Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника - адвоката Товарніцького Р.М., звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить земельна ділянка площею 0, 88 га, що знаходиться на території Сапогівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, та яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №718038, спадкоємцем якої за законом був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину у встановлений законом строк, але спадкових прав на себе не оформив. Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті [PERSON] , вона претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя, останній зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, заповів їй. З приводу оформлення спадщини, позивачка через свого представника [PERSON] звернулася в Борщівську державну нотаріальну контору, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на її ім`я було відмовлено в зв`язку з виявленими розбіжностями у документах, а саме відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , спадкодавцем є [PERSON] , також відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , спадкодавцем є [PERSON] , тоді як згідно витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17 січня 2024 року № 00043149420, чоловік зазначений як [PERSON] , а його дружина зазначена як [PERSON] , що не дає можливості доказати право [PERSON] на спадкування майна [PERSON] за законом на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України. А тому, просила суд визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 0, 88 га, що знаходиться на території Сапогівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №718038, спадкоємцем якої за законом був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину у встановлений законом строк, але спадкових прав на себе не оформив. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки - адвокат Товарніцький Р.М. у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивачки. Представник відповідача Борщівської міської ради - міський голова Чопик І.К. подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності представника ради, при цьому зазначив, що позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [INFO] в с. Сапогів Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 січня 2010 року Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим встановлено, що за життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, належний їй земельний пай розміром 0, 88 га державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №718038, заповіла [PERSON] . Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 19.01.2010, посвідченим секретарем виконкому Сапогівської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 30. Згідно відмітки в заповіті, такий не змінювався і не скасовувався. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить земельна ділянка площею 0, 88 га, що знаходиться на території Сапогівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, яка належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №718038, що підтверджується копією державного акта, а також довідкою, виданою старостою Сапогівського старостинського округу Борщівської міської ради №05-06-11/213 від 09.10.2024. Із змісту вказаної довідки також вбачається, що на день смерті [PERSON] , разом з нею проживали та були зареєстровані в [ADDRESS] , [PERSON] , чоловік, який прийняв спадщину після її смерті, та [PERSON] , який проживав без реєстрації та помер [INFO] . Крім того встановлено, що [INFO] в с. Сапогів Борщівського району Тернопільської області помер [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 вересня 2011 року Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Також встановлено, що за життя [PERSON] зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, заповів позивачці. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 24.06.2010, посвідченим секретарем Сапогівської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 60. Згідно відмітки в заповіті, такий не скасовувався і не перезаповідався. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить земельна ділянка площею 0, 88 га, яку він успадкував після смерті дружини. Наведене підтверджується довідкою №05-06-11/214 від 09.10.2024, виданою старостою Сапогівського старостинського округу Борщівської міської ради. Поряд з тим встановлено, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , подавши 07 лютого 2012 року заяву про прийняття спадщини до Борщівської державної нотаріальної контори, на підставі якої, до майна померлого було відкрито спадкову справу за №02-14. Крім того, за заявою позивачки, державним нотаріусом їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1, 64 га, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №718578. Також, 05 жовтня 2024 року [PERSON] від імені позивачки звернувся в нотаріальну контору щодо видачі останній свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на майно, яке складається з земельної ділянки площею 0, 88 га, що знаходиться на території Сапогівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, та належала померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем за законом якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину у встановлений законом строк, але не оформив своїх спадкових прав, помер. Однак, у видачі свідоцтва на ім`я позивачки було відмовлено в зв`язку з виявленими розбіжностями у документах, а саме було встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , спадкодавцем є [PERSON] , також відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , спадкодавцем є [PERSON] , тоді як згідно витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17 січня 2024 року № 00043149420, чоловік зазначений як [PERSON] , а його дружина зазначена як [PERSON] , що не дає можливості доказати право [PERSON] на спадкування майна [PERSON] за законом на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України. З цього приводу державним нотаріусом було рекомендовано позивачці звернутися до суду для встановлення належності земельної ділянки спадкодавцю та визнання права власності на земельну ділянку за нею. Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори №897/02-14 від 05.10.2024, матеріалів спадкової справи № 46/2012, відкритої до майна померлого [PERSON] . Так, судом встановлено, що померлій [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №718038, належала земельна ділянка площею 0, 88 га, що знаходиться на території Сапогівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Спадкоємець за заповітом [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину не прийняв, з такою на день її смерті, за даними довідки, виданої старостою Сапогівського старостинського округу Борщівської міської ради №05-06-11/213 від 09.10.2024, проживав без реєстрації, крім того, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався і спадкові справи до майна [PERSON] не заводились, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №78625863 від 05.10.2024 Крім того встановлено, що [INFO] в с. Сапогів Борщівського району Тернопільської області помер [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 серпня 2017 року виконавчим комітетом Сапогівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Також встановлено, що [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] , і малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних, недієздатних та обмежено дієздатних спадкоємців у [PERSON] за даними Сапогівського старостинського округу не має. Наведене підтверджується довідкою, виданою старостою Сапогівського старостинського округу Борщівської міської ради №06-05-11/215 від 09.10.2024. Разом з тим, вищеописаними довідками підтверджується, що померлі [PERSON] та [PERSON] , були подружжям. Таким чином судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв саме її чоловік [PERSON] , і фактично набув право на земельну ділянку площею 0, 88 га, що знаходиться на території Сапогівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №718038, днак спадкових прав на себе не оформив, помер. Згідно витягу №НВ-6100787492024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформованого ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області 11.10.2024, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 23955, 53 грн. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що окрім позивачки, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли. Зазначене випливає з листа Борщівської державної нотаріальної контори № 897/02-14 від 05.10.2024, матеріалів спадкової справи № 46/2012, відкритої до майна померлого [PERSON] . Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі. На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1219, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved