Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У листопаді 2024 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Цокало Т.М. за допомогою документа, сформованого в системі «Електронний суд», звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5113, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянки України [PERSON] , (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ), яка є боржником за Кредитним договором №09911-12/2019 від 17.12.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 35234236, місцезнаходження: вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1 корпус 28, місто Львів, Львівська область, Україна, поштовий індекс: 79018), який є стягувачем за виконавчим провадженням ВП [NUMBER]; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 35234236, місцезнаходження: вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1 корпус 28, місто Львів, Львівська область, Україна, поштовий індекс: 79018), на користь громадянки України [PERSON] , (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) понесені нею судові витрати а саме: 8 000,00 грн. - витрати на правничу допомогу; 968,96 грн. - судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що з джерел Єдиного реєстру виконавчих проваджень їй стало відомо, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти Івана Миколайовича перебуває на виконанні ВП [NUMBER] від 09 грудня 2021 року, сторонами якого є - [PERSON] (боржник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТКАПІТАЛ" (стягувач). Згідно відповіді приватного виконавця Іванюти Івана Миколайовича від 09.10.2024 року на запит представника позивача Цокало Т.М., в матеріалах виконавчого провадження знаходились документи: постанова про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу за ВП [NUMBER] від 09 грудня 2021 року; копія заяви про примусове виконання рішення вих. №20258115/3 від 09 вересня 2021 року; копія виконавчого напису №5113, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. від 22 травня2021 року; копія договору про надання фінансового кредиту № 09911-12/2019 від 17 грудня 2019 року. 22 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було звернено стягнення з [PERSON] , яка є Боржником за Кредитним договором №09911-12/2019 від 17грудня 2019 року, укладеним з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №ІКК-1 від 04 грудня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором №09911- 12/2019 від 17 грудня 2019 року. Строк платежу за Кредитним договором №09911-12/2019 від 17 грудня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04 грудня2020 року по 24 лютого 2021 року. Сума заборгованості становить 9480,00 гривень, що складається з: 3000,00 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6480,00 гривень - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із Стягувача, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість Боржника становить 10410,00 грн. Разом з тим, позивач стверджує, що її ніхто не повідомляв про наявність договорів про відступлення права вимоги. Новий кредитор ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не повідомив письмово позивача про заміну первісного кредитора і про нові рахунки, за якими необхідно здійснювати платежі. Крім того, позивач зазначає, що згідно п. 1.2 договору про надання фінансового кредиту №09911-12/2019 від 17 грудня 2019 року, договір укладався строком на 12 днів. Тобто строк договору закінчується 28 грудня 2019 року. В свою чергу приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. проводить стягнення за виконавчим написом №5113, виданий 22 травня 2021 року в період з 04 грудня 2020 року по 24 лютого 2021 року, що суперечить умовам цього кредитного договору. Цей факт підтверджує спірність вчинення виконавчого напису №5113. Відповідно до додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №09911- 12/2019, загальна сума кредиту становить 3003,60 грн., з яких відсотки за користування кредитом становлять 3,60 грн. Але приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. стягує заборгованість за виконавчим написом в загальному розмірі 10410,00 грн. Цей факт також підтверджує спірність вчинення виконавчого напису №5113. Посилаючись, що виконавчий напис вчинено зі порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості; відсутня виписка з особового рахунка, що є обов`язковою для вчинення виконавчого напису; вчинення виконавчого напису на нотаріально не посвідченому договорі, що суперечить висновкам Верховного Суду та не повідомлення про наявність договорів про відступлення права вимоги (новий кредитор ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не повідомив письмово позивача про заміну первісного кредитора і про нові рахунки, за якими необхідно було здійснювати платежі), просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14 листопада 2024 року справу передано на розгляд головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року відкрито спрощене провадження по справі та призначено судове засідання на 13 січня 2025 року. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином.13 січня 2025 року позивач через свого представника - адвоката Цокало Т.М. за допомогою документа, сформованого в системі «Електронний суд», звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справи за відсутністю позивача та її представника; позовні вимоги підтримують повністю та просять задовольнити в повному обсязі; проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача - ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванюта І.М. в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. В матеріалах справи наявні докази належного їх сповіщення про час та місце розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду представник відповідача та треті особи не надсилали, про причину неявки суд не повідомили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 22 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис № 5113 про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за Кредитним договором №09911-12/2019 від 17 грудня 2019 року, укладеним з ТОВ «ФК ІНВНЕСТРУМ», правонаступником всіх прав та обов`язків за договорм відступлення права вимоги № ІКК-І від 04 грудня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал». Строк платежу за кредитним договором № №09911-12/2019 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04 грудня 2020 року по 24 лютого 2021 року. Сума заборгованості становить 9 480,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за суму кредиту - 3000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам - 6 480,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату зі стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 10 410,00 грн. (а.с. 37) На підставі заяви стягувача ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал»постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванюти І.М. 09 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 5113 від 22 травня 2021 року. (а.с. 38-40) Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні приватним нотаріусом Данич О.Ф. 22 травня 2021 року виконавчого напису за №5113. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 (№ 754/9711/14-ц). Судом досліджено докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, зокрема копію договору про надання фінансового кредиту № 09911-12/2019 від 17 грудня 2019 року, з якого вбачається, що ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» надало [PERSON] фінансовий кредит в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом, в розмірі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності строком на 12 днів, тобто до 28 грудня 2019 року. За користування кредитом клієнт сплачує 3.65% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 0.01% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. (а.с. 30-34) Відповідно до Додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту № 09911-12/2019, укладеного сторонами, сума кредиту складає 3000,00 грн.; сума нарахованих процентів за користування кредитом - 3.60 грн. (а.с.36) На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що документи, на підставі яких нотаріусом здійснений виконавчий напис, містять відомостей про отримання [PERSON] повідомлення та визначений розмір заборгованості передбачений умовами договору. ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» не довело належними та допустимими доказами отримання або ухилення від отримання [PERSON] вимоги про усунення порушень договору, та розмір нарахованої заборгованості, зокрема відсотки поза межами дії строку договору, а відтак, і виконання вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Зазначене свідчить про порушення законодавчої вимоги щодо належного повідомлення боржника. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалу Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. З огляду на зазначене, уклдений кедитний договір не був нотаріально посвідченим, тому як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушень порядку повідомлення про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі чого суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] . Щодо стягнення судових витрат Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн. (а.с.16), які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги № 1066 від 26 вересня 2024 року (а.с.18-21). Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат(установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved