Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

02.09.2024 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшов цивільний позов [PERSON] до відповідача [PERSON] , за яким позивач просив ухвалити судове рішення про стягнення аліментів на утримання двох дітей та своє утримання у розмірі 6000 гривень. 02.09.2024 року системою автоматичного документообігу суду позовні матеріали розподілено судді Уманській О.В. Ухвалою від 06.09.2024 року позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків, а саме подання нової редакції позовної заяви. Копія ухвали позивачем отримана 16.09.2024 року. 19.09.2024 року на адресу суду від [PERSON] надійшла нова редакція позовної заяви в якій позивачка просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його доходу до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у шлюбі з 16.03.2018 року. Рішенням Новобузького районного суду миколаївської області від 10.05.2023 року шлюб між сторонами припинено. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають з нею. Вона на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи в її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити позов, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2018 року. Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 10.05.2023 року, у справі № 481/491/23, шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище - " [PERSON] " (а.с.14-15). Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (копії) серії [NUMBER] від 16.12.2021 року (а.с.8); та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (копії) серії [NUMBER] від 06.04.2023 року ( а.с.9). Діти зареєстровані за місцем проживання матері, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади (а.с.3,4,5,6), та перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 28.08.2024 року № 76 ( а.с.10) Крім того із довідки КП «Новобузької центральної районної лікарні» встановлено, що син [PERSON] потребує постійного догляду, лікування та реабілітації ( а.с.7) Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.79, ч.1 ст.80 СК України). За загальним правилом, передбаченим ст.75 Сімейного кодексу України, встановлено, що дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Отже, за змістом вказаних норм права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів, які має довести позивач. В позовній заяві позивач вказує, що відповідач є працездатною особою, а отже може надавати позивачу матеріальну допомогу до досягнення їхніми синами трьох років. Сукупність досліджених доказів вказує на те, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки доглядає за дітьми, один із яких потребує постійного догляду і лікування, інший не досяг трирічного віку. Доказів, які б вказували на те, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживають сини, останнім не надано, тому в силу ст.84 СК України пред`явлені до нього вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає обґрунтованими. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved