Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

[PERSON] через свою представницю - за довіреністю [PERSON] звернулася до суду із позовом до ТОВ «Райз-схід» про стягнення заборгованості за договором оренди землі № 436 від 19.12.2015 в сумі 11 225,19 грн. На обґрунтування поданого позову зазначила, що позивачка є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 7125486500:01:000:0417, загальною площею 2,2558 га, яка розташована в адміністративних межах Тіньківської сільської ради Черкаського району Черкаської області. 19.12.2015 між ТОВ «Агрофірма «Тіньки» та [PERSON] був укладений договір оренди землі № 436, відповідно до якого позивачка надала в оренду строком на 7 років належну їй земельну ділянку. У зв`язку зі зміною орендаря, 01.01.2018 між ТОВ «Агрофірма «Тіньки», ТОВ «Райз-схід» та позивачкою [PERSON] була укладена додаткова угода до договору оренди землі № 436 від 19.12.2015 про зміну орендаря, заміну сторони орендодавця, оновлення нормативної грошової оцінки землі, зміну розміру орендної плати, уточнення строку дії договору. Пунктом 4.3 Додаткової угоди до Договору оренди від 01.10.2015 встановлено строк дії укладеного договору оренди землі до 15.08.2023. Натомість, в порушення умов укладеного договору відповідач не здійснив виплату орендної плати за 2022 рік у повному обсязі, сплативши на виконання умов договору лише 6938,97 грн, а також не сплатив за користування орендованою земельною ділянкою у 2023 році. За розрахунками позивачки заборгованість по сплаті орендної плати з урахуванням її індексації становить 11 177,52 грн. Відповідно до п.4.7 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначенні цим Договором, справляється пеня 0,001 % від несплаченої суми за кожний день прострочення. За розрахунками позивачки розмір пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.01.2023 до 22.10.2024 становить 47,67 грн. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду, тому просить суд стягнути з ТОВ «Райз-схід» на користь [PERSON] заборгованість за договором оренди землі з пенею за порушення строків виконання грошового зобов`язання в сумі 11 225,19 грн та відшкодувати понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 12.12.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду з повідомленням сторін. У визначений судом день та час розгляду справи учасники не з`явились. Представниця позивачки - за довіреністю Башлик Т. І. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачки. Позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач ТОВ «Райз-схід», будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, участь уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, жодних заяв та/або клопотань суду не надав. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. За таких обставин суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивачки на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Загальні положення про договір, його поняття та умови, порядок укладення, зміни і розірвання, врегульовані Розділом ІІІ Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). На підставі статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Спеціальним законом до спірних правовідносин є Закону України «Про оренду землі» (Закон № 161-XIV). Надане у статті першій Закону № 161-XIV визначення оренди землі передбачає, що це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону № 161-XIV). Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону № 161-XIV). До істотних умов договору оренди землі у статті 15 Закону № 161-XIV законодавцем віднесена у тому числі орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Іншими нормами вказаного Закону орендодавцеві надано право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку та покладено на орендаря обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (ст. ст. 24, 25 Закону № 161-XIV). Зі змісту статті 21 Закону № 161-XIV вбачається, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Під час розгляду справи судом установлено, що між позивачкою [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Тіньки» був укладений договір оренди землі № 436 від 19.12.2015, відповідно до умов якого позивачка передала у строкове платне володіння і користування земельну ділянку з кадастровим номером 7125486500:01:000:0417, загальною площею 2,2558 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 років. Відповідно до п. 2.6. вказаного договору нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 59 860,00 грн. Окремо сторони договору узгодили розмір орендної плати та порядок її обчислення і виплати, зокрема орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в сумі 4 190,20 грн за рік оренди за кожну із земельних ділянок (п. 4.1. договору), обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше) (п. 4.4. договору). На підставі пункту 4.5 договору орендна плата вноситься орендарем у строк до 31 грудня кожного року шляхом перерахування грошових коштів орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря, та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами. Додатковою угодою № 2 від 01.01.2018 до договору оренди землі № 436 від 19.12.2015, укладеною між орендодавцем [PERSON] , орендарем ТОВ «Агрофірма «Тіньки» та новим орендарем ТОВ «Райз-схід» сторони узгодили, що орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені договором оренди (п. 1 додаткової угоди). Вказане відступлення прав та обов`язків орендарем на користь нового орендаря відбувається безоплатно (п. 2). Крім того, підписанням вказаної додаткової угоди сторони додатково узгодили внесення змін до договору оренди землі від 19.12.2015, зокрема викласти пункт 4.1. раніше укладеного договору у новій редакції та визначити новий розмір орендної плати в сумі 7 183,20 грн за рік оренди. Також сторонами вказаного правочину внесені зміни до раніше укладеного договору у частині нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, яка визначена у розмірі 71 832,00 грн. Строк дії договору за згодою сторін продовжено до 15.08.2023. Інші умови договору змінені не були та залишились дійсними і обов`язковими для виконання сторонами (п. 6 Додаткової угоди № 2). Вказаний договір та пов`язані із його укладенням речові права були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підтвердження чого суду наданий відповідний витяг. Оцінюючи твердження позивачки щодо наявності заборгованості по орендним платежам, яка складається із часткової заборгованості зі сплати оренди за 2022 рік та заборгованості за 2023 рік суд ураховує таке. Поняття зобов`язання надано законодавцем у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України, з якого вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що регламентовано статтею 599 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У свою чергу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Порядок та строки виконання відповідачем зобов`язання з виплати орендної плати урегульовано сторонами у пункті 4.5. кожного із укладених договорів, зі змісту якого вбачається, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату у строк до 31 грудня кожного року, і таке зобов`язання може бути припинено лише після його виконання належним чином, зокрема перерахуванням грошових коштів на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплатою через касу орендаря, та/або здійсненням виплати засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами договору. Ураховуючи наведене та заявлені [PERSON] позовні вимоги суд констатує, що порушення умов укладеного договору у частині проведення розрахунків є доведеним, проте суд не погоджується із проведеними позивачкою розрахунками такої заборгованості, що є підставою проведення власних розрахунків судом. Зокрема пунктом 4.4. договору оренди землі № 436 від 19.12.2015 визначено, що коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталась раніше). Тобто при проведенні розрахунків орендної плати з урахуванням її індексації до уваги має братися індекс інфляції за попередній рік. Натомість позивач під час проведення розрахунків використовував індекси інфляції за поточний рік. Ураховуючи наведену невідповідність під час розгляду справи суд проводить власний розрахунок індексації орендної плати наступним чином. Період платежуРозмір орендної плати за договоромРозмір індексу інфляції за попередній рікРозмір орендної плати з урахуванням індексації 2018 рік7183,20 грн 2019 рік 7183,20 грн109,8 %7887,15 грн 2020 рік 7887,15 грн104,1 %8210,52 грн 2021 рік8210,52 грн105,0 %8621,05 грн 2022 рік8621,05 грн110,0 %9483,16 грн 2023 рік9483,16 грн126,6 %12 005,68 грн Відповідно, ураховуючи визначений судом загальний розмір орендної плати у 2022 році та часткову оплату за договором, заборгованість з оренди за 2022 рік становить 2544,19 грн (9483,16 грн - 6938,97 грн = 2544,19 грн). При визначення розміру орендної плати за період з 01.01.2023 до 15.08.2023 урахуванню підлягає денна орендна плата в сумі 32,89 грн (12 005,68 грн / 365 дн = 32,89 грн/дн), яка відповідно до заявлених позовних вимог та їх обґрунтування підлягає множенню на загальну кількість днів оренди у 2023 році, тобто на 227 день. Таким чином загальний розмір орендної плати у 2023 році за період з 01.01.2023 до 15.08.2023 становить 7466,03 грн (32,89 грн/дн х 227 дн = 7466,03 грн). Натомість, оскільки визначена позивачем орендна плата за 2023 рік становить 7182,35 грн, суд позбавлений можливості самостійно ініціювати стягнення наявної заборгованості у більшому розмірі, ніж визначено при зверненні до суду позивачем, оскільки такі дії з боку суду будуть порушенням принципу змагальності. Наведені висновки дають суду підстави для часткового задоволення позовних вимог у цій частині у визначеному судом розмірі, а саме 9726,54 грн (2544,19 грн + 7182,35 грн). Інших доказів, якими могли б бути спростовані твердження позивачки у частині повноти нарахувань та фактичної виплати орендної плати за землю, суду не надано. Також суд ураховує, що до основних засад (принципів) цивільного судочинства законодавцем віднесено принцип змагальності, який визначає обов`язок кожної сторони доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 2, 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Неустойкою (штрафом, пенею) в силу положень ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 4.7. договору оренди землі від 19.12.2015 сторони узгодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,001 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Оскільки має місце прострочення виконання зобов`язання відповідачем у частині внесення орендної плати за 2022 рік, загальна кількість днів прострочення становить 661 днів (з 01.01.2023 до 22.10.2024), розмір пені за порушення ТОВ «Райз-схід» умов договору у цій частині становить 16,82 грн (2544,19 грн х 0,001 % х 661 дн/100 %). За аналогією за прострочення виконання зобов`язання відповідачем у частині внесення орендної плати за 2023 рік протягом 296 днів (з 01.01.2024 до 22.10.2024), розмір пені за порушення ТОВ «Райз-схід» умов договору у цій частині становить 21,26 грн (7182,35 грн х 0,001 % х 296 дн/100 %). Таким чином, загальний розмір пені за порушення відповідачем умов договору у частині своєчасності проведення розрахунків становить 38,08 грн. Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені умови укладеного договору у частині перерахування орендної плати за 2022 рік (частково) та за 2023 рік, що є порушенням прав [PERSON] і таке порушене право підлягає судовому захисту шляхом стягнення заборгованості та визначеної умовами договору пені у визначеному судом розмірі з відповідача. Обраний позивачкою спосіб захисту порушеного цивільного права відповідає положенням статті 16 Цивільного кодексу України, відповідно позов підлягає частковому задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають понесені нею витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1053,60 грн.

Outcome: partial