Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії та послуги гарячої води за період з 01.05.2022 року по 01.10.2024 року у розмірі 8984 грн. 32 коп., які отримані за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на не виконання зобов`язань відповідачами. Ухвалою від 28 листопада 2024 року у справі відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання свого представника не направив, попередньо звернувся до суду із заявою про проведення розгляду справи за відсутності їх представника. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити. У судове засіданні відповідач [PERSON] не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що взаємовідносини між позивачем та відповідачем [PERSON] врегульовано індивідуальними договорами про надання послуг. Індивідуальні договори, що є публічними договорами приєднання, та набули чинності з 01 грудня 2021 року, встановлюють порядок та умови надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. Згідно п.5 Договору позивач взяв на себе зобов`язання надавати комунальні послуги в строки і на умовах, що визначені цим договором. Цьому обов`язку кореспондується і обов`язок споживача надані послуги оплачувати своєчасно та в повному обсязі. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що індивідуальний споживач\~це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст.ст.\~9,10\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Нормою\~статті 67 ЖК України\~передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою\~статті 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. \~Статтею 525 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відсутність укладеного між сторонами відповідного договору не звільняє відповідача від сплати послуг. Сам по собі факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг у повному обсязі, оскільки згідно зі\~статтею 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують такі права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Зазначену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951 цс 15 та від 30 жовтня 2013 року № 6-59 цс 13, від 07 лютого 2018 року справа № 521/6969/15-ц. З матеріалів справи вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , а тому вона є споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. У судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначила, що [PERSON] не проживає за вказаною адресою. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог до [PERSON] необхідно відмовити. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як споживач послуг та власник квартири, перебуває у фактичних договірних правовідносинах з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». В зв`язку з тим, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та не оплачує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за нею утворилась заборгованість, яка за період\~\~з 01.05.2022 року по 01.10.2024 року, становить 8984,32 грн.. Оскільки відповідач покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг за комунальні послуги належним чином не виконує, позовні вимоги ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго" є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 8984,32 грн., заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~сплачений позивачем судовий збір в сумі 3028 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial