Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

29\~січня 2024\~року ТОВ\~«Споживчий центр»\~звернулося до\~суду через\~систему «Електронний\~суд» \~з позовом\~про стягнення\~з [PERSON] \~ заборгованості\~за кредитним\~договором на\~суму в\~розмірі 21\~200,00\~грн.,\~вказуючи,\~що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] 05.01.2022 було укладено кредитний договір № 05.01.2022-100000887 (оферта). Відповідно до Договору від 05.01.2022 та квитанції про перерахунок коштів від 05.01.2022, кредитором надано відповідачу кредит у розмірі 10 000 грн, строком на 42 дні. Отже ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 27.02.2022 утворилась заборгованість у розмірі 21200 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000 грн. та по процентах в розмірі 11 200 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою від 20 березня 2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Представник позивача копію ухвали про відкриття провадження отримав 22.03.2024, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника. Відповідач[PERSON] копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав - 26.03.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення. 18 лютого 2024 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, пояснюючи тим, що позивачем не доведено факту укладення між ним та позивачем вказаного кредитного договору згідно ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», не надано первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували перерахування йому грошових коштів в сумі 10\~000 грн від ТОВ «Споживчий центр», надана позивачем роздруківка містить картковий номер [NUMBER] , який не дозволяє встановити особу, яка користувалась цією картою, тому просив відмовити у задоволенні позову. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. За ухвалою суду від 22.11.2024 з АТ КБ «ПриватБанк» було витребувано інформацію щодо належності карткового номера [NUMBER] відповідачу та виписку по картці. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] 05.01.2022 було укладено кредитний договір №05.01.2022-100000887 (оферта), шляхом підписання заявки електронним підписом з одноразовим ідентифікатором O177, що є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до умов кредитного договору №05.01.2022-100000887 від 05.01.2022 [PERSON] було надано кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 05.01.2022;\~сума кредиту:\~10\~000\~грн 00\~коп.;\~строк,\~на який\~надається кредит\~-\~42\~дні з\~дня його\~надання;\~первинний період\~користування кредитом\~14\~днів з\~дня його\~надання;\~черговий період\~користування кредитом\~-\~кожні наступні\~14\~днів з\~дня закінчення\~первинного періоду\~(надалі\~-\~«черговий період").\~Період користування\~ставкою "Економ"\~-\~період фактичного\~користування кредитом,\~протягом якого\~застосовується фіксована\~процентна ставка\~"Економ",\~який розпочинається\~в день,\~наступний за\~днем сплати\~позичальником повністю\~всіх процентів,\~нарахованих на\~дату платежу,\~та закінчується\~через 14\~днів.\~Ставка "Економ"\~-\~фіксована незмінна\~процентна ставка\~у розмірі\~2%\~за 1\~(один)\~день користування\~кредитом,\~яка застосовується\~протягом першого\~чергового періоду\~та протягом\~періоду "Економ".\~Ставка "Стандарт"\~-\~фіксована незмінна\~процентна ставка\~у розмірі\~3\~%\~за 1\~(один)\~день користування\~кредитом,\~яка застосовується\~протягом всього\~строку,\~на який\~надається кредит,\~окрім первинного\~ періоду\~та періоду\~"Економ";\~розмір процентної\~ставки не\~може бути\~збільшено в\~односторонньому порядку.Реальна\~річна процентна\~ставка 75\~979%,\~ загальна\~вартість кредиту-18400\~грн.\~Сторонами погоджено графік платежів. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту/залишку кредиту на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Підпунктом 1.1 розділу «Предмет договору» пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №05.01.2022-100000887 від 05.01.2022 про споживчий кредит, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] \~- дата повернення кредиту 15.02.2022. З огляду на вказане, в даному випадку сторонами погоджено умови кредитування, зокрема сума кредиту, розмір та порядок нарахування відсотків, строк повернення кредитних коштів. Як встановлено судом, свій обов`язок згідно вказаного кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» виконало у повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 10 000 грн на платіжну картку відповідача [NUMBER] , через платіжний сервіс LIQPAY, що підтверджується квитанцією ID платежу № 1874747380 від 05.01.2022, повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу суду від 22.11.2024, згідно якого на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту [NUMBER] на яку здійснено ТОВ «Споживчий центр» 05.01.2022 переказ коштів на суму 10\~000 грн через ID платіж № 1874747380 та випискою по цій банківській карті. Томупосилання відповідача у відзиві на відсутність доказів, які б свідчили про перерахування на його картку коштів є неспроможними. Судом також встановлено, що [PERSON] зобов`язання за кредитним договором виконує неналежним чином, в результаті чого, згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості по кредитному договору №05.01.2022-100000887 від 05.01.2022 утворилась заборгованість, яка складає 21 200 грн, з яких: 10000 грн - основний борг, проценти за період з 05 січня 2022 р. по 15 лютого 2022 р. - 11\~200 грн. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за Допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір про надання кредиту, є укладеним з додержанням письмової форми визначеної законом, оскільки укладений з додержанням процедури визначеної законом України «Про електронну комерцію», та підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у порядку визначеному ст. 12 Закону та умов кредитного договору. На підтвердження факту укладення даних договорів відповідачем свідчить зазначення в договорах його особистих даних, таких як номер та серія паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання, а також існування самого тексту договору у позивача, який згідно зі ст. 11 Закону є оригіналом такого договору. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання:, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор ідентифікатор Q177 для підписання кредитного договору №05.01.2022-100000887 від 05.01.2022. Без отримання листів на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету вказаний кредитний фінансовий договір не був би укладений. Відповідачем не нанадано належних доказів про те, що договори укладено іншою особою, а грошові кошти перераховані на банківську картку, яка позивачу не належить, Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Факт отримання кредитних коштів відповідачем також підтверджується випискою за договором по банківському рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] , з якого вбачається перерахування споживчим центром 5 січня 2022 року коштів на суму 10000 грн., після чого вони стали використовуватись. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з умовами договору позики позичальник зобов`язується вчасно повернути позику, сплатити відсотки за користування позикою в порядку, визначеному цим договором. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має\~виконуватись належним\~чином,\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язаннівстановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також ч.3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Ч.1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч.1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язання по кредитному договору, за якими кредитодавець виконав умови повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови та правила договору, не повернувши позичені кошти, порушено майнові права ТОВ "Споживчий центр", тому з відповідача слід стягти заборгованість за кредитним договором та задовольнити позов в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.

Outcome: approved