Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 462792-КС-001 від 02.04.2023 року у розмірі 21 221 грн. 76 коп. В обґрунтування позову позивач посилався нанаступне. 02.04.2023 року позивач направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 462792-КС-001 про надання кредиту, а відповідач прийняв (акцепт). Таким чином між сторонами було укладено кредитний договір. Відповідно до умов договору кредиту, позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,16395 % за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] . Відповідач не виконала свої зобов`язання, а лише частково сплатила кошти, в зв`язку з чим станом на 16.08.2024 року утворилась заборгованість за договором №462792-КС-001 про надання кредиту від 02.04.2023 року в розмірі 21 221 грн. 76 коп., яка складається з: - 7 990 грн. 76 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; - 13 231 грн. - сума прострочених платежів по процентах; - 0, 00 грн. сума прострочених платежів за комісією. 1.2. Ухвалою суду відкрито провадження у справі і призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 1.3 Відповідач відзив на позов не надала. 1.4. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України). 2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Судом встановлено, що 02.04.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №462792-КС-001 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ІТС), дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредиту, позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 2,00000000% за кожен день користування кредитом, занижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16395000% фіксована, строк кредиту 16 тижнів, комісія за надання кредиту - 1 500,00 грн., термін дії договору до 23.07.2023 року. Орієнтована загальна вартість кредиту 21 040 грн., що визначено також графіком платежів, згідно п. 3.2.3. Договору. Згідно п. 6.3. у разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу, визначеного графіком платежів кредитодавець має право нараховувати штраф за кожний випадок такого порушення строків сплати на початок наступного дня після обов`язкового платежу визначеного графіком платежів, що встановлюються у розмірах наведених в таблиці. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0288. До матеріалів справи додано пропозицію укласти договір (оферта) №462792-КС-001 про надання кредиту від 02.04.2023 року, прийняття пропозиції укласти Договір №462792-КС-001 про надання кредиту, паспорт споживчого кредиту та Договір №462792-КС-001 про надання кредиту, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. До матеріалів справи також додана візуальна форма послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення електронного договору №462792-КС-001 про надання кредиту від 02.04.2023 року, в якому відображена послідовність дій позивача та відповідача як клієнта в ІТС. Згідно інформаційної довідки від 29.08.2024 року [PERSON] згідно кредитного договору №462792-КС-001 від 02.04.2023 року перераховано 10 000 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом позичальника [PERSON] , станом на 16.08.2024 року утворилась заборгованість за договором №462792-КС-001 про надання кредиту від 02.04.2023 року в розмірі 21 221 грн. 76 коп., яка складається з: - 7 990 грн. 76 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; - 13 231 грн. - сума прострочених платежів по відсотках. 3.Релевантні джерела права 3.1 У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 4.Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Позивачем було надано докази того, що відповідач уклав кредитний договір та отримав суму кредиту. Позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості відповідача, з якого вбачається, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання з виплати кредиту. Доказів на користь того, що відповідачем було погашено вищевказані суми заборгованості, до суду надано не було. Договір кредиту у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Отже, існують підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 462792-КС-001 від 02.04.2023 року у загальному розмірі 21 221 грн. 76 коп. 4.2. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, а тому суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. 5. Розподіл судових витрат 5.1.Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 5890 від 26.08.2024 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved