Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. У серпні 2024 року [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями працівників поліції. В обгрунтування позову зазначає, що 17 листопада 2023 року поліцейським ВРПП Кам`янець - Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області сержантом поліції Боруновим В.В. відносно неї безпідставно складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №304867 за статтею 124 КУпАП, за порушення вимог п.10.1 ПДР України. В подальшому постановою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2024 року у справі № 676/8017/23 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ст. 124 КУпАП було закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення. Вважає, що ухваливши дану постанову, суд зробив висновок про протиправність дій працівників поліції. Оскільки судом закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, то незаконними, на її думку, діями працівників поліції їй спричинена моральна шкода, і такі дії працівників поліції, що полягали у складанні відносно неї протоколу, є підставою для відшкодування моральної шкоди. Стверджує, що процес розгляду справи та переживання з приводу можливості притягнення її до відповідальності за діяння, яке вона не скоювала, завдали їй сильних душевних страждань. Також нею були понесені матеріальні витрати, які полягають у понесені витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи №676/8017/23. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України на її користь 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень компенсації моральної шкоди та 28 000 (двадцять вісім тисяч) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також судові витати на правничу допомогу. Процесуальні дії по справі Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 30.08.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготового судового засідання (а.с.67). Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 25.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.94). Аргументи учасників справи. Подані заяви (клопотання) 10.09.2024 року до Хотинського районного суду Чернівецької області від представника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Гладкоскок С.В. надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.71-84). Відзив обґрунтовує тим, що позивач не навела належних доказів, внаслідок чого їй була заподіяна моральна шкода, а також доказів того, що поліцейські Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області вийшли за межі наданих їм повноважень або діяли у непередбачений законом спосіб. Сам факт закриття судом справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності працівників РУП у розумінні вимог ст. 1176 ЦК України, а тому не тягне обов`язкового наслідку цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що його діями, як посадової особи, позивачу була заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню відповідачем. Вважає, що дії поліцейського при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальними діями, а не рішенням суб`єкта владних повноважень, достатнім для відшкодування моральної шкоди. Сам по собі факт складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] не може свідчити про його незаконне складання, тим більше не є притягненням до адміністративної відповідальності. На підтвердження зазначеного покликається на правові висновки Верховного Суду. Також звертають увагу суду, що рішеннями суду в установленому порядку не визнано незаконність дій працівника поліції Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення протоколу про адміністративне правопорушення. Щодо відшкодування матеріальної шкоди у вигляді витрат на правничу допомогу по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у справі №676/8017/23, то зазначає, що чинним КУпАП не передбачено відшкодування витрат на правову допомогу у разі закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Такі витрати не пов`язані з наданням правничої допомоги саме у справі 724/2934/24. Щодо стягнення судових витрат на правову допомогу по цій справі, то вважають їх необгрунтованими та неспівмірними із складністю справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник Боднарюк В.І. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові, уточнивши, що розмір матеріальної шкоди становить 27 000 грн. Представник відповідача ГУНП в Хельницькій області Бєлова В.А. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на мотиви зазначені у відзиві на позов. Фактичні обставини встановлені судом Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 17 листопада 2023 року поліцейським ВРПП Кам`янець - Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області сержантом полції Боруновим В.В. відносно [PERSON] , [INFO] , було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №304867 за порушення вимог п.10.1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП (а.с.19). Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №304867 водій [PERSON] 17 листопада 2023 року о 14:02 год. в м. Камянець - Подільський, на перехресті проспекту Грушевського та вул.Князів Коріатовичів, Хмельницької області, керуюючи автомобілем «FORD - TRANSIT», державний номерний знак [NUMBER] , при зміні напрямку руху, не впевнилася в безпечності, скоїла зіткнення з автомобілем BMW X5, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався у своїй полосі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2024 року по справі №676/8017/23 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. Вказана постанова суду набрала законної сили 27.04.2024 року (а.с.36-37). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди). Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Загальноконституційні засади відносин між державою та громадянином, зокрема щодо відповідальності держави, закріплено в конституційні та цивільно-правові норми: ст. 56 Конституції України; ст. ст. 1173-1176 ЦК України, Закон України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду (далі - Закон). Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України). Відповідно до пункту 4 статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №569/1799/16-ц викладено правовий висновок про те, що на підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону №266/94-ВР в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. За викладених обставин колегія суддів Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду не вбачає підстав для відступлення від правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду про те, що закриття справи про адміністративне правопорушення дає підстави для відшкодування моральної шкоди відповідно до частини першої статті 1176 ЦК України та статті 1 Закону № 266/94-ВР і не є у залежності від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу та чи понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі №640/16169/17 зазначено, що: «здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі №953/6561/20 зазначено, що: «у справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом». Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права в подібних правовідносинах викладені, зокрема в постановах Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі №686/16847/17, від 22 липня 2020 року у справі №303/7352/18, від 02 вересня 2020 року у справі №591/1001/17, від 09 червня 2021 року у справі №726/837/20, від 26 січня 2022 року у справі №953/6561/20 та від 07 вересня 2022 року у справі №289/2110/21. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, може свідчити про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Аналіз вищевикладених положень дає змогу дійти висновку, що в особи, щодо якої провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, закрито судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, стосовно позивача [PERSON] здійснювалося провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. За змістом норм глав 19-21 КУпАП притягнення особи до адміністративної відповідальності розпочинається зі стадії складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення. Постановою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2024 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] закрито, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Отже, суд прийшов до висновку, що дії працівника поліції щодо складання відносно [PERSON] протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно та відшкодування якої здійснюється незалежно від вини. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.п.5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок доказування моральної шкоди покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. В судовому засіданні доведено, що внаслідок незаконних дій уповноваженої особи Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області позивач зазнала моральних (душевних) страждань у зв`язку з притягненням її до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, так як їй необхідно було доводити свою невинуватість перед судом та рідними, витрачати час на захист свого порушеного права. Також позивач змушена була звернутись за правовою допомогою до адвоката та нести в зв`язку із цим додаткові матеріальні витрати. Доказів, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди у розмірі заявленої позивачем, а саме у сумі 25 000 грн, її характер та обсяг, в даному випадку суду не було надано. Посилання представника позивача в позовній заяві на те, що внаслідок судової тяганини у позивача відбулося погіршення стану здоров`я (серцеві напади, підвищенний тиск тощо), а також на те, що позивач змушена була самостійно, за власні кошти, усувати механічні пошкодження, які зазнав її транспортний засіб від ДТП, судом до уваги не приймаються, оскільки позивачем та її представником не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин. Разом з тим, вирішуючи питання розміру компенсації такої шкоди, суд керується правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), згідно з яким розмір моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Таким чином, суд, з урахуванням тривалості провадження у справі про адміністративне правопорушення (п`ять місяців), необхідності зміни нормального життєвого стану та витрат часу на відновлення прав, приходить до висновку, що розмір компенсації моральної шкоди, завданої позивачу становить у розмірі 2000 гривень та буде справедливою внаслідок дій неправомірного характеру з боку уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області. Доводи ГУНП в Хмельницькій області про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди на користь позивача судом відхиляються, оскільки вони грунтуються на власному трактуванні норм чинного законодавства України. Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про те, що сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне наслідків цивільно правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди, оскільки здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яке в подальшому було закрито судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності є, як правило, відповідне судове рішення, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищих посадових осіб органу державної влади. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц, а також у Постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20. Щодо вимог про стягнення матеріальної шкоди Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням конкретної справи. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно процесуальним законодавством. Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано поняття судових витрат, в тому числі й витрат на правову допомогу адвоката у справі про адміністративне правопорушення. Отже, ці витрати позивача не віднесені законом до категорії судових витрат, відтак відсутні підстави визнавати їх судовими витратами в іншій судовій справі. В свою чергу, за змістом ч.2 ст.2 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1 ст.22 ЦК України). За приписами п.4 ст.3 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), крім іншого, суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги. Так, Зуберська В.Д. скористалася своїм правом на надання їй правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення №676/8017/23 за ст.124 КУпАП та уклала договір від 28 листопада 2023 року про надання правової допомоги з адвокатом Боднарюк В.І. (а.с.59-60). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: договір про надання правничої допомоги адвокатом від 28 листопада 2023 року, акт наданих послуг від 17.04.2024 року, квитанцію № Б/Н від 17 квітня 2024 року про оплату понесених витрат на професійну правничу допомогу (а.с.59-62). Згідно абз. 2 п.4.1 розділу 4 договору від 28.11.2023, вартість однієї години роботи адвоката та надання послуг становить 1500 гривень (а.с.60). Відповідно до акту наданих послуг від 17.04.2024 та квитанції № Б/Н від 17.04.2024, адвокатом Боднарюк В.І., згідно з договором про надання правової допомоги від 28 листопада 2023 року, надано наступні послуги: 05-07.12.2023 - підготування клопотання про закриття провадження по справі (4 год.) - 6000 грн.; 17.12.2023 - підготування клопотання про направлення справи на доопрацювання (2 год.) - 3000 грн.; 08-09.01.2024 - відібрання письмових пояснень у Зуберської В.Д. в порядку ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру» (2 год.) - 3000 грн.; 10-11.01.2024 - підготування клопотання про призначення автотехнічної експертизи (4 год.) - 6000 грн.; 14-16.04.2024 - підготування клопотання про закриття провадження по справі (4 год.) - 6000 грн.; 16.04.2024 - участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції під час розгляду справи №676/8017/23 (2 год.) - 3000 грн. (а.с.61-62). Як убачається з вказаного розрахунку адвокатом Боднарюк В.І. всього надано послуг на загальну суму 27 000 гривень. Згідно із ст. ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються договором про надання правової допомоги. Рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East\Alliance Limited про ти України" (заява №19336/04, п. 269) вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, суд дійшов висновку, що позивачу, неправомірними діями працівника поліції, заподіяна матеріальна шкода у вигляді витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги. Проте, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial