Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

До Воловецького районного суду Закарпатської області звернулась представник позивача - адвокат Німець О.М. в інтересах [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів зі зміною способу їх стягнення. Позов мотивовано тим, що 29.01.2023 сторони по справі [PERSON] та [PERSON] одружились. Від цього шлюбу сторони мають спільну доньку: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області у справі 936/243/23 від 26.05.2023 шлюб між сторонами розірвано. Окрім того, вказаним рішенням від 26.05.2023 постановлено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду 06.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Однак, сторона позивачки стверджує, що із часу ухвалення судового рішення майнове становище відповідача значно покращилось, оскільки 20.12.2023 він продав квартиру за 45000 доларів США, що підтверджується інформацією з Державних реєстрів нерухомого майна та вступив до лав Збройних сил України, являється діючим військовослужбовцем, де отримує високу заробітну плату, яка є значно вищою, ніж отримувана ним під час звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Посилається на те, що сума аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 гривень є недостатньою для забезпечення достатнього життєвого рівня доньки, зокрема, повноцінного харчування, нормального розвитку, витрат на одяг, лікарів, ліків, тощо. Зокрема, дитина [PERSON] навчається у школі, відвідує додаткові уроки, займається спортом, на харчування дитини позивач витрачає понад 1000,00 гривень в тиждень, в середньому на одяг та взуття позивач витрачає понад 1500 гривень на місяць, щодо інших витрат, таких як відпочинок, басейни, книжки, екскурсії - витрати становитимуть понад 3000,00 гривень, абонентська плата на мобільний телефон щомісяця складає 170,00 гривень, перукарські послуги по 200,00 гривень за одну стрижку (дитина стрижеться 2 рази на місяць). Також, зазначає, що дитині [PERSON] виповнилось 11 років, вона знаходиться у підлітковому періоді, кожного дня вона отримує кишенькові кошти 50,00-60,00 гривень (це одна пляшка простої води та булочка), тобто середній розмір додаткових витрат на дитину на місяць складає 1500,00 гривень, та витрати на школу та клас, які позивач здає батьківському комітету складають 200,00 гривень. Отже, кожного місяця витрати на дитину Вероніку складають понад 10770,00 гривень, не враховуючи лікування у разі хвороби. Окрім того, зазначає, що згідно наданого розрахунку заборгованості по аліментах від 08.05.2024 № 73767634 борг відповідача по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] , станом на 01.05.2024 складає 65 705,75 гривень. Також, на даний час у власності [PERSON] перебуває земельна ділянка, кадастровий номер 2124886800:12:010:0004. Враховуючи наведене, просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 26.05.2023 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 5000,00 гривень щомісячно, на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути із відповідача судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу на користь позивачки. 29.10.2024 на адресу суду представник відповідача Повідайчик В.І. в інтересах [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , про зменшення розміру аліментів, у якій просить суд зменшити розмір стягуваних аліментів до 3000,00 (трьох тисяч) гривень щомісячно. Посилається на те, що на утриманні у [PERSON] знаходиться мати [PERSON] , яка є пенсіонером і часто хворіє. Батько відповідача по справі [PERSON] , помер, у зв`язку з цим [PERSON] повинен піклуватися про свою матір. Крім цього [PERSON] одружився і повинен утримувати дружину, яка на даний час ніде не працює, бо займається вихованням своїх неповнолітніх дітей від першого шлюбу. Враховуючи наведене, у [PERSON] дійсно суттєво змінилися обставини, які існували на час винесення рішення Воловецьким районним судом у справі № 936/243/23 від 26.05.2023, але в гіршу сторону. Зараз він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, які стягнуто рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 26.05.2023 у твердій грошовій сумі щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 06.03.2023, і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Разом з тим мінімальний гарантований розмір аліментів у 2024 році складає: для дітей до 6 років - 1136 грн (50% від 2272 грн); для дітей віком від 6 до 18 років - 1416,50 грн (50% від 2833 грн); для дітей віком від 18 до 23 років (якщо продовжують навчання) - 1342 грн (50% від 2684 грн). За таких обставин, вважає, що сума аліментів в розмірі 5000 гривень є на даний час не посильною для [PERSON] . Враховуючи матеріальний, сімейний стан відповідача, просить зменшити розмір стягуваних аліментів до 3000 (трьох тисяч) гривень щомісячно та стягнути із відповідачки за зустрічним позовом (позивачки за первісним) судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу на користь позивача за зустрічним позовом. 18.11.2024 представник позивачки за первісним позовом (відповідачки за зустрічним позовом) Німець О.М. надіслала до суду письмові пояснення щодо зустрічного позову. Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 20.11.2024 прийнято зустрічний позов представника відповідача [PERSON] в інтересах [PERSON] про зменшення розміру аліментів до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з позовом представника позивача - адвоката Німець Олени Михайлівни в інтересах [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів зі зміною способу їх стягнення. Представник позивачки за первісним позовом (відповідачки за зустрічним позовом) Німець О.М. в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява останньої, про розгляд справи без їх участі. У попередньому судовому засіданні Німець О.М. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задоволити, зустрічний позов не визнала, просила відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява останнього, про розгляд справи без їх участі. У попередньому судовому засіданні, [PERSON] підтримав зустрічний позов в повному обсязі та просив його задовольнити, первісний позов не визнає. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 184 ч. 1 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що 29.01.2023 по справі [PERSON] та [PERSON] одружились. Від шлюбу сторони мають спільну доньку: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області у справі 936/243/23 від 26.05.2023 р. шлюб між сторонами розірвано. Окрім того, вказаним рішенням суду від 26.05.2023 постановлено стягувати з відповідача [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду 06.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття. З розрахунку заборгованості по аліментам здійсненому старшим державним виконавцем Свалявського відділу ДВС у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції А.Дроздова, вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] , станом на 01.05.2024 складала 65 705,75 гривень. У відповідності до звіту про здійсненні відрахування та виплати Військової частини [NUMBER] , заборгованість [PERSON] по аліментах 65 705,75 гривень на даний час погашена. Позивачка за первісним позовом вказує на те, що на сьогоднішній день сума присуджених аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 гривень є недостатньою для забезпечення достатнього життєвого рівня доньки та її матеріального утримання. Відповідно до діючого законодавства кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначений раніше рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Право вимагати зміни способу стягнення аліментів, зміни розміру стягуваних аліментів шляхом зміни способу їх стягнення не може заперечуватися, адже можливість вибору способу стягнення аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, може не обмежуватися разовим здійсненням права на стягнення аліментів. Водночас ст.192 ч.1 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. За ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів, який слід стягнути з відповідача, суд враховує обставини, що передбачені ст. 182 СК України та вимоги ст. 183 СК України. Суд звертає увагу, що зміна способу стягнення аліментів (ст. 181 ч. 3 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані, зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Звертаючись з позовом до суду позивачка за первісним позовом в прохальній частині позову просила змінити розмір аліментів шляхом стягнення з відповідача за первісним позовом на утримання дитини 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але зі змісту мотивувальної частини позовної заяви вбачається, що пред`являючи позов вона фактично мала на увазі таку зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів саме шляхом зміни способу їх стягнення. Підставами позову слугували факт наявності у відповідача за первісним позовом (позивачем за зустрічним) офіційного заробітку, перебування у його власності земельної ділянки, продажа квартири та зростання вартості утримання дитини, тобто, зміна майнового становища сторін. У п.54 рішення від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідач за первісним позовом [PERSON] є військовослужбовцем, призваний під час мобілізації. Згідно витягу з наказу № 100 від 31.03.2024 по в/ч [NUMBER] , посадовий оклад солдата [PERSON] становить 2820,00 гривень. Йому також встановлена надбавка в розмірі 100% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років. Так, сторона позивача за первісним позовом посилається на те, що відповідач [PERSON] був мобілізований та почав отримувати дохід понад 100 000,00 грн. у місяць, що підтверджується звітом ВЧ про здійснення відрахувань. Судом досліджено звіт про здійсненні відрахування та виплати Військової частини [NUMBER] , встановлено, що за квітень місяць 2024 року [PERSON] отримував дохід в розмірі 0,00 гривень, у період із травня місяця 2024 року по жовтень 2024 року отримував дохід понад 100 000,00 гривень, а також у період із листопада місяця 2024 року по грудень 2024 року останній отримував дохід в розмірі 0,00 гривень. Враховуючи наданий звіт ВЧ, зясовано, що із 31.03.2024 відповідач [PERSON] отримував дохід тільки за 6 місяців, тобто наведене підтверджує, що дохід відповідача не є регулярним та стабільним. Матеріалами справи також зясовано, що на утриманні у [PERSON] знаходиться мати [PERSON] , яка є пенсіонером, що стверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] . Батько відповідача по справі [PERSON] , помер, у зв`язку з цим [PERSON] повинен піклуватися про свою матір. Крім цього, [PERSON] одружився (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) і на його утриманні перебуває дружина, яка на даний час ніде не працює, бо займається вихованням своїх неповнолітніх дітей від першого шлюбу. Однак, у відповідності до ст. 182 СК України, суду не надано матеріальне становище матері дитини, доказів про стан здоров`я позивачки за первісним позовом. Так, позивачка за первісним позовом вказує на те, що аліментів, які сплачує батько дитини [PERSON] не вистачає для забезпечення усіх потреб дитини, проте вона жодним чином не підтверджує свої витрати на дитину, не вказує про зміну свого матеріального стану, сімейного стану, здоров`я, інших обставин, які виникли вже після ухвалення судом первинного рішення про стягнення аліментів. Позивачка за первісним позовом не надала належних, переконливих і допустимих доказів на підтвердження підстав для зміни розміру аліментів в більшу сторону (в матеріалах справи такі докази відсутні). Таким чином, поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітної плати (доходу) платника, позивачці за первісним позовом [PERSON] слід було доводити не тільки наявність у платника аліментів відповідного доходу, як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу, але і доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема ст. 182 СК України. Окрім того, прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення (ст.ст. 1,2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст.1,6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Мінімальний гарантований розмір аліментів у 2024 році складає: для дітей до 6 років - 1136 грн (50% від 2272 грн); для дітей віком від 6 до 18 років - 1416,50 грн (50% від 2833 грн); для дітей віком від 18 до 23 років (якщо продовжують навчання) - 1342 грн (50% від 2684 грн). Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Визначальними, при цьому, є інтереси дитини, які, втім, повинні забезпечуватися відповідно до закону, з урахуванням обставин, що мають значення, в тому числі, з урахуванням і дотриманням законних прав та інтересів як отримувача аліментів, так і їх платника. Аліменти, які стягуються з відповідача за первісним позовом [PERSON] відповідно до рішення Воловецького районного суду від 26.05.2023 року на утримання доньки в твердій грошовій сумі по 5000,00 грн на місяць є більшими за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у 2024 році. У справі немає даних і доказів про те, що аліменти в зазначеному розмірі не узгоджуються з вимогами закону, не відповідають інтересам дитини, порушують законні інтереси платника аліментів, їх отримувача чи інтереси дитини. Немає доказів і про те, що такий розмір аліментів не забезпечує реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та порушує правила щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини. Враховуючи наведені обставини, виходячи з того, що законом обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, наявність на утриманні у відповідача непрацездатних матері, дружини, приймаючи до уваги відсутність доказів про матеріальне становище позивачки за первісним позовом [PERSON] , беручи до уваги відсутність доказів про стан її здоров`я, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає, що розмір присуджених аліментів у твердій грошовій сумі 5000,00 грн. за судовим рішенням є достатнім для забезпечення належного утримання спільної дитини сторін та відповідає фінансовим можливостям відповідача за первісним позовом. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні первісного позову про зміну розміру стягуваних аліментів зі зміною способу їх стягнення, слід відмовити. Розглядаючи зустрічну позовну заяву про зменшення розміру аліментів, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини відповідно до ст. 150 СК України, є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. Посилання позивача за зустрічним позовом, щодо перебування у нього на утриманні непрацездатної матері, дружини, яка на даний час ніде не працює, бо займається вихованням своїх неповнолітніх дітей від першого шлюбу, не звільняє його від обов`язку допомагати позивачці за первісним позовом [PERSON] утримувати їхню спільну дитину та сплачувати аліменти в розмірі 5000,00 гривень, визначеному за рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 26.05.2023. Із наведеного випливає, що відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] є людиною працездатного віку, здоровою, який зобов`язаний допомагати позивачеві за первісним позовом утримувати їхню спільну доньку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір з приводу заявлених зустрічних вимог, судом встановлено, що доказів того, що у позивача за зустрічним позовом [PERSON] немає можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням суду від 26.05.2023 року, позивачем за зустрічним позовом не надано, як і доказів незадовільного стану його здоров`я. Таким чином, суд констатує, що розмір присуджених аліментів за судовим рішенням в сумі 5000,00 грн. у даному випадку є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не підлягає зменшенню. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи наведене, із урахуванням ст. 141 ЦК України, оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову та зустрічного позову, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, у тому числі судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу немає.

Outcome: dismissed