Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що з 28.11.2020 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . 02.04.2024 відповідачка покинула його та сина, а невдовзі звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Оскільки він був проти та бажав зберегти сім`ю, судом було надано строк на примирення в межах 6 місяців. Разом з тим, не дивлячись на всі його зусилля примирення між ним та відповідачкою не відбулося. Весь цей час, починаючи з 02.04.2024 їх малолітній син [PERSON] залишався на його утриманні та піклування. Він понад усе на світі любить свого сина, не уявляє свого життя без нього, турбується та хвилюється за нього. Весь свій вільний час проводить з дитиною і син також дуже прив`язаний до нього. Метою найкращого розвитку дитини з 25.07.2024 він влаштував сина до закладу дошкільної освіти №12 «Червона Шапочка». Позивач вказує, що він працює, спиртними напоями не зловживає, характеризується позитивно, добре справляється з доглядом, утриманням та вихованням сина. Разом з цим дбає по його духовний розвиток. Відповідачка дитиною не цікавиться, взагалі не турбується про нього, навпаки влаштовує своє особисте життя. Позивач вважає, що за таких умов дитині краще буде проживати з ним, а тому прохає суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з ним [PERSON] У судове засідання позивач та його представник адвокат Янченко С.І. не з`явилися, при цьому від останньої до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, відзиву щодо позову не подала, клопотання від відповідачки про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, направивши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. У відповідності до ч.1\~статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України\~передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.11.2020. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 09.12.2024 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що після розірвання шлюбу сторони не дійшли згоди про місце проживання дитини. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 16.10.2024, відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , однак з 02.04.2024 не проживає, не утримує та не приймає участі у вихованні сина. Дитина перебуває на повному утримання батька [PERSON] (а.с.11). Відповідно до характеристики малолітнього [PERSON] , 31.01.2021 складеної закладом дошкільної освіти №12 «Червона Шапочка» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, дитина відвідує заклад з 25.07.2024 по теперішній час. Дитину приводить та забирають по черзі: тато [PERSON] та бабуся [PERSON] . Вихованням хлопчика займається тато. Відчувається потужній емоційний зв`язок між батьком та сином. Дитина завжди чиста, охайна та доглянута. Мати [PERSON] , не приймає участі у житті закладу дошкільної освіти та групи, не відвідує батьківські збори (а.с.12). Відповідно до висновку органу опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON] доцільно визначити його місце проживання з батьком [PERSON] . При цьому у висновку, зокрема, зазначено, що малолітня дитина проживає у батька, який займається його вихованням, утриманням та розвитком. Натомість мати дитини у вихованні сина участі не бере, на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Мати не надала дозвіл на обстеження її умов проживання. Відповідачка була належним чином повідомлениа про час та місце розгляду справи, однак, таким правом не скористлася, що свідчить про її байдуже ставлення до цього спору. Крім того, судом встановлено, що позивач зареєстрований як ФОП (технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів). Відповідно до характеристики, виданої спеціалістом сектору по роботі з органами самоорганізації населення в мікрорайоні № 4, за місцем проживання характеризується позитивно. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,\~ст.161 СК України\~випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком відповідатиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved