Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

28.10.2024 позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Котелевського К.В., звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до відповідача Запорізької міської ради, третя особа Восьма запорізька державна нотаріальна контора, в якій просить визнати право власності на автомобіль в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось майно, зокрема автомобіль ЗАЗ 110557, 2004 року випуску, об`єм двигуна 1197 см. куб., VIN/кузов [NUMBER] . [PERSON] є дружиною померлого, яка після його смерті у Восьмій запорізькій державній нотаріальній конторі прийняла спадщину у встановлений законом строк. У зв`язку із втратою оригіналів правовстановлюючих документів позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вказаний автомобіль (постанова від 12.12.2023 за № 1297/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій). Відповідно до наданого, у відповідь на адвокатський запит, листа № 31/29/14/658?аз/10 2024 646 2024 від 24.10.2024 РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях, вищевказаний, транспортний засіб марки, моделі «ЗАЗ 110557», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1197 см. куб., VIN/кузов [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] . На підставі ст.ст. 392, 1296 ЦК України позивачка просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на автомобіль ЗАЗ 110557, 2004 року випуску, об`єм двигуна 1197 см. куб., VIN/кузов [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2024 справу розподілено та передано для розгляду судді Сиротенко В.К. Ухвалою судді від 29.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 25.11.2024. Крім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано у Восьмої запорізької державної нотаріальної контори таку інформацію: - чи відкривалася спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та, в разі наявності, надати засвідчену копію такої спадкової справи; - чи звертався хтось із заявою про прийняття чи відмову від спадщини, чи видавалися свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та чи залишав він заповіт на випадок своєї смерті. Ухвалою суду від 25.11.2024 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про заміну третьої особи у даній цивільній справі. Замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Восьму запорізьку державну нотаріальну контору її правонаступником\~- Першою запорізькою державною нотаріальною конторою. Відкладено підготовче судове засідання на 18.12.2024. Ухвалою суду від18.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на\~15.01.2025. При цьому, судом встановлено, що під час виготовлення ухвали від 18.12.2024 в резолютивній частині вказаної ухвали допущено описку в частині зазначення дати проведення судового засідання, а саме: замість дати «15 січня 2025 року» помилково зазначено дату «16 січня 2025 року». Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Суд вважає за необхідне з власної ініціативи виправити допущену описку в резолютивній частині ухвали від 18.12.2024 в частині зазначення дати судового засідання, вірною вважати дату «15 січня 2025 року». У судові засідання 25.11.2024, 18.12.2024 та 15.01.2025 представник відповідача не з`являвся. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлявся належним чином відповідно до законодавства. 04.11.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. При цьому, у вказаній заяві представником відповідача зазначено, що за умови доведення позивачкою усіх обставин, на які вона посилається, то у вирішенні даної справи відповідач покладається на розсуд суду. 16.12.2024 від третьої особи - Першої запорізької державної нотаріальної контори надійшли витребувані судом документи (копія спадкової справи №157/2020 та інформаційна довідка зі Спадкового реєстру). Крім того, в листі представник третьої особи просив проводити судові засідання без участі третьої особи. В судові засідання 18.12.2024 та 15.01.2025 представник третьої особи не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. В судовому засіданні 15.01.2025 представник позивача вважав за можливе розглянути справи за відсутності представників відповідача та третьої особи, враховуючи їх заяви. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 13.07.2020 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . З матеріалів спадкової справи №157/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 04.11.2020 дружина померлого [PERSON] [PERSON] (позивачка) звернулася до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори із заявою, в якій зазначила, що вона приймає за законом спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] . До складу спадкового майна входить все майно, яким володів померлий, та що йому належало на момент смерті. Крім того, в заяві зазначені інші спадкоємці, окрім дружини: матір [PERSON] , дочки [PERSON] та [PERSON] . 04.11.2020 донькою померлого [PERSON] подано заяву про відмову від прийняття спадщини. Листами від 04.11.2020 за вих. №1289/02-14 та №1290/02-14 державним нотаріусом Восьмої запорізької державної нотаріальної контори Котькорло В.А. було повідомлено матір померлого [PERSON] та доньку [PERSON] про те, що [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] . В листах нотаріусом запропоновано повідомити до 13.01.2021 про прийняття спадщини або про звернення до суду за відновленням строку. Також зазначено про те, що при неотримання нотаріусом відповіді до вказаного строку, свідоцтво про прийняття спадщини буде видано іншим спадкоємцям, які прийняли спадщину. Як свідчать відомості зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (Інформаційна довідка №79434574 від 05.12.2024), ані матір померлого [PERSON] , ані донька [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися, спадкові справи, окрім справи №157/2020, не заводилися. На підставі заяви [PERSON] від 09.02.2022 державним нотаріусом Восьмої запорізької державної нотаріальної контори Котькорло В.А. 09.02.2022 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 85,08 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м., яка належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району 23.02.2015… Крім того, на підставі заяви [PERSON] державним нотаріусом Восьмої запорізької державної нотаріальної контори Котькорло В.А. 05.12.2023 видано свідоцтво про право власності, яким посвідчено, що [PERSON] , яка є пережившою дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , належить частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке у вказаній частці посвідчується цим свідоцтвом, складається з: автомобіля CHEVROLET, модель LACETTI NF193, 2005 року випуску, колір синій, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований Запорізьким МРЕВ-1 ДАІ ГУ-УМВС України, дата реєстрації 26.08.2005, який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] , виданого Запорізьким МРЕВ-1 ДАІ ГУ-УМВС України. Крім того, на підставі заяви [PERSON] державним нотаріусом Восьмої запорізької державної нотаріальної контори Котькорло В.А. 05.12.2023 видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: частини автомобіля CHEVROLET, модель LACETTI NF193, 2005 року випуску, колір синій, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ легковий сєдан, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований Запорізьким МРЕВ-1 ДАІ ГУ-УМВС України, дата реєстрації 26.08.2005, який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] , виданого Запорізьким МРЕВ-1 ДАІ ГУ-УМВС України. Постановою від 12.12.2023 (вих. №1297/02-31) про відмову у вчиненні нотаріальних дій [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль (ЗАЗ, 2004 року випуску), у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. На адвокатський запит від 21.10.2024 за вих. №21/10/2024, Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях надано відповідь від 24.10.2024 за вих. №31/29/14/658-аз/10-2024-646-2024, з якої вбачається, що станом на 22.10.2024 транспортний засіб моделі «ЗАЗ 110557», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1197 см. куб., VIN/кузов [NUMBER] під вказаним у запиті номерним знаком ( [NUMBER] ), зареєстрований за [PERSON] , дата реєстрації 05.10.2004. На підставі викладеного, позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом про визнання права власності на вказаний автомобіль «ЗАЗ 110557», 2004 року випуску. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , про що 13.07.2020 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частин першої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дружина померлого [PERSON] [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги, звернулася 04.11.2020 до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, що передбачено частиною першою статті 1298 ЦК України. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у разі не подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.12.2023 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на автомобіль свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. При цьому, Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях надано відповідь від 24.10.2024 за вих. №31/29/14/658-аз/10-2024-646-2024, з якої вбачається, що станом на 22.10.2024 транспортний засіб моделі «ЗАЗ 110557», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1197 см. куб., VIN/кузов [NUMBER] під вказаним у запиті номерним знаком ( [NUMBER] ), зареєстрований за [PERSON] , дата реєстрації 05.10.2004. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справі про спадкування», судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 392 ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про законність, обґрунтованість та доведеність належними та допустимими доказами позовних вимог [PERSON] , а відтак позов підлягає задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не ставилося, відповідно судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved