Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Стислий виклад позицій заявника На розгляд суду поступила заява подана представником заявниці [PERSON] адвокатом М. Сопронюком, заінтересованою особою в якій зазначено Радехівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районні Львівської області західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, в якій представник заявниці просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] є двоюрідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.05.2019, виданим виконавчим комітетом Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області. В обґрунтування заяви покликається на те, зокрема, що заявниця народилася [INFO] , батько [PERSON] та мати [PERSON] . Батько заявниці народився [INFO] , батьками якого були [PERSON] та [PERSON] . В батька позивачки була рідна сестра [PERSON] , яка померла [INFO] , батьками якої були [PERSON] та [PERSON] . В І. [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , який помер [INFO] . У судове засідання заявниця та заінтересована особа участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи 05.12.2024 представник заявниці подав на розгляд суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити(а.с.25). 19.12.2024 представницею заінтересованої особи подано заяву, в якій остання просить суд розгляд справи здійснювати у її відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити(а.с. 27). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 05 грудня 2024 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження на 30.12.2024 (а.с.23-24). Суд, з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження, яке видано повторно, серії [NUMBER] від 07.07.1967(а.с.14). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження, яке видано повторно, серії [NUMBER] від 19.06.2020(а.с.13). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28 серпня 1981 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №49(а.с.8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.05.2019 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). Відповідно до архівної довідки №С-303 від 23.07.2024, виданої Центральним державним історичним архівом України [PERSON] народилася [INFO] , батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с.11). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До даних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, судом застосовано норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених правових норм, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі постанова Пленуму ВСУ). Так, в пункті 1 постанови звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 12 постанови Пленуму ВСУ при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] , який помер [INFO] , був двоюрідним братом [PERSON] , яка народилася [INFO] . Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Водночас, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту родинних відносин. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що заяву слід задовольнити повністю.

Outcome: approved