Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Представник позивача адвокат Єгоров Сергій Олександрович звернувся до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, при цьому зазначив, що з 22.03.2019 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 435. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін спільне життя не склалося, оскільки постійно виникали непорозуміння, через несумісність характерів, в результаті чого перестали піклуватися про побудову сімейних відносин, втрачено почуття любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, на даний час сім`я розпалась, ведуть роздільний спосіб життя. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, на даний час він має іншу сім`ю та інші плани на життя, у зв`язку з чим він наполягає на його розірванні. Ухвалою суду від 18.11.2024 позовну заяву залишено без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків. 21 листопада 2024 року від представника позивача адвоката Єгорова С.О. надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали суду та надано необхідні докази до справи. Ухвалою суду від 25.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 279 ЦПК України з повідомленням сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. При цьому, представник позивача - адвокат Єгоров С.О. надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, надіслала до суду письмову заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. У відповідності до ч .2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 22.03.2019 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 05.11.2024 Ємільчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 05.11.2024 Ємільчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.11). Дослідивши та оцінивши докази у справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 110,112 СК України з яких слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, а тому на даний час не ведуть спільного господарства та шлюбних відносин не підтримують. Така поведінка створила обстановку при якій спільне проживання і збереження сім`ї є неможливим, а тому примирення між сторонами неможливе. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку з чим сім`я розпалась остаточно. Позивач обдумав своє рішення і остаточно визначився із серйозністю своїх намірів щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання малолітньої дитини, поділу спільного майна сторін не заявлено. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Позивач скористався правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відносно розірвання шлюбу не заперечує. При цьому відповідачем не подано у визначеному ЦПК України порядку жодного доказу на спростування доводів позивача, викладених ним у позовній заяві. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається та збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 605,60 грн, сплачений позивачем під час звернення з позовом до суду, інші 50% судового збору в розмірі 605,60 грн слід повернути позивачеві з державного бюджету.

Outcome: approved