Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. 14 жовтня 2024 року до Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області звернулося Акціонерне товариство «СЕНС Банк» з позовною заявою до [PERSON] «про стягнення заборгованості», в якій просить суд стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту від 18.01.2022 року №501419319 у розмірі 137496,00 грн. станом на 28.02.2023 року, у тому числі заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) 100999,62 грн. заборгованість за відсотками 36496,08 грн 2.Позиція сторони позивача. Позивач посилається\~на те,\~що 18.01.2022\~року [PERSON] , (ІПН [NUMBER] ) уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту в сумі 102000,0 грн. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом у строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного\~договору передбачено,\~що у\~випадку невиконан\~Позичальником умов\~Договору останній\~зобов`язаний\~достроково виконати\~боргові зобов`язання\~перед Банком\~протягом 30\~(тридцяти)\~календарних днів\~з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка становить 137 496,00 грн., на підтвердження чому надав Розрахунок заборгованості. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Баик» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. З метою досудового добровільного врегулювання спору на адресу позичальника Банком було направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимоги залишено відповідачем без реагування. Позивач вважає, що АТ «СЕНС БАНК» вчинило всі необхідні дії для досудового урегулювання спору. 3. Позиція відповідача. У своєму Відзиві відповідач визнав, що брав кредит в сумі 102000,0 грн, з яких погасив 4000,0 грн. і просить тягнення основного боргу (тіло кредиту) провести з урахуванням цієї суми; у стягненні відсотків просить відмовити у повному обсягу. На обгрунтування своїх заперечень відповідач поилається на те, що Кредитний договір № 501419319 від 18.01.2022 року складається з двох документів оферти про укладання угоди про надання споживчого кредиту акцепту пропозиції про укладання угоди про надання споживчого кредиту від тієї ж дати. Посилається на ч. 1 ст. 207 ЦК України, згідно якої правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреність:. законом або іншими актами цивільного законодавства. З урахуванням цих положень статті 207 ЦКУ відповідач заперечує, що вищевказані документи (оферта та акцепт) складають правочин , підписаний у письмовій формі. Що стосується\~оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту, то у наданому позивачем документі відсутній підпис [PERSON] . Проте мається припис, такого змісту: «Підписанням електронним підписом цієї оферти я свідчу про отримання всієї інформації про умови кредитування». Але, посилання на електронний підпис у тексті документу, на думку відповідача, не є самим електронним підписом. Вважає, що в силу вимог чатини 1 статті 81 ЦПК банк повинен довести наявність електронного підпису [PERSON] на документі під назвою «Оферта», у той час як жодного доказу підписання оферти С.В.Метлашем надано не було. Стосовно акцепту пропозиції про укладання угоди про надання споживчого кредиту вказує таке. Цей документ містить підпис [PERSON] , яка виступала від імені банку, але не місить жодного посилання на її повноваження на підписання цього документу. Відповідач вважає, що усі ці обставини є підставою для визнання угоди про надання споживчого кредиту недійсною. 4. Процесуальні питання, пов`язанні з розглядом справи. 14.10.2024 року позивач АТ «СЕНС Банк» звернулось до Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача «про стягнення заборгованості». 15.10.2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям справу передано в провадження судді Гречана В. Г. 16.10.2024 р. направлено запит до Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янське. 31.10.2024 р. від Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янське надійшла довідка про місце реєстрації відповідача [PERSON] . 01.11.2024 р. ухвалою Заводького районного суду м. Дніпродзержинськ відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 02.12.2024 р. від представника позивача адвоката Рудницького Ю. І. надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача . 07.01.2025 року через канцелярію Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області надійшов Відзив на позовну заяву. Позивачем при наданні позову було надано згоду на заочний розгляд справи та винесення заочного рішення. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань не надходило. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положеннями\~ст.174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку спрощеного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8\~ст. 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено\~ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. 5. Обставини, встановлені судом 18.01.2022 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа Банк» укладено угоду про надання споживчого кредиту в сумі 102000,0 грн. Фіксована процентна ставка за кредитом складає 35 % річних; реальна процентна ставка з урахуванням вартості всіх супровідних витрат дорівнюється 41,24 % річних. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом у строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконан Позичальником умов Договору Банк вправі достроково вимагати виконання зобов`язання і повернення заборгованості у повному обсягу. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 28.02.2023 р. становить 137 496,00 грн., з яких 100999,92 грн - заборгованість за тілом кредиту, 36496,08 грн. - заборгованість за відсотками. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Баик» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ЗО листопада 2022 року. З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальника Банком було направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимоги залишено відповідачем без реагування. Позивач вважає, що АТ «СЕНС БАНК» вчинило всі необхідні дії для досудового урегулювання спору. Вказані обставини підтверджуються наступними доказами. Офертою від [PERSON] від 18.01.2022 р. на адресу АТ "Альфа Банк" про укладання договору споживчого кредиту на 102000,0 грн. з виплатою 35 % річних. У цій Оферті позичальник зазначає, що він ознайомлений, у тому числі у письмовій формі, зі всією інформацією, необхідною для прийняття рішення щодо отримання Кредиту, а також з нормами Закону "Про споживче кредитування" тощо. Акцептом пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501419319. Паспортом споживчого кредиту від 18.01.2022 р. Графіком платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних витрат від 18.01.2022 р. Згідно Розрахунку жомісячні платежі складають 3975,08 грн., а реальна процентна ставка дорівнюється 41,24 %. Щомісячні платежі здійснюються до 18 числа кожного місяця. У вищевказаних документах викладені всі основні умови договору споживчого кредиту. Меморіальним ордером № 865819356 від 18 січня 2022 року, згідно якому [PERSON] отримав кредит в сумі 102000,0 грн. за кредитним договором № 501419319. Випискою про рух коштів по рахунку. Розрахунком заборгованості по кредитному договору № 501419319. Досудовою вимогою про виконання договорних зобов`язань від 11.09.2024 р. 6. Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Суд виходить з наступного. Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги, що згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Це право закріплено й у частині 1\~статті 15\~ЦК України і гарантоване \~статтею 55 Конституції України. Відповідно ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 5 ЦПК України регламентуються\~способи захисту, які застосовуються судом. Ця норма, зокрема, передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Позивачем обраний способ захисту своїх інтересів, що передбачений пунктом 8 частини другої статті 16 ЦКУ: "відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди". Оцінюючи надані сторонами докази, суд, на виконання вимог статті 89 ЦПК, виходить, перш за усе, з принципів, встановлених статтями 12,13, 80 та 81 ЦПК. Згідно положень\~статей 12\~та 81\~цього Кодексу \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 13 ЦПК закріплений принцип "Диспозитивності" цивільного судочинства, згідно якому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті).. Відповідно до частини другої цієї правової норми, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А у частині третій підкреслюється, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, суд ухвалює рішення на підставі тих доказів, які були надані сторонами з використанням ними своїх процесуальних прав. При цьому суд керується принципом, встановленим Європейським судом з прав людини, в якому вказується, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. У даному випадку повинні дотримуватися вимоги статей 77-79 ЦПК: належність, допустимість та достовірність доказів. Оцінюючи заявлені позивачем вимоги, суд виходить з таких норм матеріального права. Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк абс інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошті (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, Відповідно до ч 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання вц позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором аб Як передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватис належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших акті цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змісто: зобов`язання. Також, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільни винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги АТ "СЕНС Банк" про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 18.01.2022 р. № 501419319 грунтуються на нормах матеріального і процесуального права. Щодо позиції відповідача, то слід підкреслити таке. Статтею 1055 ЦКУ встановлюється, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Стаття 13 Закону України "Про споживче кредитування" визначає, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправления (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята\~статті 11 Закону № 675-VIII). Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Викладений вище порядок укладання договорів не суперечить положенням статті 207 Цивільного кодексу, яка встановлює: Згідно до частини першої цієї норми\~правочин\~вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах\~(у тому числі електронних), у\~листах,\~телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до\~інформаційно-комунікаційної\~системи, що використовується сторонами.\~У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до частини другої статті 207 ЦКУ правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє\~юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами,\~довіреністю, законом або іншими\~актами цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку, що пропозиція позичальника укласти на певних умовах угоду про надання кредитних послуг і прийняття банком цієї пропозиції є достаними умовами для того, щоб вважати договір укладеним. Заперечуючи розмір кредитної заборгованості в частині нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, і разом з тим погоджуючись з вимогою про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відповідач не надав жодного доказу на обгрунтування своєї незгоди із нарахуванням відсотків. Ставлячи під сумнів наявність його електронного підпису і повноваження особи, яка підписала від імені банку Акцеп пропозиції укласти угоду, відповідач не заявив ніяких клопотань щодо витребуваннян доказів наявності його електронного підпису на оферті; про повноваження [PERSON] , яка підписала акцепт, Тобто, відповідач не скористався своїми процесуальними права для захисту своїх інтересів. У частині третій статті 13 ЦПК підкреслюється, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд виходить з того, що Виписка про рух коштів по рахунку є належним доказом заборгованості. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, суд приходить до висновку, що угоду про укладання договору від 18.01.2022 р. № 501419319 про надання [PERSON] споживчного кредиту укладено із дотриманням законодавчих актів. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Виходчи з вищенаведених норм матеріального права і

Outcome: approved