Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до Придніпровського районного суду м. Черкаси про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №С-615-005246-18-980 в розмірі 8907.95 грн.; за кредитним договором №Z62.00615.004266352 в розмірі 152690.54 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 28 серпня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z62.00615.004266352, який скріплено підписами сторін. Відповідно до умов кредитного договору, позикодавець передає грошові кошти (позику) на поточні потреби у розмірі 65\~548,00 грн., а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (позику) та сплатити проценти від суми позики та плату за обслуговування кредитної заборгованості в порядку та на умовах, визначених договором. Також 19 березня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №С-615-005246-18-980, який скріплено підписами сторін. Відповідно до умов кредитного договору, позикодавець передає грошові кошти (позику) на поточні потреби у розмірі 8907.95 грн., а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (позику) та сплатити проценти від суми позики та плату за обслуговування кредитної заборгованості в порядку та на умовах, визначених договором. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023. Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Банк відступає ТОВ «ФК«ЄАПБ», а ТОВ «ФК`ЄАПБ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.2 Договору факторингу права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТО «ФК`ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк» та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору. Сума фінансування, що надається Фактором Клієнту під відступленням права Вимоги, Реєстрам Боржників складає вартість, визначену у реєстрах боржників №1,2,3,4. Відповідно до Реєстру боржників №4 до Договору факторингу №07072023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 в сумі 152690.54 грн., з яких 63035.45 грн.\~- сума заборгованості за основною сумою боргу; 89655.09 грн.\~- сума заборгованості за відсотками. Відповідно до Реєстру боржників №3 до Договору факторингу №07072023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором факторингу №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8907.95 грн., з яких 3000.00 грн.\~- сума заборгованості за основною сумою боргу; 5907.95 грн. -\~сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 в сумі 152690.54 грн., а за кредитним договором №С-615-005246-18-980від 19.03.2018 року в розмірі 8907.95 грн., в загальному розмірі 161\~598,49 грн. Оскільки відповідач вказану заборгованість не сплачує, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за вищевказаними кредитними договорами та понесені судові витрати. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 лютого 2024 року стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за кредитним договором №С-615-005246-18-980 в розмірі 8907,95, за кредитним договором №Z62.00615.004266352 в розмірі 152\~690,54 грн., а всього 161\~598,49 грн. Також стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати в розмірі 2\~684,00 грн. Не погоджуючись із заочним рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 лютого 2024 року, адвокат Слободянюк А.І., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2024 року скасовано заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 лютого 2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення даної ухвали, роз`яснивши, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, із одночасним надісланням копії відзиву та доданих до нього документів позивачеві, а позивачу строк для подання відповіді на відзив відповідача 5 днів з дня отримання відзиву. 17 квітня 2024 року адвокат Слободянюк А.І., який діє в інтересах [PERSON] , подав до суду відзив на позовну заяву, у якому повідомив, що не визнає позовні вимоги у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування підстав для відмовив зазначив про те, що ТОВ «ФК «Європейська Агенція з Повернення Боргів» не доведено факту повної сплати заборгованості перед АТ «Ідея Банк» за договором факторингу, відсутні докази, які підтверджують сплату новим кредитором грошових коштів на користь первісного кредитора за передачу права грошової вимоги, зарахування таких коштів їх на рахунок ТОВ «ФК «Європейська агенція з Повернення Боргів», та первинних доказів щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська Агенція з Повернення Боргів» про стягнення штрафних санкцій у відсотків по кредитним договорам, неможливість стягнення відсотків з [PERSON] у зв`язку із перебуванням останнього на військовій службі та безпосередньої участі в бойових\~діях або\~забезпеченні заходів\~з національної\~безпеки і\~оборони,\~відсічі і\~стримуванні збройної\~агресії,\~ТОВ «ФК\~«Європейська Агенція\~з Повернення\~Боргів» пропущена позовна давність на частину суми заборгованості за кредитним договором, ТОВ «ФК\~«Європейська Агенція\~з Повернення\~Боргів» під час подання позовної заяви порушено правила дотримання правил об`єднання позовних вимог та не сплачено судовий збір у встановленому розмірі, відповідно до кількості позовних вимог. 22 квітня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська Агенція з Повернення Боргів» подало до суду відповідь на відзив, у якому надала свої міркування на спростування доводів та підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, просила відзив на позовну заяву Моргуна Є.М. у справі №711/9733/23 залишити без розгляду та задоволення, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення Боргів» просила провести розгляд справи за відсутності представника Позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання. Представник відповідача адвокат Слободянюк А.І. в судовому засіданні категорично заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Особливу увагу звертав на те, що позивачем, в матеріалах справи не надано належних та допустимих доказів того, що між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023, за яким первісний кредитор відступив право вимоги за кредитним договором №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 в сумі 152690.54 грн. та за договором факторингу №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018 ТОВ «ФК «ЄАПБ» в сумі 8907.95 грн., укладених між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Позивач неправомірно набув права грошової вимоги по вищезазначеним кредитним договорам, оскільки, згідно умов договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 (п. 2.1., 2.2.) Банк відступає ТОВ «ФК«ЄАПБ», а ТОВ «ФК`ЄАПБ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТО «ФК`ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк» та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 3.1. договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, сума фінансування, що надається Фактором Клієнту під відступленням права Вимоги, Реєстрам Боржників складає вартість, визначену у реєстрах боржників №1,2,3,4. Відповідно до Реєстру боржників №4 до Договору факторингу №07072023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 в сумі 152690.54 грн., з яких 63035.45 грн.\~- сума заборгованості за основною сумою боргу; 89655.09 грн.\~- сума заборгованості за відсотками. Відповідно до Реєстру боржників №3 до Договору факторингу №07072023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором факторингу №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8907.95 грн., з яких 3000.00 грн.\~- сума заборгованості за основною сумою боргу; 5907.95 грн. -\~сума заборгованості за відсотками. Пунктом п. 5.1. договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, Сторони передбачили, що права вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання Фактором зобов`язань, передбачених п. 4.1. Договору. Згідно п. 5.2. договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, в день підписання Сторонами реєстру боржників, за умови виконання Фактором зобов`язань, передбачених п. 4.1. Договору, Клієнт втрачає права на будь-які платежі Боржників в оплату їх заборгованостей за первинними договорами. Проте, наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за кредитними договорами є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти Відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем. Розрахунки заборгованості, які скріплені в односторонньому порядку за його підписом, на які посилається Позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. В частині стягнення відсотків по кредитних договорах не підлягають до задоволенню, оскільки Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В\~період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Оскільки нарахування\~штрафних санкцій\~у вигляді\~відсотків відбулося\~Відповідачем у\~2023\~році, тобто в період дії воєнного стану, то це суперечить пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Крім того, згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 28 серпня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z62.00615.004266352, за умовами якого Відповідач отримав грошові кошти (позику) на поточні потреби у розмірі 65\~548,00 грн. Відповідно до п. 1.3. Банк надає кредит у день підписання Договору строком на 36 місяців. Датою видачу кредиту є дата списання коштів із позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок Позичальника. Погашення простроченої заборгованості за Договором здійснюється шляхом списання Банком із транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на рахунок обліку заборгованості. Погашення заборгованості здійснюється в терміни погашення заборгованості, визначені графіком щомісячних платежів. Пунктом 6 Договору сторонами узгоджений Графік\~щомісячних платежів за кредитним договором. На виконання умов договору, 28.08.2018 видано ордер-розпорядження №1,2, згідно з якими [PERSON] перераховано позику у розмірі 65\~548,00 грн. Сторони кредитного договору домовились про те, що кредитний договір №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018, паспорт споживчого кредиту, Додаток до Паспорта споживчого кредиту, графік\~щомісячних платежів за кредитним договором, заява-анкета Кредитний договір №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018, заява №Z62.00615.004266352 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк»\~на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея\~ Банк», з якими позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких позичальник приєднався, підписавши Договір, складають єдиний кредитний договір. Відповідно даних розрахунку заборгованості за кредитним договором №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018, сформований та підписаний представником\~ТОВ "ФК "ЄАПБ"\~ Костюшок П.М., станом на 30.11.2023, за Відповідачем числиться заборгованість в сумі 152690.54 грн., з яких 63035.45 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 89655.09 грн.\~сума заборгованості за відсотками. Також, 19 березня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №С-615-005246-18-980, за яким Відповідач отримав грошові кошти (позику) на поточні потреби у розмірі 8907.95 грн. Відповідно до п. 1.3. Банк надає кредит у день підписання Договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів із позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок Позичальника. Погашення простроченої заборгованості за Договором здійснюється шляхом списання Банком із транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на рахунок обліку заборгованості. Погашення заборгованості здійснюється в терміни погашення заборгованості, визначені графіком щомісячних платежів. Пунктом 6 Договору сторонами узгоджений Графік\~щомісячних платежів за кредитним договором. Сторони кредитного договору домовились про те, що кредитний договір №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018, паспорт споживчого кредиту, Додаток до Паспорта споживчого кредиту, графік\~щомісячних платежів за кредитним договором, заява-анкета Кредитний договір №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018, заява №С-615-005246-18-980 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк»\~на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея\~ Банк», з якими позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких позичальник приєднався, підписавши Договір, складають єдиний кредитний договір. Відповідно даних розрахунку заборгованості за кредитним договором №С-615-005246-18-980 від 28.08.2018, сформований та підписаний представником\~ТОВ "ФК "ЄАПБ"\~ Костюшок П.М., станом на 30.11.2023, за Відповідачем числиться заборгованість в сумі 8907.95 грн., з яких 3000.00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 5907.95 грн\~сума заборгованості за відсотками. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023, за яким первісний кредитор відступив право вимоги за кредитним договором №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 в сумі 152690.54 грн. та за кредитним договором №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018 ТОВ «ФК «ЄАПБ» в сумі 8907.95 грн., укладених між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Банк відступає ТОВ «ФК«ЄАПБ», а ТОВ «ФК`ЄАПБ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.2 Договору факторингу права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТО «ФК`ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк» та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 3.1. договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, сума фінансування, що надається Фактором Клієнту під відступленням права Вимоги, Реєстрам Боржників складає вартість, визначену у реєстрах боржників №1,2,3,4. Відповідно до Реєстру боржників №4 до Договору факторингу №07072023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 в сумі 152690.54 грн., з яких 63035.45 грн.\~- сума заборгованості за основною сумою боргу; 89655.09 грн.\~- сума заборгованості за відсотками. Відповідно до Реєстру боржників №3 до Договору факторингу №07072023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором факторингу №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8907.95 грн., з яких 3000.00 грн.\~- сума заборгованості за основною сумою боргу; 5907.95 грн. -\~сума заборгованості за відсотками. Предметом позову у даній справі є вимога ТОВ «ФК «ЄАПБ, нового кредитора як за кредитним договором №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 та за кредитним договором №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який був укладений між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . На підтвердження заміни кредитора у зобов`язаннях за кредитними договорами №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 та №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018, позивач надав суду документи, зокрема: договір факторингу №07072023 від 07.07.2023, укладений між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», підписаний сторонами та скріплений печатками сторін; витяг із Реєстру боржників №3 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, Реєстру боржників №4 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023; платіжну інструкцію №19913 від 11.07.2023 на суму 15\~300 000,00 гривень. Відповідно п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За приписами ч. 1\~ст. 513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язані вчиняється у такій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Згідно положень\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077\~ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із\~ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. За змістом ст.ст.626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З огляду на зазначене, а також те, що Відповідач заперечує факт переходу прав у зобов`язанні за кредитними договорами №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 та №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018 від первісного кредитора АТ «Ідея Банк»\~до нового кредитора -\~ТОВ «ФК «ЄАПБ», суду необхідно встановити момент переходу права вимоги, згідно умов договору факторингу №07072023 від 07.07.2023. Відповідно до п. 2.1., 2.2. договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, укладеного між\~Акціонерним товариством "Ідея Банк"\~та\~ТОВ «ФК «ЄАПБ», сторони погодили, що Банк відступає ТОВ «ФК«ЄАПБ», а ТОВ «ФК`ЄАПБ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТО «ФК`ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк» та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору. Загальна сума фінансування Фактором Клієнту під відступлення прав вимоги становить 15 500 000,00 грн. та включає в себе фінансування відповідно до Реєстру Боржників №1,2,3,4. Сума фінансування згідно Договору (Реєстру Боржників №1,2,3,4), що підлягає перерахуванню на рахунок Клієнта становить 15 300 000,00 грн. (п. 3.1 Договору факторингу). Відповідно до п. 5.1 Договору факторингу права Вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання Фактором зобов`язань, передбачених п. 4.1. договору. Таким чином,\~ТО «ФК «ЄАПБ» як Фактор набуває права Вимоги за зазначеним договором факторингу з моменту перерахування суми фінансування та підписання сторонами договору Реєстру Боржників. Як вище\~зазначалося,\~позивачем,\~на підтвердження\~переходу права\~Вимоги за\~Договором факторингу,\~надано: -платіжну інструкцію №19913 від 11.07.2023, відповідно до даних якої\~ТОВ "ФК «ЄАПБ»\~сплатило грошові кошти в розмірі 15300000,00 гривень на користь\~ АТ «Ідея Банк»"\~в якості оплати за відступлення прав вимоги "зг.Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023", без ПДВ; -витяг із Реєстру боржників №3 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, сформований представником\~ТОВ ФК "ЄАБ"\~ [PERSON] 12.12.2023, який підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою\~ТОВ "ФК "ЄАПБ", що відповідає вимогам Закону. -витяг із Реєстру боржників №4 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, сформований представником\~ТОВ ФК "ЄАБ"\~ [PERSON] 12.12.2023, який підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою\~ТОВ "ФК "ЄАПБ", що відповідає вимогам Закону. На переконання суду, По позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги за кредитними договорами №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 та №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018 . Відповідно до\~положень ст.\~516\~ЦК України,\~заміна кредитора\~у зобов`язанні\~здійснюється без\~згоди боржника,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор\~у зобов`язанні\~повинен передати\~новому кредиторові\~документи,\~які засвідчують\~права,\~що передаються,\~та інформацію,\~яка є\~важливою для\~їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Однак Позивачем на підтвердження виконання ним вимог ст.\~516, 517 ЦК України\~щодо повідомлення\~відповідача про\~відступлення йому\~прав вимоги\~за кредитними\~договорами №Z62.00615.004266352\~від 28.08.2018\~та №С-615-005246-18-980\~від 19.03.2018\~суду не\~надано. Відтак, позивачем не надано суду доказів того, що боржника (відповідача) було поінформовано про відступлення права вимоги до нього. Разом з цим, тлумачення ст. 516, ч. 2 ст. 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, де зазначено, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним., а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №522/22802/17, які суд враховує відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.\~626, 628 ЦК України договором\~є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638\~ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад"\~ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054\~ЦК України за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України позикодавець\~має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049\~ЦК України позичальник\~зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). На переконання суду, доказів, які підтверджують факт наявності заборгованості, а також достовірних доказів, що підтверджують її розмір, а саме - первинних документів, оформлених відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Позивач не надав по кредитних договорах №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 та №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Частиною 1 статті 9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність\~в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до ч. 2 ст.\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність\~в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність\~в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; При цьому, належним, допустимим і достовірним доказом заборгованості за договором кредиту - первинним документом - є не наданий позивачем розрахунок заборгованості, який він здійснив на власний розсуд, і який не може перевірити суд без первинних документів. Такий статус первинного документу має саме виписка по рахунку, що підтверджується Переліком типових документів, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України №578/5 від 12 квітня 2012 року, тому саме вона є належним доказом при вирішенні спору про стягнення заборгованості за кредитним договором або інші докази, що підтверджують надання (перерахування) коштів Відповідачу. Такі регістри, як, зокрема, особові рахунки та виписки з них обов`язково мають складатися на паперових та/або електронних носіях. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 57, п. 59, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року N 75). Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі N 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження N 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до\~ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Відповідно до позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах: від 30.11.2022 у справі N 214/6975/15-ц; від 25.11.2022 у справі N 1512/2-214/11; від 21.09.2022 у справі N 381/1647/21; від 01.08.2022 у справі N 369/11694/15-ц; від 06.07.2022 N у справі 128/2269/20; від 01.06.2022 у справі N 172/35/16-ц; від 31.05.2022 у справі N 194/329/15-ц; від 25.05.2022 у справі N 219/7527/16; від 25.05.2022 у справі N 645/59/16-ц; від 20.05.2022 у справі N 336/4796/18; від 09.02.2022 у справі N 161/5648/20; від 02.02.2022 у справі N 205/7751/16-ц, виписка по рахунку клієнта є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта, оскільки є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність. А тому, може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника. Суд вважає надані позивачем розрахунок заборгованості та довідка розрахунок заборгованості за кредитним договором, данні яких відрізняються даним, зазначеним у виписку по рахунку, є неналежними доказами наявності боргу за кредитними договорами №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 у розмірі 152690.54 грн. та №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018 у розмірі 8907.95 грн., оскільки довідка розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення дій одної сторони (банку). Розрахунок заборгованості також не є первинним документом, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Зазначені висновку суду узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладений у постанові від 03.07.2017 у справі N 342/180/17 та позицією Верховного Суду у постанові від 13.05.2020 у справі N 219/1704/17. Крім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості лише констатує суму заборгованості, визначену первісним кредитором і вказує на відсутність будь-яких нарахувань з моменту укладення договору факторингу позивачем. Враховуючи те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом кредитного договору відповідачем, відсутні й підстави для застосування правових наслідків порушення зобов`язання. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст.\~76,\~77 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст.\~83\~ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст.\~83\~ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст.\~12\~ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Згідно із ч. 2 ст.\~13\~ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу. Згідно із ч. 2, ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст.\~43\~ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст.\~44\~ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку пояснення, викладені в позовній заяві, а також докази, надані разом із нею. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статті 81ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 13\~ЦПК України встановлено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3\~ЦК України, однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1ст. 8\~Конституції України). Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції та законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд. Частинами 1-4ст. 12\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, як визначено ст. 83\~ЦПК України. Надані позивачем копія витягу з Реєстру боржників до договору факторингу та особовий розрахунок заборгованості за відсутності виписки по рахунку відповідача, яка є первинним документом, - не є достатнім доказом на підтвердження фактів наявності заборгованості за кредитним договором та її розміру, а тому суд позбавлений можливості перевірити достовірність цього доказу за відсутності виписки по рахунку Відповідача. Враховуючи, що позивач не надав суду виписки по рахунках [PERSON] , які є первинним документом, або ордер про перерахування коштів, а відтак - належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження факту наявності боргу за договорами кредиту, суд позбавлений можливості перевірити факти, що входять до предмета доказування у справі. Відтак, суд вважає слушними доводи в частині не доведення позивачем наявності за відповідачем заборгованості за кредитними договорами №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 у розмірі 152690.54 грн. та №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018 у розмірі 8907.95 грн. Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. При цьому, Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Суд також зазначає, що позивачем не надано суду належних доказів перерахування на банківський картковий рахунок відповідача або отримання відповідачем у відділенні банку, грошових коштів в сумі в сумі 63035.45 грн. згідно кредитного договору №Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 та 3\~000,00 грн. згідно кредитного договору №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018. Однак, визначення даних сум в кредитних договорах не свідчать про отримання позики, зокрема саме у такому розмірі та відповідно про виконання позикодавцем своїх зобов`язань за договором. Згідно із умовами договору факторингу договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, укладеного між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Ідея Банк», первісний кредитор зобов`язався надати документацію по боржниках, зазначених у Реєстрі боржників протягом чітко визначеного строку; передача документації здійснюється шляхом укладення між сторонами відповідного Акту прийому-передачі документації за формою, встановленою в додатках до цих договорів. Визначення терміну «документація» наведено в преамбулі договорів: документація оригінали документів, що стосуються заборгованостей окремих боржників, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог до боржників по заборгованостям, а також є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника щодо погодження заборгованості. Зі змісту вищевказаного договору факторингу вбачається, що зокрема Акт прийому-передачі Документації є невід`ємною його частиною. Звертаючись до суду із позовом про стягнення грошових коштів, саме позивач зобов`язаний навести обґрунтований розрахунок сум, що стягуються (п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України) і в подальшому довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог (ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України). При цьому позивачем не було повідомлено суд про неможливість подання доказів у встановлений законом строк, тобто разом із позовом, у відповідності до ч. 4 ст.83 п. 8 ч. 3 ст.175 ЦПК України. Судом прийнято до уваги, що законом передбачено відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором у зобов`язанні за недійсність переданої йому вимоги (ч. 1ст. 519 ЦК України). Відповідно, укладення договору факторингу не може бути беззаперечним доказом наявності дійсного грошового зобов`язання. Відсутність доказів перерахування на банківський картковий рахунок відповідача грошових коштів за вказаними кредитними договорами унеможливлює встановити: суму наданого кредиту; правильність нарахування процентів, які нараховуються від суми наданого кредиту з дати його отримання. У відповідності до ч. 1 ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивачем не надано доказів того, що на момент переходу до нього прав за договорами про надання кредиту на підставі договору факторингу у нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» існувало право вимоги до відповідача саме в тому обсязі та на умовах, зазначених у реєстрі заборгованостей боржника, в тому числі щодо суми позики і процентів, а також у позовній заяві. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Отже, позивачем у даній справі не доведено отримання відповідачем позики за кредитними договорами, хоча й сам відповідач не заперечує факту укладання кредитних договорів. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Відтак, суд прийшов до висновку, що в даному випадку, за встановлених судом обставин, відсутні підстави для захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитними договорами №№Z62.00615.004266352 від 28.08.2018 та №С-615-005246-18-980 від 19.03.2018, оскільки такі вимоги є необґрунтованими і недоведеними належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст. 77-79 ЦПК України, які б були достатніми, в розумінні ст. 80 ЦПК України, для задоволення позову. Щодо розподілу\~судових витрат,\~то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються судом на позивача з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: dismissed