Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

У серпні 2024 року позивачка, в інтересах якої діє представник адвокат Шевченко Л.О., звернулася до суду з позовом до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, у якому просить визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина, у тому числі на квартиру, розташовану за вищевказаною адресою, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 31.07.2002, виданого Сєвєродонецькою міською радою та зареєстрованого в Сєвєродонецкому МБТІ. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] являється позивачка, оскільки батьки її матері померли, інших дітей у спадкодавця [PERSON] не було, остання на момент смерті у шлюбі не перебувала. На підставі заяви позивачки про прийняття спадщини, держаним нотаріусом було заведено спадкову справу. Звернувшись із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкову квартиру, постановою нотаріуса від 08.03.2024 позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у зв`язку з неможливістю встановити кола спадкоємців, а також через відсутність інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності спадкодавця та неможливістю отримати інформацію у БТІ з тимчасово окупованої території.\~ Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 04.11.2024 ухвалою суду, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду. Представник позивачки у судове засідання не з`явилася, 04.11.2024 через підсистему Електронний суд подала заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника; позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток та усіх процесуальних документів в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідно до ч.5 ст.14 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.20), яка доводилася позивачці [PERSON] матір`ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки та копією свідоцтва про зміну прізвища її матері (а.с.33). Після смерті [PERSON] Другою полтавською державною нотаріальною конторою заведено 01.02.2024 спадкову справу №18/2024, номер у спадковому реєстрі №71932274 (а.с.20). Постановою державного нотаріуса №256/02-14 від 08.03.2024 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] (а.с.24-24). Як вбачається зі змісту цієї постанови, заяву про прийняття спадщини подала дочка [PERSON] . Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини станом на 08 березня 2024 року до нотаріальної контори не надходило. В матеріалах спадкової справи відсутня довідка про реєстрацію місця проживання спадкодавця та інших осіб, які були зареєстровані разом з померлою на день її смерті, через що неможливо виключити факт наявності інших спадкоємців, які прийшли спадщину в порядку ст.1268 ЦКУ, що позбавляє можливості встановити коло спадкоємців. Для отримання свідоцтва про право на спадщину\~ на квартиру спадкоємцем надано свідоцтво про право власності, видане Сєвєродонецькою міською радою 31.07.2002 з відміткою на паперовому носії про реєстрацію квартири в Сєвєродонецькому міському бюро технічної інвентаризації 05.08.2002. У зв`язку з тим, що територія Сєвєродонецька є тимчасово-окупованою територією і органи державної влади тимчасово не здійснюють там свої повноваження, дані про передачу архівних справ на підконтрольну Україні територію відсутні, отримати інформацію про підтвердження реєстрації права власності на вищевказану квартиру немає можливості. Відомості в Державному реєстрі речових прав також відсутні. Тому, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину та одночасно зареєструвати право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України,\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України,\~ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка у позові посилається на те, що вона являється єдиним спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки батьки її матері - [PERSON] та [PERSON] померли, інших дітей у спадкодавця [PERSON] не було, остання на момент смерті у шлюбі не перебувала. На підтвердження цих обставин позивачка надала копії свідоцтва про смерть вказаних осіб (37,40), копію свідоцтва про розірвання шлюбу матері (а.с.41). З Витягу про зареєстрованих у житловому приміщені особі вбачається, що [PERSON] з 06.09.1999 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.10); витяг видано станом на 04.08.2023, тобто [PERSON] по день смерті [INFO] була зареєстрована за вказаною адресою; даних про інших осіб, які були зареєстровані разом з померлою на день її смерті, витяг не містить. Стосовно належності спадкодавцю [PERSON] вищевказаної квартири, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно із Свідоцтвом про право власності на квартиру, виданого 31.07.2002 на підставі Розпорядження виконкому Сєвєродонецької міської ради від 30.07.2002 №1206, квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] . На зворотній стороні цього свідоцтва наявний реєстраційний напис про реєстрацію права власності [PERSON] на вказану квартиру у Сєвєродонецькому\~ МБТІ, записано у реєстрову книгу за №251 від 05.08.2002; запис засвідчено підписом керівника та печаткою Сєвєродонецького МБТІ (а.с.16-17). У технічному паспорті на квартиру, також вказано, що квартира [ADDRESS] знаходиться у власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 31.07.2002. Вказаний запис засвідчений підписом керівника та печаткою Сєвєродонецького БТІ (а.с.38-39). З наданої копії домової книги на квартиру [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] була записана до цієї Книги, як особа, що мала постійне місце проживання за цією адресою (а.с.21-22). За даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] відсутні (а.с.19). Спадкодавцем право власності на квартиру набуте у 2002 році. Надані копії правовстановлюючих документів на квартиру, посвідчені та зареєстровані органом, що здійснював реєстрацію права власності на той час, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації права власності на квартиру. Як зазначено у відповіді Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області за №1312ВА від 30.04.2024, наданої на звернення представника позивачки, інформація щодо об`єктів нерухомого майна зберігалась в архіві підприємства на паперових носіях, оскільки на сьогоднішній день територія Сєвєродонецької міської територіальної громади є окупованою, підприємство не може виконувати свої функції в т.ч. надавати інформацію про наявні а архівних справах зареєстровані права власності до 01.01.2013 (а.с.41). У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду. Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя та ефективного вирішення порушених прав особи як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Як установлено судом, право власності померлої [PERSON] на спірну квартиру зареєстровано у Сєвєродонецькому БТІ на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 31.07.2002, а тому право власності спадкодавця на спадкову квартиру увійшло до складу спадщини. Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги спадкування після смерті матері, прийняла спадщину у строки та в порядку встановленому Законом, даних про наявність інших спадкоємців судом не встановлено, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved