Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 0,0700 га, з кадастровим номером 6322082001:00:000:2269, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] на території Дергачівської міської ради Харківського ( колишнього Дергачівського району) Харківської області. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~щосвідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 03.04.2006 року Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області підтверджує факт смерті [PERSON] , [INFO] , актовий запис про смерть 33, який є його батьком. 14 січня 1994 року по рішенню Дергачівського районного суду Харківської області (справа № 2-67/1994) шлюб між батьками позивача розірвано.Свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 17.07.2001 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області підтверджує факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів розірвання шлюбу 17 липня 2001 року проведено відповідний запис. На даний час мати позивача відповідач у справі [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Дзержинський відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 473. Після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] ». Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14.01.1994 року (справа 2-67/1994) за [PERSON] визнано право власності на 1/2частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS] . 19 грудня 2012 року вказана 1/2 частина на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] в КПТІ « Інвенрос» в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 152. Витяг про державну реєстрацію (номер витягу 36823379) від 19.12.2012 року підтверджує факт, що за реєстраційним номером 20254373 обліковується житловий будинок , розташований по [ADDRESS] , який на праві спільної часткової власності в 1/2частині зареєстрований за [PERSON] (номер запису 152 в реєстрову книгу № 2. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію 19.12.2012). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 жовтня 2007 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. за реєстровим №1-3070 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 700 кв.м. належить [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач у справі [PERSON] спадкоємець на цілу частку майна батька. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвенрос» (номер витягу 16733309) від 20.11.2007 року підтверджує факт того, що за реєстраційним номером 20254373 розташований будинок за адресою: [ADDRESS] (номер запису 152 в книзі 2), який на праві спільної часткової власності в цілому належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину (1-3070) від 20.11.2007, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою. Дата прийняття рішення про реєстрацію право власності 01.10.2007. Згідно виписки з рішення № 22 від 23 лютого 1996 року « Про передачу присадибних ділянок на території Русько-Лозівської сільської Ради в приватну власність», згідно декрету Кабінетів Міністрів України від 26 грудня 1992 року та на підставі заяви [PERSON] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] , виконком Русько-Лозівської сільської ради народних депутатів передав безоплатно в приватну власність присадибну земельну ділянку [PERSON] , прож. [ADDRESS] площею 0,07 га. Громадянину [PERSON] отримавши присадибну ділянку землі в приватну власність використовувати її за цільовим призначенням. Рішенням № 22 від 23 лютого 1996 року виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів « Про передачу присадибних ділянок на території Русько-Лозівської сільської Ради в приватну власність», згідно декрету Кабінетів Міністрів України від 26 грудня 1992 року передано безоплатно в приватну власність присадибні ділянки громадянам с.Руська Лозова і громадянам, які отримали землю в приватну власність використовувати її за цільовим призначенням. Так за № 1789 обліковується [PERSON] , [ADDRESS] , площа земельної ділянки 0,07 га. ( Рішення отримали в архівному відділі Харківської районної державної адміністрації Харківської області 11.06.2024 року за № 06-34/63 Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин відділ № 7 від 03.10. 2024 року № 3354/327-24, Рішенням виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів від 23.02.1996 року № 22 « Про передачу присадибних земельних ділянко на території Русько-Лозівської сільської ради у приватну власність» [PERSON] передана у приватну власність присадибна земельна ділянка, яка розташована в [ADDRESS] на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.За даними Державного земельного кадастру, наявними у Національній кадастровій системі, земельна ділянка , розташована за адресою: [ADDRESS] на території Дергачівської міської ради Харківського (колишнього Дергачівського району) Харківської області, має кадастровий номер: 6322082001:00:000:2269.Відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, наявних у Відділі та даних Державного земельного кадастру документи, що посвідчують права на земельну ділянку з кадастровим номером 6322082001:00:000:2269, розташовану за адресою: [ADDRESS] не зареєстровані. Таким чином, для проведення державної реєстрації права власності на вказану вище земельну ділянку слід звернутися до державних реєстраторів прав на нерухоме майно. Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ( номер витягу НВ- 6800574092024 від 04.09.2024) підтверджує факт, що земельна ділянка, площею 0.0700 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд має кадастровий номер: 6322082001:00:000:2269. ТОВ «Перспектива Слобожанщини» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд розташованої на території Дергачівської міської ради в [ADDRESS] .Згідно технічного паспорту (інвентарний номер 168, реєстровий номер 2-152), виданого Комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвенрос» на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд обліковується земельна ділянка, згідно документації. У випадку наявності документа, рішення про безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки, прийняте органом місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», громадянин має право на дану земельну ділянку розробити технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та внести дані про земельну ділянку до Державного земельного кадастру. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.За життя батько позивача [PERSON] не встигнув виконати вимоги законодавства щодо приватизації земельної ділянки, а також неможливості завершити процедуру приватизації та реєстрації за ними права власності на землю у зв`язку зі смертю, а тому така земельна ділянка входить до складу спадкового майна. 21 листопада 2024 року державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківськох області за вихідним номером 2029/02-31 надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що видати с відоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] неможливо. Відповідач у справі [PERSON] не претендувала та не претендує на вищевказану земельну дялінку, право власності на яку в цілому отримав її колишній чоловік вже після їхнього розлучення і яка є його особистою приватною власністю та не була предметом поділу майна подружжя. В судове засідання позивач не з`явилася, представником позивача адвокатом Мироненко С.М. надано до суду заяву з проханням розгляд справи провести за її відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Представником Дергачівської міської ради, [PERSON] , надано до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності як представника, проти задоволення позову не заперечує. Від відповідача у справі [PERSON] надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити в її відсутність позовні вимоги визнає в повному обсязі. За правилами п.1 ч.3\~ст.223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, а відповідно до ч.4\~ст.206 цього кодексу\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтями15,16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 03.04.2006 року Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області , актовий запис про смерть 33 . 14 січня 1994 року по рішенню Дергачівського районного суду Харківської області (справа № 2-67/1994) шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірвано. Свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 17.07.2001 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області підтверджує факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів розірвання шлюбу 17 липня 2001 року проведено відповідний запис. Відповідач у справі [PERSON] (мати позивача), [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Дзержинський відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 473. Після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] ». Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14.01.1994 року (справа 2-67/1994) за [PERSON] визнано право власності на 1/2частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS] . 19 грудня 2012 року вказана 1/2 частина на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] в КПТІ « Інвенрос» в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 152. Витяг про державну реєстрацію (номер витягу 36823379) від 19.12.2012 року підтверджує факт, що за реєстраційним номером 20254373 обліковується житловий будинок , розташований по [ADDRESS] , який на праві спільної часткової власності в 1/2частині зареєстрований за [PERSON] (номер запису 152 в реєстрову книгу № 2. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію 19.12.2012). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 жовтня 2007 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. за реєстровим №1-3070 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 700 кв.м. належить [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач у справі [PERSON] спадкоємець на цілу частку майна батька. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвенрос» (номер витягу 16733309) від 20.11.2007 року підтверджує факт того, що за реєстраційним номером 20254373 розташований будинок за адресою: [ADDRESS] (номер запису 152 в книзі 2), який на праві спільної часткової власності в цілому належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину (1-3070) від 20.11.2007, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою. Дата прийняття рішення про реєстрацію право власності 01.10.2007. Згідно виписки з рішення № 22 від 23 лютого 1996 року « Про передачу присадибних ділянок на території Русько-Лозівської сільської Ради в приватну власність», згідно декрету Кабінетів Міністрів України від 26 грудня 1992 року та на підставі заяви [PERSON] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] , виконком Русько-Лозівської сільської ради народних депутатів передав безоплатно в приватну власність присадибну земельну ділянку [PERSON] , прож. [ADDRESS] площею 0,07 га. Громадянину [PERSON] отримавши присадибну ділянку землі в приватну власність використовувати її за цільовим призначенням. Рішенням № 22 від 23 лютого 1996 року виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів « Про передачу присадибних ділянок на території Русько-Лозівської сільської Ради в приватну власність», згідно декрету Кабінетів Міністрів України від 26 грудня 1992 року передано безоплатно в приватну власність присадибні ділянки громадянам с.Руська Лозова і громадянам, які отримали землю в приватну власність використовувати її за цільовим призначенням. Так за № 1789 обліковується [PERSON] , [ADDRESS] , площа земельної ділянки 0,07 га. ( Рішення отримали в архівному відділі Харківської районної державної адміністрації Харківської області 11.06.2024 року за № 06-34/63 Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин відділ № 7 від 03.10. 2024 року № 3354/327-24, Рішенням виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів від 23.02.1996 року № 22 « Про передачу присадибних земельних ділянко на території Русько-Лозівської сільської ради у приватну власність» [PERSON] передана у приватну власність присадибна земельна ділянка, яка розташована в [ADDRESS] на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.За даними Державного земельного кадастру, наявними у Національній кадастровій системі, земельна ділянка , розташована за адресою: [ADDRESS] на території Дергачівської міської ради Харківського (колишнього Дергачівського району) Харківської області, має кадастровий номер: 6322082001:00:000:2269.Відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, наявних у Відділі та даних Державного земельного кадастру документи, що посвідчують права на земельну ділянку з кадастровим номером 6322082001:00:000:2269, розташовану за адресою: [ADDRESS] не зареєстровані. Таким чином, для проведення державної реєстрації права власності на вказану вище земельну ділянку слід звернутися до державних реєстраторів прав на нерухоме майно. Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ( номер витягу НВ- 6800574092024 від 04.09.2024) підтверджує факт, що земельна ділянка, площею 0.0700 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд має кадастровий номер: 6322082001:00:000:2269. ТОВ «Перспектива Слобожанщини» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд розташованої на території Дергачівської міської ради в [ADDRESS] .Згідно технічного паспорту (інвентарний номер 168, реєстровий номер 2-152), виданого Комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвенрос» на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд обліковується земельна ділянка, згідно документації. 21 листопада 2024 року державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківськох області за вихідним номером 2029/02-31 надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що видати с відоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] неможливо. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як передбачено ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після померлого [INFO] [PERSON] , була заведена спадкова справа № 980/2007 та 01 жовтня 2007 року за реєстровим № 1-3070, державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Як передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.\~У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі поданої позивачем заяви, державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області було заведено спадкову справу № 980/2007, але у видачі свідоцтва на цілу частку земельної ділянки, в порядку спадкування за заповітом позивачу було відмовлено, про що 21 листопада 2024 року складено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Статтею 1218ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст.1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. 2 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно до п.п. 2 п. 1 перехідних положень\~Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 Про приватизацію земельних ділянок\~(далі Декрет), є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців. Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Якщо громадянин помер, не отримавши державного акта на право власності на земельну ділянку, його спадкоємці мають право оформити право власності на дані земельні ділянки вже на своє ім`я.\~Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом ст. 1296\~Цивільного кодексу України\~оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок)…або частку у праві спільної часткової власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної часткової власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, адже ці вимоги належним чином обґрунтовані та підтверджуються наявними матеріалами справи. Згідно ч.1\~\~ст.76 ЦПК України\~\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved