Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 29.03.2017 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі позивач), який змінив назву на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувся до суду із позовом і просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) заборгованість за кредитним договором № б/н 27.05.2008 у розмірі 37616,33 грн., з яких: 1947,52 грн. - заборгованість за кредитом; 29829,46 грн. - заборгованість по процентам; 3810 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована частина); 1779,35 грн. - штраф (процентна складова) та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 27.05.2008 між ним і відповідачем укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умова та Правил надання банківських послуг клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28.02.2017 утворилася заборгованість у розмірі 37616,33 грн, з яких: 1947,52 грн. - заборгованість за кредитом; 29829,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3810 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована частина); 1779,35 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. 01.10.2024 представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечення мотивовані тим, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотримався вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Банк посилається на Витяг з Тарифів Банку, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розміщені на сайті банку, як невід`ємні частини спірного договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів Банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування, а роздруківка з сайту позивача не може бути належним доказом. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги не визнав. Вказував, що у 2008 році ним повністю погашена заборгованість за кредитним договором, закрито рахунок в банку і знищено його банківську картку. Після закриття рахунку він не користувався кредитними коштами. Про наявність боргу дізнався після того, як на його рахунки було накладено арешт у виконавчому провадженні. Він звертався до банку щоб отримати виписку по картковому рахунку, однак йому відмовили. Просив застосувати строк позовної давності. Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, представника у судове засідання не направив. Заяви, клопотання. 01.10.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 30.07.2024 скасовано заочне рішення суду від 02.06.2017 і призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 18.09.2024. 18.09.2024 через неявку сторін розгляд справи відкладено на 01.10.2024. 01.10.2024 ухвалою суду витребувано докази, розгляд справи відкладено на 18.10.2024. 18.10.2024 для повторного витребування доказів розгляд справи відкладено на 18.11.2024. 18.11.2024 ухвалою суду повторно зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати суду витребувані докази, розгляд справи відкладено на 04.12.2024. 04.12.2024 ухвалою суду втретє зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати суду витребувані докази, розгляд справи відкладено на 23.12.2024. Фактичні обставини, встановлені судом. 27.05.2008 [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій маються персональні дані [PERSON] , вказано кредитний ліміт у сумі 500 грн., базова процентна ставка по кредитному ліміту на момент підписання договору - 3 % на місць з розрахунку 360 днів на рік та номер виданої кредитної картки (а.с. 7). Згідно підписаної 27.05.2008 [PERSON] . Довідки «Про умови кредитування з використанням кредитки «УНІВЕРСАЛЬНА, 30 днів пільгового періоду» (далі Довідка), зазначена базова відсоткова ставка, на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік) 3 %, розмір щомісячних платежів (враховуючих плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості,\~строк внесення\~щомісячних платежів\~до 25\~числа місяця,\~наступного за\~звітним,\~комісія за\~зняття готівкових\~коштів,\~пеня за\~несвоєчасне погашення\~заборгованості \~ПЕНЯ =\~пеня (1)\~+\~пеня (2),\~де:\~пеня (1)\~=\~(базова\~відсоткова ставка\~по договору)\~/\~30\~ нараховується\~за кожен\~день прострочки\~кредиту;\~пеня (2)\~=\~1\~%\~від заборгованості,\~але не\~менше 10\~грн.\~на місяць,\~нараховується 1\~раз на\~місяць,\~при наявності\~прострочки по\~кредиту або\~відсоткам 5\~та більше\~днів при\~виникненні прострочки\~на суму\~більше 50\~грн.;\~штраф при\~порушенні строків\~платежів по\~будь з\~яких грошових\~зобов`язань,\~передбачених договором,\~більше ніж\~на 120\~днів \~250\~грн.\~+\~5%\~від суми\~позову;\~комісія за\~моніторинг неактивної\~карти (у\~випадку,\~якщо на\~рахунку маються\~кошти клієнта\~у вигляді\~позитивного залишку\~на протязі\~3-х\~місяців підряд\~операції по\~карті не\~проводяться)\~ у\~розмірі залишку\~коштів на\~картковому рахунку,\~але не\~більше 10\~грн.\~на місяць,\~процентна ставка\~(в\~місяць)\~на суму\~несанкційованого перевищення\~ліміту кредитування\~ 4,5\~%\~(а.с.\~8). На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 27.05.2008, згідно якого станом на 28.02.2017 розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 37616,33 грн, з яких: 1947,52 грн. - заборгованість за кредитом; 29829,46 грн. - заборгованість по процентам; 3810 грн. нарахована комісія; 2029,35 грн. заборгованість по судовим штрафам (а.с. 5-6). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Звертаючись до суду з позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.05.2008 та зазначає, що відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28.02.2017 утворилася заборгованість у розмірі 37616,33 грн, з яких: 1947,52 грн. - заборгованість за кредитом; 29829,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3810 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована частина); 1779,35 грн. - штраф (процентна складова) Відповідач не оспорює факт укладення кредитного договору з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № б/н від 27.05.2008, однак заперечуючи проти позовних вимог зазначає, що у 2008 році ним повністю погашено заборгованість за кредитним договором та закрито рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», після закриття рахунку кредитними коштами не користувався, а картку знищено. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України). Відповідно до частин 2 - 4 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, з наданих суду доказів установлено, що 27.05.2008 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Довідки «Про умови кредитування з використанням кредитки «УНІВЕРСАЛЬНА, 30 днів пільгового періоду». Відповідач зазначає, що у 2008 році ним повністю погашено заборгованість за кредитним договором та закрито рахунок, заперечує факт користування кредитними коштами після закриття рахунку. З долученого до позову розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.05.2008 установлено, що у ньому містяться відомості щодо внесення сум на погашення кредиту (24.09.2008 80 грн.; 24.11.2008 481,47 грн.; 22.12.2008 495 грн.; 12.06.2009 100 грн.; 14.11.2009 262,03 грн.; 30.11.2009 17,40 грн.; 27.02.2013 80 грн.; 20.04.2013 300 грн.; 26.04.2013 200 грн.; 27.05.2013 500 грн.; 29.05.2013 300 грн.; 26.06.2013 100 грн.; 09.08.2013 200 грн.; 09.09.2013 300 грн.; 17.10.2013 100 грн.; 02.04.2014 40 грн.; 23.06.2014 50 грн.), однак зазначена інформація не свідчить, що вказані суми вносились саме [PERSON] , відомостей щодо користування останнім кредитними коштами розрахунок не містить. За клопотанням представника відповідача ухвалами суду від 01.10.2024, 18.10.2024 та 18.11.2024 зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати суду виписку по картковому рахунку [PERSON] згідно кредитного договору № б/н від 27.05.2008 за період з 27.05.2008 по 28.02.2017 з рухом коштів по ньому, однак витребувані докази не надано. Довідки про термін дії кредитної картки виданої в рамках кредитного договору № б/н від 27.05.2008 чи продовження строку її дії позивачем суду не надано. Таким чином, позивач не надав суду доказів на спростування доводів відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.05.2008 та закриття рахунку, а також на підтвердження обставин щодо користування [PERSON] кредитними коштами. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог банку в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.05.2008 у розмірі 37616,33 грн, з яких: 1947,52 грн. - заборгованість за кредитом; 29829,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3810 грн. заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. штрафу (фіксована частина); 1779,35 грн. - штрафу (процентна складова). Відповідач [PERSON] просив застосувати строк позовної давності до заявлених банком позовних вимог. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (статті 257 ЦК України). Згідно статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частини 1 статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу. Оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання черговими платежами впродовж строку кредитування, то перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Таким чином, за наведених умов, початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування. У розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.05.2008 в графі «Сума погашення за наданим кредитом» зазначено про внесення сум (24.09.2008 80 грн.; 24.11.2008 481,47 грн.; 22.12.2008 495 грн.; 12.06.2009 100 грн.; 14.11.2009 262,03 грн.; 30.11.2009 17,40 грн.; 27.02.2013 80 грн.; 20.04.2013 300 грн.; 26.04.2013 200 грн.; 27.05.2013 500 грн.; 29.05.2013 300 грн.; 26.06.2013 100 грн.; 09.08.2013 200 грн.; 09.09.2013 300 грн.; 17.10.2013 100 грн.; 02.04.2014 40 грн.; 23.06.2014 50 грн.), однак позивачем не доведено, що внесення вказаних сум проводилось саме [PERSON] , тому строк позовної давності має обраховуватись з 27.06.2008. З позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду 29.03.2017, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову внаслідок пропуску строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем. Судові витрати. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач сплатив 1600 грн. судового збору, які просив стягнути з відповідача на його користь (а.с. 21). За приписами\~частин 1,\~2\~статті 141\~ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Зважаючи на положення частин 1, 2 статті 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позовних вимог судом відмовлено, судовий збір покладаються на позивача.

Outcome: dismissed