Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" звернулося у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 30 березня 2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 30.03.2024-100003385 шляхом підписання заявки. Відповідно до умов договору та заявки відповідачу надано кредит у розмірі 4000 грн. 00 коп., що підтверджується копією квитанції про видачу коштів від 30 березня 2024 року, строком на 62 дні з процентною ставкою "Економ"/"Стандарт", зі сплатою неустойки в сумі 100 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у встановленому розмірі. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання по кредитному договору не виконав, допустив заборгованість у розмірі 10580 грн. 00 коп. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив, представник позивача подав клопотання відповідно до якого просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає повністю. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази подані сторонами, приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, не суперечить правам та інтересам інших осіб та приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Так, 30 березня 2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 30.03.2024-100003385 шляхом підписання заявки. Відповідно до умов договору та заявки відповідачу надано кредит у розмірі 4000 грн. 00 коп., що підтверджується копією квитанції про видачу коштів від 30 березня 2024 року, строком на 62 дні з процентною ставкою за процентною ставкою "Економ"/"Стандарт". Процентна ставка "Економ"- фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 31 днів з дня отримання чергового траншу включно. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки "Економ". Як передбачено п.15 Заявки,Неустойка становить 100, грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до п. 3.1 Договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Пунктом 3.2 Договору визначено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. [PERSON] , отримав грошові кошти в сумі 4000 грн. 00 коп, видача коштів за кредитним договором здійснювалася за допомогою системи LIQPAY, згідно копії квитанції № 2443777362 від 30 березня 2024 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , порушуючи умови договору, свої зобов`язання в частині погашення заборгованості за кредитом належним чином не виконував. Станом на дату подачі позову, заборгованість за кредитним договором становить 10580 грн. 00 коп., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 4000 грн. 00 коп., заборгованості по відсотках - 5080 грн. 00 коп. та неустойки - 1500 грн. 00 коп. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що боржник належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором. Такі дії позичальника є неправомірними, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, згідно положень ч.1ст.142 ЦПК України, з неї підлягає стягненню на користь позивача лише 50 відсотків судового збору, інша частина сплаченого судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved