Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

13 вересня 2024 року позивач АТ «Акцент-Банк», в особі представника позивача - Шкапенка О.В., звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості до відповідачки [PERSON] , посилаючись на те, що 16 лютого 2023 року відповідачка [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання Кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки. На підставі 3аяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/ рахунком відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначає, що відповідно до пп. 2.1.1.2.2, 2.1.1.2.3 Умов та Правил, Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Стверджує, що відповідачка [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява про приєднання до Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Вказує, що вищевказаними Умовами та Правилами передбачено, що на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку. Стверджує, що позивач АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме встановив відповідачці [PERSON] кредитний ліміт у розмірі 5000,00 грн., збільшивши розмір вищевказаного кредитного ліміту, відповідно до умов вказаного Договору, до 12500,00 грн. При цьому, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов зазначеного Кредитного договору. Таким чином, у зв`язку з вищезазначеними порушеннями зобов`язань за вищевказаним Кредитним договором у відповідачки станом на 31 серпня 2024 року виникла заборгованість в сумі 16722,97 грн., яка складається з наступного: 12487,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4235,71 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом. На підставі викладеного, позивач АТ «Акцент-Банк», в особі представника позивача - Шкапенка О.В., просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача АТ «Акцент-Банк» заборгованість за Кредитним договором №б/н від 16.02.2023 року у розмірі 16722,97 грн., яка складається з наступного: 12487,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4235,71 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.09.2024 року було відкрито спрощене провадження у справі №727/9831/24, (провадження №2/727/1928/24) за позовом АТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості; призначено судове засідання по вказаній справі на 21\~жовтня 2024\~року. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Лабік Г.І. в судове засідання не з`явились, однак спрямували до суду заяви, згідно змісту яких просили суд розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги не визнають в повному обсязі. При цьому, згідно спрямованого до суду відзиву на позов представник відповідачки [PERSON] адвокат Лабік Г.І. вказує, що відповідачка не була ознайомлена з Умовами та Правилами надання Банком кредиту, про що серед іншого свідчить відсутність підпису останньої у вищевказаних Правилах. Вказує, що матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті кредиту Умов та Правил були прийняті позичальником, а тому дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. Стверджує, що ознайомлення з Паспортом кредиту та його підписання споживачем не означає укладення Договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. На підставі викладеного, представник відповідачки [PERSON] адвокат Лабік Г.І. просить суд відмовити в задоволенні позову АТ «Акцент-Банк» в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, а також спрямований представником відповідача відзив на позов, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, 16 лютого 2023 року відповідачкою [PERSON] було підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а.с.8), а також анкету-заяву (а.с.7), відповідно до змісту яких вбачається, що відповідачка [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с.16-22) з метою укладання Кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки за тарифами Банку - тарифи по картці «Зелена» (а.с.23-24). Відповідно до Паспорту споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» (а.с.9-10) вбачається, що кредит надається на наступних умовах: тип кредиту - на споживчі потреби; ліміт кредиту - від 1000,00 до 200000,00 гривень; строк кредитування - 240 місяців з правом автоматичного продовження; тип процентної ставки - фіксована; спосіб надання кредиту - у вигляді кредитного ліміту; процентна ставка пільгова - 0,000001% (до 62 днів); базова процентна ставка - 40,8% на рік; реальна річна процентна ставка - 49,34% річних та інше. Згідно з довідкою за картами (а.с.13), вбачається, що відповідачці [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано кредитні картки: № [NUMBER] , строком дії до грудня 2025 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня 2031 року. Згідно з Довідкою за лімітами (а.с.14), вбачається, що за період часу з 16.02.2023 року по 31.08.2024 року Банком було збільшено відповідачці [PERSON] кредитний ліміт за Кредитним договором №б/н від 16.02.2023 року до 12500,00 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за Кредитним договором №б/н від 16.02.2023 року, станом на 31.08.2024 року, заборгованість відповідачки [PERSON] становить 16722,97 грн., яка складається з наступного: 12487,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4235,71 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом (а.с.6 зворот). Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першої статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги вищезазначені досліджені судом документи, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] , в передбаченому законом порядку, уклала з позивачем вищевказаний Кредитний договір №б/н від 16.02.2023 року, про що серед іншого свідчить наявність на досліджених судом вищевказаних документах підпису останньої, в тому числі й електронного, зокрема: в анкеті-заяві (а.с.7), в заяві щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а.с.8), а також в Паспорті споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» (а.с.9-10). Крім цього, відповідачка отримала та користувалась вищевказаними кредитними коштами, що були надані позивачем АТ «Акцент-Банк», про що серед іншого свідчить спрямована до суду представником позивача Виписка по картці [PERSON] (а.с.11-12). Зазначене, на переконання суду, свідчить про те, що вищевказаний Кредитний договір №б/н від 16.02.2023 року фактично є укладеним, а також про те, що банк свої зобов`язання за вищезазначеним Кредитним договором належним чином виконав, надавши відповідачці кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту в розмірі 12500,00 грн. Разом з тим, відповідачка свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконала, у зв`язку із чим у останньої виникла заборгованість за вищевказаним Кредитним договором, що й зазначено в спрямованій позивачем до суду позовній заяві. При цьому, позивач АТ «Акцент-Банк» обґрунтовуючи розмір заборгованості за кредитом, в тому числі й щодо стягнення з відповідачки [PERSON] відсотків за користування вищезазначеним кредитом посилається на те, що остання своїм підписом в заяві щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком дала свою згоду на те, що вказана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг становлять укладений між ними Кредитний договір про надання банківських послуг. Разом з тим, матеріали справи не містять письмових підтверджень того, що саме вищевказані спрямовані до суду позивачем Умови та Правила надання банківських послуг розуміла відповідачка [PERSON] , підписуючи заяву від 16.02.2023 року. При цьому, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», на переконання суду, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою вищевказаного Кредитного договору, враховуючи й те, що вони не підписані відповідачкою. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. При цьому, позивачем не було надано суду Умов та Правил надання банківських послуг, які б містили відомості про процентну ставку по кредиту, та які б були підписані відповідачкою [PERSON] , що б свідчило про те, що вона ознайомилася і погодилася з ними. За наведених обставин, а також враховуючи відсутність у вищевказаній заяві щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, суд приходить до висновку, що сторонами зазначеного Кредитного договору не було узгоджено в передбаченому законом порядку ставку за користування кредитом. При цьому, спрямовані до суду позивачем Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» (а.с.9-10), анкета-заява (а.с.7), а також роздруківка тарифу по картці «Зелена» (а.с.23-24) містять лише узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, а тому не являються належним доказом узгодження між сторонами вищевказаного Кредитного договору відсоткової ставки за користування кредитом. Таким чином, вимоги позивача АТ «Акцент-Банк» щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом задоволенню не підлягають. Враховуючи зазначене, на переконання суду, зазначені позивачем в розрахунку заборгованості за Кредитним договором №б/н від 16.02.2023 року відсотки у розмірі 4235,71 грн. мають бути виключені із зазначеного розрахунку. За наведених обставин, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню лише зазначена позивачем у вищевказаному розрахунку заборгованості заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12487,26 грн. Так, згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин, а також не спростовують наведені судом твердження. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Крім цього, з відповідачки [PERSON] , на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача сплачений останніми при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2261,05 грн., виходячи з розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial