Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Позивач та відповідач мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . 12.09.2013 року рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу, дочка залишилася проживати з відповідачем. Однак з 2023 року донька [PERSON] стала постійно проживати з ним, оскільки відповідач тривалий час проводить на своїй роботі і надає мало уваги їхній доньці, яка вирішила, що їй краще проживати з ним, оскільки у нього достатньо вільного від роботи часу, який він проводить з дитиною. У свою чергу відповідач не бажає добровільно визначити місце проживання їхньої дитини за його місцем проживання. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.11.2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засіданні. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач з`явився, позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі, оскільки дочка проживає з ним і він не переслідує ніякої іншої мети при зверненні до суду з цим позовом, окрім врахування думки дитини, яка бажає проживати із ним. Відповідач в судове засідання з`явилася, проти задоволення позову не заперечувала, оскільки їх з позивачем донька певний час вже проживає із батьком, це був її свідомий вибір та вона із думкою дитини погодилась. Спору щодо стягнення аліментів між ними на теперішній час немає. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Заслухавши позивача, відповідача, з`ясуваши думку дитини, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Факт родинних відносин неповнолітньої дитини та сторін по справі підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , згідно якого батьками останньої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Сторони перебували у шлюбі з 19.02.2011 року, який розірваний рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.09.2013 року та яке набрало законної сили 15.10.2013 року (а.с. 7, 8). Факт проживання дитини [PERSON] разом з позивачем підтверджено копією акта за № 2076 від 03.1024 р., складеного депутатом Вільногірської міської ради Тхоренко І.І. в присутності свідків (а.с. 9). Факт звернення позивача до ССД Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про надання рішення органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання доньки з ним, підтверджено копією заяви від 18.09.2024 року (а.с. 10). Відповідно до копії довідки, виданої 13.09.2024 року за № 24/09/13-1, позивач працює водієм транспортних засобів в ТОВ «СТІЛ ОЙЛ» та його дохід за період з 01.03.2024 року по 31.08.2024 року склав 140000,00 грн. та місцем роботи позивач характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою на його їм`я за місцем роботи (а.с. 11, 12). Згідно поданих до суду доказів, власником двокімнатної квартири [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 13). Згідно копії витягу № 3028 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25.09.2024 року місце проживання позивача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області Про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] № 505/0/7-24 від 20.11.2024 року визнано доцільним визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком, гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , яке було прийняте на підставі заяви [PERSON] щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої [PERSON] (а.с. 26, 27). Опитана в судовому засіданні [PERSON] , [INFO] , якій на час розгляду судом справи ще ни виповнилося 14 років, пояснила, що вже певний час проживає із батьком, впевнено стверджувала про своє бажання проживати із батьком та не змінювати найближчим часом місце проживання. \~ \~\~\~ \~Відповідно\~до\~ст.\~13\~ЦПК\~України \~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України) Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років визначається нею самою. Норми міжнародного права та національне законодавство не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Верховний Суд неодноразово у своїх постановах наголошував на тому, що сімейні спори, які стосуються інтересів дітей та їхніх батьків, необхідно розглядати з урахуванням принципів правового статусу дитини, які закріплені у Конвенції про права дитини, зокрема, при ухваленні всіх рішень, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси мають першорядне значення і повинні повністю й ефективно дотримуватися, держава має позитивні зобов`язання щодо дітей, щоб будь-які вжиті заходи ніколи не шкодили їхньому здоров`ю та розвитку (забезпечує у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини) (статті 3, 6). Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327 цс 18), право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання, з`являється у дитини з досягненням віку 10 років. Як вбачається з висновку про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, діючи в інтересах дитини, орган опіки і піклування Вільногірської міської ради, вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з її батьком. Суд вважає вказаний висновок обґрунтованими та таким, що не суперечить обставинам справи та позиції самої дитини з якою погодились і її батьки. В даному випадку, на час ухвалення рішення суду [PERSON] ще не досягла віку 14 років, тому суд може визначити її місце проживання з одним із батьків. Враховуючи, що дитина бажає проживати та проживає із позивачем, який має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, суд вважає, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком відповідає інтересам дитини, доходить висновку про задоволення заявлених вимог. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з повним задоволенням вимог, суд вважає за необхідне стягнути з\~ [PERSON] на користь [PERSON] судовий\~збір в\~розмірі 1 211,20\~грн.

Outcome: approved