Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості на загальну суму 46675,34 грн., а також судових витрат у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 22.01.2021 укладено кредитний договір за № 539342758 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] 28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. 31.12.2020 Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників № 142 від 13.07.2021 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" до ТОВ "Таліон плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 539342758. 20.10.2022 між ТОВ "Таліон плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон плюс" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Таліон плюс" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 32600,34 грн., з яких: 7999,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24601,34 грн. - сума заборгованості за відсотками. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» посилаються на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, а тому має заборгованість за кредитним договором №539342758 у розмірі 32600,34 грн., з яких: 7999,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24601,34 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 22.01.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3545509 про надання коштів кредиту у безготівковій формі шляхом перерахування їх за реквізитами платіжної картки. 30.11.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №30112021, у відповідності до умов якого, ТОВ "Авентус Україна" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Авентус Україна" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 3545509 в розмірі 14075,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 9075,00 грн. - заборгованість за відсотками. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» посилаються на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, а тому має заборгованість за кредитним договором № 3545509 у розмірі 14075,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 9075,00 грн. - заборгованість за відсотками. За таких обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 46675,34 грн. та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18.10.2024 прийнято до розгляду справу та відкрито спрощене позовне провадження у справі, з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до судового розгляду. 16.12.2024 представником позивача через систему «Електронний суд» на адресу суду направлено заяву про зменшення позовних вимог, у якій зазначено, що у позовній заяві позивачем помилково заявлено позовну вимогу про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 3545509 від 22.01.2021, а тому ураховуючи викладене, підтримав заявлені позовні вимоги лише у частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 539342758 від 22.01.2021 на загальну суму 32600,34 грн. Просив розглянути справу без участі представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Оскільки заява про зменшення заявлених вимог, не суперечить законодавству та не порушує будь-чиїх прав і охоронюваних законом інтересів, суд вважає за необхідне долучити до матеріалів справи дану заяву та прийняти її до розгляду. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як убачається із матеріалів справи, 22.01.2021 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено Договір № 539342758, відповідно до якого кредитодавець надає відповідачу кредит у розмірі 2 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.4 або п. 1.5. цього договору. Кредит надається строком на 17 днів від дати отримання кредиту позичальником (п. 1.2 Договору). Умовами договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Із матеріалів справи встановлено, що 22.01.2021 позичальником було підписано паспорт споживчого кредиту до Договору №539342758 від 22.01.2021. Відповідно до додатку № 1 до договору № 539342758 від 22.01.2021 сторонами погоджено «Графік розрахунків», відповідно до якого, термін платежу за кредитним договором - 08.02.2021, загальна сума погашення - 2329,80 грн. з яких: 2000,00грн - сума кредиту, 329,80 грн - нараховані проценти. 22.01.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] була укладена Додаткова угода до Договору № 539342758 від 22.01.2021, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 2000,00 грн з 22.01.2021 на строк дії договору № 539342758 від 22.01.2021 на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. Сторони погодили викласти Графік розрахунків (додаток № 1 до договору) в новій редакції. Всі інші умови Договору залишені, без змін. Відповідно до додатку № 1 до Додаткової угоди від 22.01.2021 до договору № 539342758 від 22.01.2021 сторонами погоджено «Графік розрахунків», відповідно до якого, термін платежу за кредитним договором - 08.02.2021, загальна сума погашення - 4659,60 грн. з яких: 4000,00грн - сума кредиту, 659,60 грн - нараховані проценти. 22.01.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] була укладена Додаткова угода до Договору № 539342758 від 22.01.2021, згідно до якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 2000,00 грн з 22.01.2021 на строк дії договору № 539342758 від 22.01.2021 на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. Сторони погодили викласти Графік розрахунків (додаток № 1 до договору) в новій редакції. Всі інші умови Договору залишені, без змін. Відповідно до додатку № 1 до Додаткової угоди від 22.01.2021 до договору № 539342758 від 22.01.2021 сторонами погоджено «Графік розрахунків», відповідно до якого, термін платежу за кредитним договором - 08.02.2021, відповідно до якого термін платежу за кредитним договором - 08.02.2021, загальна сума погашення - 6989,40 грн. з яких: 6000,00грн - сума кредиту, 989,40 грн - нараховані проценти. 22.01.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] була укладена Додаткова угода до Договору № 539342758 від 22.01.2021, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 2000,00 грн з 22.01.2021 на строк дії договору № 539342758 від 22.01.2021 на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. Всі інші умови Договору залишені, без змін. Відповідно до додатку № 1 до Додаткової угоди від 22.01.2021 до договору № 539342758 від 22.01.2021 сторонами погоджено «Графік розрахунків», відповідно до якого, термін платежу за кредитним договором - 08.02.2021, загальна сума погашення - 6989,40 грн. з яких: 6000,00грн - сума кредиту, 989,40 грн - нараховані проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. ст. 3, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Судом встановлено, що позивачем додано копію договору № 539342758, укладеного 22.01.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем. Як вказано позивачем у позові, 28.11.2018 року між первісним кредитором - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2020 Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників № 142 від 13.07.2021 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" до ТОВ "Таліон плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 539342758. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 539342758 від 22.01.2021. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за договором № 539342758 становить 32 600,34 грн. Звертаючись до суду із вказаним позовом, на підтвердження наявності права на звернення із відповідним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач вказував на наявність у нього такого права на момент звернення до суду, оскільки 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступив ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 539342758. У подальшому, 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 656 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту ст. ст. 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Як зазначено у позові, 28.11.2018 року між первісним кредитором - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2020 Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників № 142 від 13.07.2021 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" до ТОВ "Таліон плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 539342758. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Проте, у матеріалах справи відсутній реєстр боржників №142 від 13.07.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», на який посилається позивач у позовній заяві, а тому, суд не може встановити факт переходу права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Також до матеріалів справи не додано текст договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», та надано лише перші та останній аркуші додаткової угоди №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції, тому суд позбавлений можливості встановити умови чи обставини, викладені в договорі, котрі б спростовувати вказаний вище висновок суду. Відтак, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», відповідно, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві. Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17. Таким чином, жодних належних та допустимих доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позові, щодо переходу до позивача права вимоги за Договором № 539342758 від 22.01.2021 до [PERSON] матеріали справи не містять, а відтак позивачем не доведено наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за вказаним договором у розмірі, зазначеному у розрахунку. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed