Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №002/10106538-SP від 05.05.2021 у розмірі 75029, 00 грн та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що 05.05.20214 між сторонами було підписано заяву № 321558 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», відповідно до якої відповідач підтвердила, що приймає (акцептує) всі умови Публічної пропозиції, яка розміщена разом з додатками, тарифами, довідкою про гарантування вкладів фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту на сайті банку https://tascombank.ua та https:// sportbank.com.ua. Позичальнику було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту, а саме надані кредитні кошти в сумі 50 000,00 грн, на споживчі потреби, процентна ставка 0,22%, строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. У зв`язку з невиконанням вимог кредитного договору відповідачем виникла заборгованість в розмірі 75029, 00 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 43155, 75 грн, заборгованості по простроченим процентам в розмірі 31873, 25 грн. Ухвалою від 07.11.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 39). Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило. Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками було направлено відповідачу в порядку, визначеному ЦПК України, однак матеріали, що направлялися відповідачу, повернулися до суду не врученими адресату. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1, ст. ст. 15-16 ЦК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторонами повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 05.05.20214 відповідачем підписано заяву № 321558 про приєднання до частини 1 та частини 2 Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачі платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Після отримання банком заяви від відповідача про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції та підписання банком заяви про приєднання до частини 2 Публічної пропозиції, Публічна пропозиція разом з додатками та вказаними заявами складають договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank, що укладений між відповідачем та банком (а.с. 7-9). У наданій АТ «ТАСКОМБАНК» виписці по особовому рахунку відображені дата та деталі операції за період з 05.05.2021 по 15.10.2024 (а.с. 18-25). Відповідно до розділу 7 «Умови обслуговування кредитної лінії/овердрафту в рамках продукту «Картка sportbank» Протоколу №25-2 від 29.04.2021 засідання Тарифного комітету АТ «ТАСКОМБАНК», щомісячний платіж зазначається у мобільному додатку sportbank, включає суми нарахованих процентів, штрафів та інших платежів у попередньому місяці, суму заборгованості за кредитом. Пільговий період: перший - до 120 днів з 1 календарного дня місяця в якому встановлений кредитний ліміт, далі - до 62 днів. Згідно з п.п.7.1.3, 7.1.3.1, 7.1.3.2, 7.1.3.3 Протоколу, розмір процентів за користування кредитом нараховується щоденно на фактичну суму заборгованості, на операції оплата придбаних товарів, робіт, послуг: 0,00001% річних - пільгова процентна ставка при виконанні умов пільгового періоду; 0,16% в день - при невиконанні умов пільгового періоду та після нього; 0,26% в день - підвищена процентна ставка на строкову заборгованість у разі наявності простроченої заборгованості. На операції з видачі готівки та перекази на іншу картку: 0,22% в день - на строкову заборгованість за кредитом; 0,32% в день - підвищена процентна ставка на строкову заборгованість у разі наявності простроченої заборгованості. Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання на суму простроченої заборгованості за тілом кредиту - 0,32% в день (а.с. 15). За довідкою, наданою позивачем, [PERSON] є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до Заяви-анкети № 321558 з номером кредитного договору №002/10106538-SP від 05.05.2021, номер картки [NUMBER] , відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с. 10). 15.05.2024 позивачем було направлено відповідачу повідомлення-вимогу про повернення кредиту та сплату нарахованих процентів протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення, але не пізніше 45 календарних днів з дня направлення банком повідомлення позичальнику (а.с.26). Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 15.10.2024 загальний залишок заборгованості відповідача перед банком становить 75029, 00 грн, з яких: 43155, 75 грн - заборгованість по тілу кредиту, 31873, 25 грн - заборгованість по відсоткам (а.с. 16-17). Відповідно до статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Презумпція правомірності правочину є важливою гарантією реалізації цивільних прав учасниками цивільних відносин. Вона полягає у припущенні, що особа, вчиняючи правочин, діє правомірно. Своїм підґрунтям встановлення презумпції правомірності правочину має визначальні засади цивільного права як свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність цивільного законодавства (ст. 3 Цивільного кодексу України). Згідно з цими засадами припускається, що особа може, реалізуючи своє право свободи договору (а точніше - право свободи правочину), вчиняти з метою створення, зміни, припинення тощо цивільних прав і обов`язків будь-які правомірні дії. При цьому не вимагається прямої вказівки на правомірність тих чи інших дій у акті цивільного законодавства: достатньо, що закон не визначає ці дії як заборонені. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям 03 вересня 2015 року Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Також, відповідач вказав, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомлений, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору. У заяві №321558 про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, та підтвердив, що створений удосконалений електронний підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення, що ініційовано ним в мобільному додатку, буде мати рівнозначні юридичні наслідки з накладенням його власноручного підпису на правочини та документи, складені на паперових носіях. Також відповідач підтвердив, що перед підписанням Заяви він ознайомився з Публічною пропозицією з додатками, що розміщені на сайті банку, примірник якої отримав в мобільному додатку «Sportbank», з якою він ознайомлений, повністю згоден, зміст розуміє, положення якої зобов`язується неухильно дотримуватися. Крім того, [PERSON] підписано електронним цифровим підписом підписано Заяву №321558 про приєднання до частини 2 Публічної пропозиції, якою приєдналась до частини 2 Публічної пропозиції та просить банк надати банківські та фінансові послуги, а саме: відкрити поточний рахунок та надати послуги кредитування рахунку та встановити ліміт кредитування. Відповідач підтвердив, що після отримання від неї Заяви про приєднання до частини 1, частини 2 Публічної пропозиції, Публічна пропозиція разом з додатками та вказаними заявами, будуть складати Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank, що укладений між нею та банком. Наведене свідчить про належне укладення кредитного договору шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону сформована у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня2021 року у справі № 234/7159/20. Відтак після підписання анкети - заяви електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та повернути кредит. Сторони приступили до виконання своїх зобов`язань. Таким чином, у даній справі позивачем доведено належними доказами, з урахуванням особливостей проекту sportbank, волевиявлення сторін на укладення правочину, зокрема погодження банком заявки позичальника на його укладення, а також наявності підстав стягнення заборгованості за кредитом. Враховуючи,\~що відповідачем\~в належний\~спосіб умови\~кредитного договору\~не виконані,\~позивачем доведено\~належними та\~допустимими доказами\~факт наявності\~заборгованості відповідача\~за таким\~кредитним договором,\~суд стягує\~заборгованість за кредитним договором №002/10106538-SP від 05.05.2021 у розмірі 75029, 00 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 43155, 75 грн, заборгованості по простроченим процентам в розмірі 31873, 25 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2422, 40 грн.

Outcome: approved