Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

[PERSON] , звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище позовом. Обґрунтовуючи позовну заяву, посилалася на те, що вона є матір`ю малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , [INFO] є батьком. Зазначала, що оскільки, спільне життя з відповідачем не склалося, згідно рішення Сокирянського районного суду, шлюб між ними було розірвано. З моменту розірвання шлюбу, відповідач не спілкується з дітьми, не цікавиться їх успіхами в школі, життям, не відвідує та не виконує свої обов`язки щодо утримання дітей. А тому, на її думку [PERSON] своєю поведінкою фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не піклується про дітей та не бере участі у їх вихованні. Таким чином обов`язки з виховання та утримання дітей виконує лише позивачка. Лікуванням дітей також займається мати, яка прикладає максимум зусиль. Вказувала на те, що враховуючи зазначені вище обставини які склалися, є підстави вважати, що [PERSON] покладених законом батьківських обов`язків не виконує, не бере участі у вихованні та піклуванні дітей, не цікавиться успіхами та станом здоров`я дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі та не забезпечує їх усім необхідним. Просила суд, позбавити [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - органу опіки та піклування виконавчого комітету Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області Войняк Н.А. у судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву у якій просила провести судове засідання без її участі за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області. Крім цього, [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.02.2013 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06.08.2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №66. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №2350 від 22.04.2024 року, виданої заступником начальника, начальником відділу адміністративних послуг, адміністратором управління - Центру надання адміністративних послуг Сокирянської міської ради І.Корчинською, по [ADDRESS], з [PERSON] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно характеристики, виданої депутатом Сокирянської міської ради Кружкіним В.К. встановлено, що [PERSON] характеризується з позитивної сторони, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася. Проживає разом із трьома дітьми, займається їх вихованням, навчанням, розвитком, а також забезпечує їх всім необхідним. Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» № ВР-002750147, підтверджується те, що позивачка [PERSON] , [INFO] не притягувалася до кримінальної відповідальності, незнятої чи непогашеної судимості не має та у розшуку не перебуває. Згідно до характеристики виданої Опорним закладом «Сокирянський ліцей №1 Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області» №156 від 22.04.2024 року, встановлено, що [PERSON] учень 8-А класу за час навчання зарекомендував себе як дисциплінований учень, володіє навчальним матеріалом на середньому та достатньому рівнях. Виявляє логічне конкретне мислення. На уроках не завжди активний. Домашні завдання виконує постійно. Має добрий загальний розвиток. Бере активну участь у громадському житті класу та школи, користується повагою серед своїх однолітків, комунікабельний, серйозний, доброзичливий, не піддається чужому впливу. Росте в неповній сім`ї, проживає з матір`ю. Батько учня до школи не з`являється, жодного разу не цікавився ні його навчанням, ні його успіхами. Виховання сина займається мати, яка регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям дитини. Відповідно до характеристики виданої учениці 4-В класу опорного закладу Сокирянський ліцей №1 Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області» [PERSON] встановлено, за час навчання зарекомендувала себе як здібна, розумна дитина. Має високі досягнення у навчанні. Дуже дружня, добра, по товариськи відноситься до усіх дітей у класі, має лідерські здібності. Мати [PERSON] бере активну участь у житті класу, допомагає у організації позакласових заходів, регулярно відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] з сім`єю не проживає та не спілкується з дитиною. У вихованні участі не бере. За чотири роки навчання він жодного разу не прийшов до школи. Згідно довідки № 05/2-61 від 25.04.2024 року та договору про навчання у закладі вищої освіти № 111с1/23 від 15.08.2023 року [PERSON] є здобувачем вищої освіти 1 курсу денної форми навчання стоматологічного факультету за спеціальністю «221 Стоматологія». Навчається за контрактом. Згідно договору про навчання у закладі вищої освіти, законним представником виступає мати [PERSON] . Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання №425 від 22.04.2024 року, складеного комісією у складі: депутата Сокирянської міської ради Кружкіна В.К. та сусідів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] проживає у власному будинку разом із [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2014 року народження. Займається вихованням, навчанням та розвитком своїх дітей, а також забезпечує їх всім необхідним. Згідно акту обстеження умов проживання від 17.05.2024 року складеного комісією у складі: начальника Служби у справах дітей - Мельник І.Б., головним спеціалістом служби у справах дітей - Тимчук О.С. та звідувачем відділення соціальної роботи КУ «ЦНСП» Бабій А.В. встановлено, що за місцем проживання по [ADDRESS] для дітей створено всі необхідні та належні умови для навчання, відпочинку та розвитку, вони забезпечені всім необхідним. Оскільки відповідач [PERSON] не займається вихованням, навчанням та розвитком дітей, мати [PERSON] прийняла рішення щодо вирішення питання про позбавлення його батьківських прав по відношенню до дітей. Під час розмови з дітьми встановлено, що вони не заперечують щодо позбавлення батьківських прав їх батька. Відповідно до пояснень від 30.04.2024 року, відібраних інспектором СЮП відділу взаємодії з громадами Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капітаном поліції Мігалескул І.М. у малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] вбачається, що її батьком є [PERSON] , [INFO] житель м. Сокиряни, який протягом семи з половиною років не спілкується ані з нею, ані з її братами та не приймає ніякої участі у їхньому вихованні. Фінансовим забезпеченням займається тільки мати. Також дитина повідомила, що її батько не намагався відновити з нею спілкування, хоча проживає у одному місті, будь які вітання з приводу чи то дня народження чи нового року від [PERSON] не надходило. Зазначене вище також підтверджується поясненнями відібраними 30.04.2024 року у дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Витягів з амбулаторних карт №№80,81,82 від 22.04.2024 року, виданих директором КНП Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги Заремською А.Є. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на «Д» обліку не перебувають. За медичною допомогою з дітьми звертається мати. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області за №110 від 27.05.2024 року прийнято рішення, згідно якого затверджено висновок виконавчого комітету Сокирянської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з метою соціального захисту та їх права на повноцінний розвиток, створення належних умов для психологічної адаптації, виховання та розумового розвитку. Враховуючи положення ст.ст.10-13 ЦПК України при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-12 від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У 6 принципі Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20.11.1959р., учасником якої є Україна, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічні норми закріплені у Сімейному кодексі України, зокрема, згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.1 ст.9 Конвенції вказано, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки. Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно ч.4 ст.164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідно до ст.165 СК України мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином суд вважає, що відповідачем [PERSON] свідомо обрано такі життєві умови, за якими його участь у вихованні дітей є мінімальною та недостатньою, що в свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України. ЄСПЛ неодноразово зауважував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач фактично самоусунувся від виховання дітей та виконання батьківських обов`язків, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , по відношенню до його дітей [PERSON] та [PERSON] , слід задовольнити, адже це якнайкраще відповідатиме інтересам дітей. Згідно ч.ч.2,3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний у відповідності до ст.182 СК України враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1 ст.183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, вік його дітей, які потребують необхідного забезпечення, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб дітей, а також з реальної можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти, не порушуючи прав останнього суд вважає, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved