Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

01 листопада 2024 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області за підсудністю з Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.04.2024 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 95000 грн., про що складена відповідна розписка. Згідно умов розписки, яка написана відповідачем власноручно, [PERSON] зобов`язується повернути отримані грошові кошти в сумі 95000 гривень до 10.05.2024 року. Окрім того, 12 квітня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 100000 грн., про що складена відповідна розписка. Згідно умов розписки, яка написана відповідачем власноручно, [PERSON] зобов`язується повернути, отримані грошові кошти в сумі 100000 гривень, до 12.06.2024 року. Станом на дату звернення до суду відповідач свої грошові зобов`язання не виконав, тому загальний розмір грошових вимог позивача до відповідача, які виникли на підставі договорів позики від 11.04.2024 року та 12.04.2025 року, становить 195000 грн. 05.11.2024 року ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області, позовну заяву залишено без руху. Вказані недоліки були виправлені 25.11.2024 року. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, до дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві вказав, що просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду засобами електронного зв`язку заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 11.04.2024 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 95000 грн., які зобов`язався повернути до 10.05.2024 року. Відповідно до розписки від 12.04.2024 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 100000 грн., які зобов`язався повернути до 12.06.2024 року. Відповідач взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, через що виникла заборгованість у розмірі 195000 гривень. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). У відповідності до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши надані докази та з урахуванням визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не виконав свої грошові зобов`язання, а тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір розмірі 1950 гривень.

Outcome: approved