентифікатором [NUMBER], який було відправлено на номер телефону відповідача (а.с. 7-12). Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» надає відповідачу кредит без конкретної споживчої мети на суму 2 000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, тобто на 14 днів до 20.06.2021 зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1.95 % за кожен день користування кредитом. Згідно квитанції за сплату №92582788 від 06.06.2021 ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» перерахувало, а [PERSON] отримав в розмірі 2 000 гривень на платіжну картку(а.с. 25). 06.10.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №06-10/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 3132514095-81673 від 06.10.2021 (а.с. 34-35). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №06-10/2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3132514095-81673 від 06.10.2021 у сумі 2 485,00 грн. (а.с. 36-37). 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 3132514095-81673 від 06.10.2021 (а.с. 45-47). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №10-03/2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3132514095-81673 від 06.10.2021 у сумі 12 256 грн. (а.с. 49-50). За час дії кредитних договорів відповідач не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом і має заборгованість станом на 10.09.2024 в сумі 12 256 грн., яка, складається з: заборгованість за основною сумою боргу 2 000 грн.; заборгованість за відсотками 10 256 грн. (а.с. 32). Окрім цього, 06.05.2021 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики №2271875, за яким ТОВ «Маніфою» надало відповідачу у позику кошти у сумі 8 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, тобто на 30 днів до 05.06.2021, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі: 1,99 % за кожен день користування кредитом (а.с. 15-18). Згідно листа №2782_240503121430 від 03.05.2024 ТОВ «Маніфою» перерахувало, а [PERSON] отримав в розмірі 8 000 гривень на платіжну картку(а.с. 25 зв. стор.). 13.10.2021 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №13-10/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Маніфою» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача [PERSON] за кредитним договором №2271875 від 06.05.2021 (а.с. 38-40). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №13-10/2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2271875 від 06.05.2021 у сумі 24 736,01 грн. (а.с. 41-42). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором №2271875 від 06.05.2021 (а.с. 51-53). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2271875 від 06.05.2021 у сумі 133 696,01 грн. (а.с. 57-58). За час дії кредитних договорів відповідач не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом і має заборгованість в сумі 133 696,01 грн., яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 8 000 грн.; заборгованість за відсотками 125 696,01 грн. Водночас, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 42 407,21 грн., ., яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 8 000 грн.; заборгованість за відсотками 34 407,21 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги Факторові і в ньому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає того обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено під час судового розгляду, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тому вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту та нарахованим відсотках, передбачених умовами договорів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у заявленому розмірі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідача від стягнення судового збору судом не встановлено, позивачем при подачі позову сплачено 3 028,00 грн. (а.с. 1), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Так, на підтвердження понесених витрат на надання правової (правничої) допомоги позивачем подано договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року (а.с. 64-65), заявка про надання юридичної допомоги № 83 від 05.07.2024 (а.с. 67), Витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 (а.с. 68). Згідно зазначених позивачем у позовній заяві судових витрат, витрати на професійну правничу (правову) допомогу складають 13 000,00 грн., які повністю підтверджені наданими належними доказами. Водночас, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних робіт. Суд враховує, що позовна заява складається із 5 аркушів та є типовою за змістом та використовується у більшості подібних справ, де позивачем є ТОВ «Коллект цент». Тому витрати на правову допомогу підлягають зменшенню до 3 000,00 грн., які підлягають відшкодуванню відповідачем. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved