Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

В серпні 2024 року через систему «Електронний суд» товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» (далі ТОВ «Глобал спліт») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що 15 вересня 2021 року між\~\~акціонерним товариством «Креді агріколь банк» (далі АТ «Креді агріколь банк») та відповідачем було укладено кредитний договір № 4/3281470, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 50000,00 грн строком на 36 місяців, тобто до 14 вересня 2024 року. За користування кредитом погодили, що позичальник сплачує АТ «Креді агріколь банк» процентну винагороду щомісячно в розмірі 15% річних, тип процентної ставки фіксована, та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,85% від суми кредиту. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, а також на те, що ТОВ «Глобал спліт» набуло право вимоги за вказаним договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 25 липня 2024 року у розмірі 81711,95 грн, яка складається з строкової заборгованості 20488,08 грн, простроченої заборгованості 23632,01 грн, нарахованих відсотків 561,35 грн, прострочених відсотків 9955,51 грн, комісії 1425,00 грн, простроченої комісії 25650,00 грн. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України), без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, що 15 вересня 2021 року між\~АТ «Креді агріколь банк» та [PERSON] укладено кредитний\~договір \~№ 4/3281470 (далі договір), за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 50000,00 грн з кінцевим терміном повернення до 14 вересня 2024 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних, процентна ставка фіксована, і комісійною винагородою за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,85% від суми кредиту. Підпунктом 1.4.2. пункту 1.4. зазначено, що підписанням договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахункове касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через додатковий центр банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Згідно пункту 2.1 договору з метою обслуговування кредиту банк відкрив позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № UА603006140000026201900606840 в банку. Відповідно до пункту 1.2. договору встановлено, що кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Згідно пункту 2.2. договору встановлено, що позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту. Пунктом 2.6. договору встановлено, що банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за договором, а також угодами про забезпечення, будь-якій третій особі повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною. Платіжною інструкцією №38875916-1 від 15 вересня 2021 року підтверджується отримання [PERSON] крендитних коштів в розмірі 50000,00 грн. Із виписок з рахунку за період з 15 вересня 2021 року по 15 вересня 2023 року вбачається, що відповідач частково погашав заборгованість за договором. Відповідно до розрахунку заборгованості перед АТ «Креді агріколь банк» по кредиту, наданому [PERSON] станом на 15 вересня 2023 року заборгованість останнього становить 81711,95 грн, яка складається з строкової заборгованості 20488,08 грн, простроченої заборгованості 23632,01 грн, нарахованих відсотків 561,35 грн, прострочених відсотків 9955,51 грн, комісії 1425,00 грн, простроченої комісії 25650,00 грн. Відповідно до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 4-2023 від 29 серпня 2023 року АТ «Креді агріколь банк» відступило ТОВ «Глобал спліт» право вимоги за кредитним договором № 4/3281470 від 15 вересня 2021 року. Згідно повідомлення від 15 вересня 2023 року АТ «Креді агріколь банк» повідомило відповідача про укладення договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та надало реквізити для погашення заборгованості. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~ Відповідно до положень\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статті 11 цього Кодексу. Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки\~стаття 629 ЦК\~встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Відповідно до частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Відповідачем доводи позивача щодо невиконання ним зобов`язань за договором не спростовані, а тому суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Глобал спліт» строкової та простроченої заборгованості в розмірі 44120,09 грн і заборгованості з нарахованих та прострочених відсотків в розмірі 10516,86 грн, а всього разом 54636,95 грн . Вирішуючи питання щодо стягнення комісії, суд зазначає наступне. Стягнення з [PERSON] комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а саме: за дії, які банк здійснює на власну користь (електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо), або за дії, які позичальник здійснює на користь банку, чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин, протирічить статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Отже банк не може стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Зазначене узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 (справа № 363/1834/17) та постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 (справа № 496/3134/19). Зокрема, у справі № 496/3134/19 суд касаційної інстанції констатував, що «умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» (п. 31.33). Верховним Судом в постанові від 07 червня 2023 року у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22) зроблений висновок, що оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача комісії в загальному розмірі 27075,00 грн. На підставі\~статті 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов часково, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1619,74 грн.

Outcome: partial