Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Представник позивача адвокат Рощина М.О. звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частки усіх видів заробітку боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 13.09.2022 року. Від вказаного шлюбу у них народилися дитина: син [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із непередбачуваністю безпекової ситуації, відсутністю фактичних сімейних відносин із [PERSON] , [PERSON] часто перебуває закордоном із дитиною. Таким чином дитина проживала і проживає із [PERSON] окремо від [PERSON] , і життєзабезпечення дитини повністю на матері дитини. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання неповнолітньої дитини, а також добровільно відповідач аліменти не сплачує позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а також не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 29.11.2024 року відповідач надавав до суду телефонограму, в якій зазначав, що позовні вимоги не визнає. З-за таких обставин, враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст.223, 280 ЦПК України. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 13.09.2022 року по даний час, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 13.09.2022 року Полонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №197.(а.с. 8). Відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження [NUMBER] , яке видане 09.02.2023 року відділом РАЦС міста Гайдельберг Федеративна Республіка Німеччина.(а.с. 9-10). Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.2 ст.51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№789-ХІІ\~від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно до ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За приписами ст.ст.180, 181\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За вимогами ч.3 ст.181 СК України оскільки дитина [PERSON] проживає з позивачем, остання має право на стягнення аліментів та просить їх стягувати у частці від доходу батька. Частиною 1 ст.182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я таматеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походженнякоштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує наступне. Позивач здійснює догляд за дитиною, відповідач за віком є працездатним, законом на відповідача покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Відповідач проживає окремо від своєї дитини, домовленості щодо утримання якої між сторонами не досягнуто. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів спільної дитини сторін, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, можливість задоволення позову та стягнення з відповідача аліментної плати на утримання дитини в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), оскільки саме такий розмір аліментів передбачений до стягнення на утримання однієї дитини. Такий розмір аліментів, з урахуванням встановлених обставин справи, буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України. Згідно ч.1 ст.191СК\~України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову з 25.10.2024 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved