Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне. На підставі Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 31.03.2021 року, [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом та зобов`язався повернути Банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки, виконати всі інші зобов`язання, згідно умов договору. Однак, відповідач, який періодично користувався кредитними коштами та не оспорював умови кредитування, зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з неналежним виконанням умов укладеного договору відповідачем, за ним виникла заборгованість, яка станом на 15.07.2024 року становить 40437,54 гривень, яка складається з наступного: 32659, 57 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7777,97 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 40437, 54 гривень та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Ухвалою судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06.08.2024 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано для розгляду за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, за змістом якого позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ст. ст. 130, 131 ЦПК України, шляхом направлення повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу зареєстрованого місця проживання. Від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок платіжної картки, шляхом підписання та подання АТ КБ «ПриватБанк» Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 31.03.2021 року (а.с. 8-17). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписанням ним вказаної Заяви приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» (далі Умови та Правила), що розміщенні в мережі Інтернет на банківському сайті, в редакції, чинній на дату підписання Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (далі Договір) приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. При укладанні договору сторони керувались ст. 634 ЦК України, згідно якої, договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором було передбачено порядок та умови погашення отриманого відповідачем кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. Згідно долучених до позову Умов та правил, підписаних відповідачем [PERSON] , позичальник зобов`язався повернути отримані кредитні кошти та сплатити відсотки за їх користування відповідно до Умов Договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що умови кредитного договору Банком були виконані у повному обсязі, шляхом надання кредитних коштів відповідачу [PERSON] , що підтверджується випискою за договором за період з 01.04.2022 по 15.07.2024 (а.с. 23-28). Згідно умов Договору, підписаних [PERSON] , позичальник отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії 75 000 грн., тип кредитної картки «Універсальна Голд», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2); процентна ставка, відсотків річних: 40,8% (п.1.3); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно; або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4.); процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 60 % (п. 1.5.). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 31.03.2021 року, у зв`язку із неналежним виконанням умов договору, заборгованість позичальника [PERSON] за наданим кредитом, станом на 15.07.2024 року становить 40437, 54 гривень, яка складається з наступного: 32659,57 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7777,97 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 19-22). Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростований, відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів. Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази порушення позичальником умов кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором, яким умови кредитного договору не оспорювалися, та, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові та про наявність підстав для стягнення суми заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 40437, 54 гривень. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень, підтверджені платіжною інструкцією № BOJ67B3ZWF від 17.07.2024 року (а.с. 5).

Outcome: approved