Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 04 листопада 2024 року, 02 грудня 2024 року та 15 січня 2025 року, будучи належним чином сповіщена, не з`явилась, про причину неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзиву на позов не надходило. Представники третьої особи - Осадча О.М. та Скора А.О., будь-яких заперечень з приводу пред`явлених позовних вимог не мали, просили про розгляд справи без їх участі. Представник позивача - адвокат Аждер В.А. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив про розгляд справи без його участі та у відсутності позивача. Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про народження 11.05.2020р. [PERSON] , батьки: [PERSON] та [PERSON] ; повний витяг № 00042497241 з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини [PERSON] від 28.11.2023р.; свідоцтво про народження [INFO] [PERSON] , батьки: [PERSON] та [PERSON] ; повний витяг № 00042498900 з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини [PERSON] від 28.11.2023р.; свідоцтво про шлюб зареєстрований [PERSON] та [PERSON] 25.01.2008р., актовий запис № І, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] ; витяг № 2023/008479887 з реєстру Ренійської територіальної громади від 19.10.2023р.; довідка виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області № 06-18/2180 від 05.08.2021р. про реєстрацію місця проживання [PERSON] ; характеристика на [PERSON] від 14.05.2024р.; довідка № 4 Лиманського ЗДО (Ясла-Садок) «Івушка» Ренійської міської ради від 01.02.2024р.; довідка сімейного лікаря КНП «Ренійський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ренійської міської ради від 01.02.2024р.; акт обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , від 05.04.2021р.; акт обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , від 07.06.2021р.; рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 271 від 27.12.2024р. про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] ; висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач, просить суд позбавити батьківських прав відповідача щодо її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зазначивши, що відповідач єматір`ю малолітніх дітей (на підставі свідоцтв про народження). Відомості про батька дітей були внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). Відповідач, жодної участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, їх життям та потребами не цікавиться з часу їх народження, не цікавиться здоров`ям дітей, їх успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дітей. На підтвердження зазначеного, позивачем надані: довідка № 4 Лиманського ЗДО (Ясла-Садок) «Івушка» Ренійської міської ради від 01 лютого 2024 року; довідка сімейного лікаря КНП «Ренійський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ренійської міської ради від 01 лютого 2024 року; характеристика на [PERSON] від 14 травня 2024 року. Малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] були тимчасово влаштовані та проживають у сім`ї позивача за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо, за адресою: [ADDRESS] . 05 квітня 2021 року, 07 червня 2021 року та 23 листопада 2023 року представниками служби у справах дітей Ренійської міської ради було обстежено умови проживання сім`ї позивача за адресою: [ADDRESS] . За наслідками обстеження встановлені задовільні умови, необхідні для виховання та розвитку дітей, що відображено у відповідних актах. Рішенням виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 271 від 27 грудня 2024р. затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] позбавлені батьківської уваги і піклування з боку відповідача, яка не виконує своїх батьківських обов`язків. Сама відповідач не чинить ані спроб, ані бажання щодо корегування своєї поведінки, являється безвідповідальною матір`ю, не здатна проявити материнську турботу та піклуватися про своїх дітей. У зв`язку із вищенаведеним, позивач вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав щодо дітей, оскільки вони існують суто формально і нею не виконуються. Вивчивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо її дітей буде відповідати інтересам малолітніх дітей та направлено на захист їх прав. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Поняття виховання включає в себе психологічний вплив батьків (в даному випадку) на дитину з метою формулювання у неї прийнятних для суспільства морально-етичних установок. У даній справі відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дітей. Таке ухилення носить свідомий характер, воно тривале, засновано на непроявленні щонайменшої материнської турботи. Обставини, які б могли вплинути на невиконання відповідачем своїх обов`язків судом не вбачаються, вона свідомо не приділяє будь-яку увагу дітям, які є малолітніми і потребують моральної та матеріальної підтримки від матері. Вже протягом тривалого часу діти мешкають окремо від матері у сім`ї позивача. Досить тривалий час відповідач із дітьми не спілкується, відносин із ними не підтримує, не цікавиться чи забезпечені вони всім необхідним та інше. Залишення дітей без нагляду батьків, незабезпечення дітей належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, відповідним для віку доглядом, створенням умов, є прямою загрозою життю та здоров`ю дітей . Згідно із п. 16 Постанови ПВСУ від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п.п. 15, 17 Постанови ПВСУ від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують її, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, Положення Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, при вирішенні будь-яких спорів, що стосуються дитини, державні органи, у т.ч. суди мають забезпечити пріоритет прав дитини, тобто спір має бути вирішений таким чином, щоб максимально гарантувати фізичний, розумовий, духовний розвиток дитини у соціально-здоровому середовищі. Отже, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої, малолітньої дитини. Аналізуючи вищевказані положення законодавства, виходячи з принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей, оскільки вона свої батьківські обов`язки не виконує, про дітей не піклується, не підтримує їх ні матеріально, ні морально, нехтує батьківськими обов`язками взагалі. За таких умов, з урахуванням такого байдужого відношення відповідача до дітей, до неї слід застосувати таку міру як позбавлення батьківських прав, що в даному випадку буде відповідати інтересам дітей, направлено на захист їх прав. Таким чином, суд враховує фактичні обставини справи, а також інтереси малолітніх дітей та приймає рішення щодо задоволення позову позивача - позбавляє відповідача батьківських прав щодо її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved