Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум, мотивуючи свої вимоги тим, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області перебуває [PERSON] , [INFO] , який отримує пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV. З 20.05.2009 року до 25.08.2023 року відповідач отримував пенсію по інвалідності з 22.11.1993 року та пенсію в разі втрати годувальника, призначену відповідно до ЗУ № 1058-ІV. 25.08.2023 року відповідач звернувся до позивача із заявою про перехід з пенсії в разі втрати годувальника на пенсію за віком. Розпорядженням від 01.09.2023 року відповідачу призначено пенсію у розмірі 9007,81 грн. При призначені пенсії відповідачу помилково було застосовано показник середньомісячної заробітної плати за 3 попередні роки (2020-2022). Перевіркою електронної пенсійної справи встановлено, що при обчисленні розміру пенсії за віком застосовано показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 3 календарні роки, що передують року звернення за перерахунком пенсії, що суперечить положенням ч. 3 ст. 45 ЗУ № 1058-ІV. Після приведення пенсійної справи у відповідність, розмір призначеної з 25.08.2023 року пенсії за віком склав 5537,52 грн (розпорядження від 13.10.2023 року). Застосовано показник середньомісячної заробітної плати за 3 попередні роки за 2014-2016 роки. Таким чином у відповідача виникла переплата пенсії у сумі 7724,19 грн за період з 25.08.2023 року по 31.10.2023 року. Пенсіонеру було надіслано листа № 1500-0502-8/154707 від 02.11.2023 року та повідомлено про зазначену переплату. На підставі вищезазначеного було винесено рішення № 3507 від 01.11.2023 року про прийняття суми переплати пенсії на облік. Отже відповідач отримав пенсійну виплату в сумі 7724,19 грн без достатньої на те правової підстави. У зв`язку з тим, що відповідачем 05.12.2024 року подано до Головного управління заяву про утримання суми боргу з пенсії у розмірі 20 % щомісячно та в січні 2025 року вже здійснено відрахування з пенсії відповідача в розмірі 1192,18 грн, Головне управління зменшило розмір вимог про стягнення надміру виплачених сум бюджетних коштів з 7724,19 грн до 6532,01 грн. Ухвалою судді від 15.11.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків. Ухвалою судді від 25.11.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09.01.2025 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог з 7724,19 грн до 6532,01 грн, у зв`язку з відрахуванням з пенсії відповідача за його заявою суми в розмірі 1192,18 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причини своєї неявки, на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив та додаткові пояснення, в яких представник просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18. Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. [PERSON] 25.08.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перехід з пенсії в разі втрати годувальника на пенсію за віком. Головним управлінням було прийнято рішення про переведення відповідача з пенсії в разі втрати годувальника на пенсію за віком та розпорядженням від 01.09.2023 року відповідачу призначено пенсію у розмірі 9007,81 грн. Як зазначає сам позивач у позовній заяві, при призначенні пенсії відповідачу помилково було застосовано показник середньомісячної заробітної плати за 3 попередні роки (2020-2022), замість належного показника середньомісячної заробітної плати за 3 попередні роки за 2014-2016 роки. Виплата пенсії у завищеному розмірі призвела до того, що відповідач за період з 25.08.2023 року по 31.10.2023 року отримав суми пенсійних виплат без достатньої на те правової підстави та як наслідок виникла переплата пенсії у розмірі 7724,19 грн. Головним управлінням було надіслано листа відповідачу від 02.11.2023 року за вих. № 1500-0502-8/154707 та повідомлено про надміру виплачені суми пенсійних виплат у розмірі 7724,19 грн, однак надміру виплачену суму пенсійних виплат відповідачем добровільно не повернуто. 05.12.2024 року відповідачем подано до Головного управління заяву про утримання суми боргу у розмірі 20 % щомісячно та в січні 2025 року вже здійснено відрахування з пенсії відповідача в розмірі 1192,18 грн, Головне управління зменшило розмір вимог про стягнення надміру виплачених сум бюджетних коштів з 7724,19 грн до 6532,01 грн. Згідно із ч. 1\~ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Ст. 50 ЗУ від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Отже, утримання виплаченої надміру суми пенсії, відповідно до ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних у спосіб, передбачений Порядком. Законодавцем передбачені лише два винятки з цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум сталася внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату, та у разі недобросовісності зі сторони набувача (ст. 1215 ЦК України). Таким чином, відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі\~ст. 50 ЗУ № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~або\~ст. 103 ЗУ № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення»\~виключно внаслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, обов`язковою умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії. П. 1 ч. 1\~ст. 1215 ЦК України\~визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абз. 2 ч. 1\~ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення\~ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Згідно з п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце по даній справі. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних в комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні. Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 року у справі № 510/2500/15-ц. Відповідно до\~ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими\~Конституцією\~та законами України. Ст. 92 Конституції України\~зазначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення (п. б). Ст. 46 Конституції України\~встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Отже, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини відповідача, а саме через його зловживання. Зазначене узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 31.01.2019 (справа № 554/6495/17-ц), від 31.10.2019 (справа № 607/657/17), від 20.03.2019 (справа № 345/1493/17-ц), від 05.03.2018 ( справа № 541/1153/17). У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач вчинив будь-які зловживання зі свого боку або подав позивачу недостовірні дані під час нарахування та виплати йому пенсії. Так, розрахунок пенсії проводився позивачем у справі. Обов`язок нарахування пенсії та визначення її розміру є дискреційними повноваженнями позивача у справі. Відповідач не зобов`язаний перевіряти вірність нарахування, отже, в його діях недобросовісність виключається. На підставі вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, так як судом встановлено, що позивач (платник грошових коштів) не довів факт недобросовісності відповідача (набувача грошових коштів). Також суд зазначає про те, що переплата сталася не з вини відповідача, а як вказано позивачем - через помилково застосований показник середньомісячної заробітної плати за 3 попередні роки (2020-2022), що і призвело до виникнення переплати пенсії. Саме по собі неврахування Головним управлінням ПФУ в Одеській області законодавства при переведенні відповідача з однієї пенсії на іншу,\~не є підставою для стягнення переплати з відповідача у справі, відповідно в даному випадку і відсутня арифметична помилка при обрахуванні позивачем пенсії відповідачу. Також суд зазначає про те, що програмну помилку не можна вважати рахунковою та у відповідача відсутні дії, які б свідчили про недобросовісність набуття пенсії. У зв`язку із вищевикладеним позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] 6532,01 грн не підлягають задоволенню. Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, судові витрати компенсації не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed