Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: адвокат Чумаченко С.О. від імені [PERSON] направив на адресу суду позов, у якому просить розірвати шлюб між його довірителькою та відповідачем, який зареєстрований 18.07.2018 у Львівському міському відділі державної реєстрації актів циільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 18.07.2018. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя між ними не склалося, у них виявилися різні погляди на життя, сімейні та інші цінності. З серпня 2023 року вони проживають окремо. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Чумаченко С.О. до позовної заяви долучив клопотання, в якому позовні вимоги своєї довірительки підтримав, просив задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. Також зазначив, що оскільки із серпня 2023 року сторони не підтримують подружні стосунки, їхня сім`я вже фактично не існує, тому на примирення позивачка не згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду поштовим відправленням заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав у повному обсязі, зазначивши, що на примирення не згідний, з позивачкою не підтримує шлюбні стосунки з серпня 2023 року. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 04 грудня 2024 року на адресу суду надійшла позовна заява про розірвання шлюбу з додатками, а також клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивачки. На підставі ухвали від 10.12.2024 суд відкрив провадження у даній справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 23 грудня 2024 року від відповідача надійшла заява про визнання позову, в якій він також просив проводити розгляд справи за його відсутності. Такі дії сторін не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд перевірив, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 18 липня 2018 року, який зареєстрований у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1802, що підтверджується даними зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.07.2018. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу - [PERSON] , після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 9). У своїх письмових заявах [PERSON] та [PERSON] повідомили, що з серпня 2023 року вони не проживають разом. Між сторонами виник спір із приводу розірвання шлюбу. Оцінка суду: вивчивши письмові заяви сторін, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що між сторонами припинилися будь-які шлюбні та сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін чи інших осіб. Таким чином, сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141, 142 ЦПК України. Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка у зв`язку з розглядом даної справи понесла 1211,20 гривень зі сплати судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 8). Однак, з огляду на те, що до початку розгляду справи по суті відповідач позов визнав, суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 гривень, іншу частину судового збору в розмірі 605,60 гривень стягнути на її корисить з [PERSON] . На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved