Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

23.10.2024 р. представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» Бутенко М.О. звернулась до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , зазначивши третьою особою Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО», у якому просила стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» завдані збитки у розмірі 8729,10 гривень та судові витрати у розмірі 3028 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.01.2022 між ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено генеральний договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 3001/394/000001/1. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «DAF» державний номерний знак [NUMBER] . 04.02.2023 [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mercedes» державний реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом «DAF» державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП даним транспортним засобам було завдано механічні пошкодження. Постановою суду відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 22150,76 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована АТ «ПРОСТО Страхування» за полісом № АР2986818, то остання відшкодувала ПрАТ «СК «Універсальна» страхове відшкодування в розмірі 13421,66 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 8729,10 грн., яка, на підставі ст. 1194 ЦК України, підлягає стягненню з відповідача. Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В. від 28.10.2024 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до [PERSON] , третя особа: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО», про відшкодування шкоди в порядку суброгації, передано за підсудністю до Новобузького районного суду Миколаївської області. 13.11.2024 року дана справа надійшла до Новобузького районного суду Миколаївської області. В силу вимог ст.14 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду 13.11.2024 року визначено головуючу по цій справі суддю Вжещ С.І. Ухвалою судді від 18.11.2024 року справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09.12.2024 року. 09.12.2024 року ухвалою суду на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України відкладено судовий розгляд по справі до 27.12.2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом останній направив до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судові засідання 09.12.2024 року та 27.12.2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розгляд справи проводити в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.01.2022 між ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено генеральний договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 3001/394/000001/1, предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «DAF» державний номерний знак [NUMBER] (а.с.13-17, 18, 19). Крім того, 01.07.2022 між ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено договір страхування транспортного засобу «DAF» державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджено страховим актом № G-10694-1 (а.с.28). 04.02.2023 о 18 год. 15 хв. в м. Новий Буг, Площа Свободи, 8 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ «DAF» державний номерний знак [NUMBER] , та ТЗ «Mercedes-Вenz» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , який є винуватцем ДТП, що підтверджено постановою Новобузького районного суду Миколаївської області № 481/261/23 від 01.03.2023 (а.с.21-22). З акту огляду транспортного засобу від 08.02.2023 вбачається, що автомобіль марки «DAF» державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є ТОВ «ОТП Лізинг», має механічні пошкодження, а саме: крило заднє ліве - трісн., розбите, шина колеса заднього лівого - порізи (а.с.23,24). ТОВ «Трак Центр ЛТД» складено рахунок на передоплату № [NUMBER] від 29.05.2023, згідно якого сума до оплати становить 28168,39 грн (а.с.27). Згідно страхового акту № G-10694-1 подію визнано страховим випадком, а збитки, яких зазнав страхувальник, підлягають відшкодуванню в сумі 22150,76 грн., одержувач страхового відшкодування: ТОВ «Трак Центр ЛТД», яку виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією №46806 від 01.06.2023 (а.с.28-30). Оскільки винуватцем ДТП визнано відповідача [PERSON] , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в АТ «ПРОСТО-Страхування» згідно з полісом № АР2986818, діючим на 04.02.2023, ПрАТ «СК «Універсальна» звернулося до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування. АТ «ПРОСТО» здійснено виплату страхового відшкодування за полісом № АР2986818 в розмірі 13421,66 грн., що підтверджено платіжною інструкцією № 3741 від 19.07.2023 (а.с.33). З огляду на те, що розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 22150,76 грн., при цьому полісом № АР2986818 покрито частину шкоди на суму 13421,66 грн., то залишок шкоди складає 8729,10 грн. (22150,76 грн. - 13421,66 грн.) Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За правилами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена уст. 27 Закону України «Про страхування». Згідно з наведеними положеннями до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Відповідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі №6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України). Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України в порядку суброгації. Будь-яких доказів відшкодування витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, відповідачем суду надано не було. Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Враховуючи наведене, відповідач [PERSON] повинен відшкодувати позивачу у порядку суброгації 8729,10 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю, із відповідача у користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 3028 грн.

Outcome: approved