Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

13.09.2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на його утримання на час навчання. Свої вимоги мотивує тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] в травні 2012 року офіційно розірвали шлюб, а з 2011 року не проживають разом. З того часу позивач залишився мешкати разом з матір`ю. Відповідач сплачував аліменти на утримання сина в розмірі частини від свого заробітку (доходу). Оскільки позивач досяг повноліття, стягнення аліментів припинилось 05.10.2024 року. У вересні 2022 року [PERSON] вступив до Відокремленого структурного підрозділу «Нікопольський фаховий коледж Українського державного університету науки і технологій» денної форми навчання, термін навчання закінчується 30.06.2026 року. Він не має ніякого джерела доходів, знаходиться на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги на навчання та проживання, оплати комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування, навчально-методичних посібників та підручників. Оскільки відповідач не є інвалідом, знаходиться в працездатному стані, позивач вважає, що він зобов`язаний надавати йому матеріальну допомогу на період навчання. Враховуючи викладене вище, він просить суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 3 196 грн. на його користь, як повнолітньої дитини, що навчається з 01.09.2022 року і до припинення навчання до 30.06.2026 року. Ухвалою суду від 23.10.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов (а.с.17-18). Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом направлення на адресу його реєстрації копії ухвали про відкриття провадження та позову з додатками, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.209). 29.11.2024 року до канцелярії суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] зазначає, що його син з матір`ю вже тривалий час мешкають в Німеччині, мають статус біженців і від іноземної держави отримують грошову допомогу в розмірі 400 євро щомісяця на одну особу. Форма навчання у його сина денно-бюджетна, тобто передбачає отримання студентами стипендії. Крім того, його син вже повнолітній, перебуваючи в Німеччині, має можливість працювати та отримувати дохід, який в рази вищій середньостатистичного доходу на території України. Він же, в свою чергу, має лише один дохід пенсію. Крім того, стан його здоров`я є незадовільним, потребує періодичного лікування, оскільки він має хронічні хвороби виразку шлунку, виразку 12-палої кишки, та переніс хворобу вірусний гепатит «С». Для відновлення здоров`я відповідач періодично проходить лікування, яке потребує значних коштів. Син та його колишня дружина, перебуваючи за кордоном, не цікавляться його життям та здоров`ям, їм байдуже, що в нього відбувається в житті. З цих підстав просить відмовити позивачу в задоволенні позову. Розгляд справи\~проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правилами ст.\~12\~ЦПК України\~визначено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених законом.\~ Як встановлено судом, позивач є сином відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 20.05.2022 року (а.с. 8). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 16.08.2007 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі частини від усіх видів його доходів щомісяця на утримання їх сина [PERSON] , починаючи з 01.09.2007 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.5). [PERSON] є студентом другого курсу Відокремленого структурного підрозділу «Нікопольський фаховий коледж Українського державного університету науки і технологій» денної форми навчання, наказ про зарахування №44-с від 29.08.2022 року, в умовах воєнного часу освітній процес здійснюється в дистанційній (онлайн) формі, термін навчання закінчується 30.06.2026 року. Дані відомості підтверджуються довідкою №508 від 06.08.2024 року, виданою в.о. директора Відокремленого структурного підрозділу «Нікопольський фаховий коледж Українського державного університету науки і технологій» [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатись після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим за 23 роки; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається в матеріалах справи, відповідач є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим 13.06.2018 року (а.с.27). Згідно довідки про доходи №9595595295622573 від 19.11.2024 року, сума його пенсії за період з 01.01.2024 року по 30.11.2024 року складає 37140,83 грн. (а.с.38), тобто середньомісячний розмір пенсії складає 37 140,83 грн. поділити на 11 місяців, що дорівнює 3 376,44 грн. Інших доходів відповідач не має, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) перерахованого податку та військового збору станом на 18.11.2024 року (а.с.29). Крім того, згідно медичного висновку від 21.11.2024 року, [PERSON] за станом здоров`я потребує пролонгованого медикаментозного лікування та дієтичного харчування (а.с.30). Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182\~цього Кодексу. Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітнього сина [PERSON] , оскільки існують правові підстави для стягнення з нього аліментів, але враховуючи матеріальний стан відповідача та стан його здоров`я, суд не погоджується з заявленою позивачем сумою аліментів. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України,\~в їх\~сукупності,\~ зокрема:\~ погіршення\~стану здоров`я\~відповідача,\~наявність хронічних\~хвороб,\~які потребують\~пролонгованого медикаментозного\~лікування та\~дієтичного харчування,\~а також\~ той\~факт,\~що відповідач\~є пенсіонером,\~і пенсія\~є єдиним\~джерелом його\~доходу,\~а тому\~суд приходить\~до висновку,\~що [PERSON] \~фактично спроможний\~надавати допомогу\~на утримання\~повнолітнього сина\~у розмірі\~1/8\~частки його\~доходу щомісяця,\~що від\~ середньомісячного\~розміру пенсії\~3\~376,44\~грн.\~ складає\~422\~грн. Крім того, позивач є студентом денно-бюджетної форми навчання, що передбачає отримання стипендії, та, за твердженням відповідача, перебуває за кордоном в статусі біженця, отримуючи соціальну допомогу від іноземної держави. Даний факт\~позивачем не\~спростований. При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства, а законні права та інтереси відповідача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Але враховуючи той факт, що позивач досяг повноліття лише [INFO] , тому стягнення аліментів повинно відбуватись з 05.10.2024 року. Відповідно до п.1.ч.1 ст.430 ЦПК України стягнення аліментів\~ у\~межах суми\~платежу за\~один місяць допускається до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.

Outcome: partial