Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє [PERSON] звернулися в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що вона є бабусею малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] із малолітніми дітьми поїхала тимчасово проживати у Львів. Весь період відповідач по справі зловживала спиртним напоями та не виконувала батьківських обов`язків. Внаслідок неправомірних дій відповідача Службою у справах дітей Франківського району міста Львова було вилучено дітей із сім`ї та направлено у притулок для дітей Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації. Мати дітей [PERSON] після цього самоусунулась від виховання дітей. З метою розшуку відповідача [PERSON] , позивач звернулася до правоохоронних органів, щоб встановити місце знаходження матері малолітніх дітей. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що відповідач проживає у місті Львові та жертвою злочинних посягань не стала. Отже, вона свідомо усунулась від виховання дітей. Протягом останнього часу (кілька років) біологічна мати веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не спілкується з дітьми взагалі, не бере участі у вихованні дітей, не провідує їх, не цікавився їх здоров`ям, не приймає участі у навчанні, не цікавиться успішністю, морально та матеріально не підтримує дітей. Участь у вихованні та лікуванні дітей приймає лише бабуся [PERSON] . Малолітнім дітям [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та встановлено опіку над малолітніми дітьми та призначено позивача їхнім опікуном. Натомість, відповідач з 2021 року до сьогоднішнього дня не цікавиться життям своїх дітей, не піклується про їх моральний та матеріальний стан, їх виховання та навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання дітьми освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення [PERSON] від виховання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] як свідомого нехтування нею своїми обов`язками. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні представник позивачів зміст позовних вимог підтримала з підстав та обґрунтувань, викладених у позові, та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, будучи повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Правом на подання відзиву відповідач не скористалася та не подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак просив справу розглядати без участі їх представника за наявними матеріалами справи. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду постановлено заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивачів, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Суд, встановив, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано повторно 11.11.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 4068. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , яке видано повторно 11.11.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 932. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.02.1985 Відділом ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому, батьками відповідача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (позивач). [INFO] помер батько дітей [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 08.11.2021 Виконавчим комітетом Деражненської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 88. Відповідно до листа Відділу «Служба у справах дітей» Франківського району Львівської міської ради від 18.02.2022 № 26000-вих-16240, надійшло звернення [PERSON] (бабусі) щодо відвідування дітей у Притулку для дітей Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації. Служба у справах дітей не заперечує щодо відвідувань [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.07.2022 за № кримінального провадження 12022211040001014, 20.07.2022 надійшла письмова заява від [PERSON] , [INFO] , про те, що її дочка [PERSON] , [INFO] , з 10.06.2022 не відповідає на телефонні дзвінки і місце знаходження останньої невідоме. Відповідно до листа Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 15.08.2022 № Х-39, мати дітей [PERSON] перебуває у розшуку. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28.09.2022 за № 1045, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Надалі, рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09.11.2022 за № 1213 встановлено опіку над [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та призначено їхнім опікуном [PERSON] . Як вбачається з постанови Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про закриття кримінального провадження від 21.10.2022, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022211040001014 від 20.07.2022, під час проведення досудового розслідування встановлено, що [PERSON] , [INFO] , знайшлася. Остання проживає у м. Львів, з нею все добре, жертвою злочинних посягань не стала. З огляду на викладене, кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Відповідно до довідки Тернопільського навчально-виховного комплексу «Школа-колегіум Патріарха Йосифа Сліпого» від 09.07.2024 № 02-12/77, [PERSON] , мати учня 2-Б класу [PERSON] , школу не відвідувала зовсім, не цікавилася навчальними досягненнями та поведінкою дитини. Протягом 2023-2024 навчального року не була на жодних батьківських зборах класу. Зв`язок класний керівник підтримує лише з бабусею, тільки вона займається вихованням дитини та опікуються нею. Згідно з довідкою Тернопільського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 13 від 08.07.2024 № 27, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , були прийняті у заклад дошкільної освіти 01.09.2022. Платон вибув у школу 31.08.2023. [PERSON] відвідує заклад по теперішній час. За час перебування дітей у закладі дошкільної освіти ними опікувалась лише бабуся [PERSON] . Із довідки Тернопільського національного педагогічного університету імені В.Гнатюка за № 96 від 18.06.2024 вбачається, що [PERSON] з 09.06.1987 і до цього часу безперервно працює в Тернопільському національному педагогічному університеті імені В.Гнатюка на посаді старшого лаборанта кафедри географії та методики її навчання (наказ № 62-к, 08.06.1987 р.). Із Витягу Департаменту інформації МВС України ВР-000248540 з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» вбачається, що [PERSON] [INFO] , на території України станом на 19.08.2022 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що відповідач з 2021 року до сьогоднішнього дня не цікавиться життям своїх дітей, не піклується про їх моральний та матеріальний стан, їх виховання та навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання дітьми освіти, а тому, є усі підстави для позбавлення її батьківських прав. Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 статті 265 Сімейного кодексу України встановлено, що баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Судом з`ясовано, що відповідач не цікавиться життям своїх дітей, не піклується про їх моральний та матеріальний стан, їх виховання та навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання дітьми освіти. Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1652 від 30.10.2024, захищаючи інтереси дитини, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначені факти як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що відповідач [PERSON] не виконує свої обов`язки щодо виховання та утримання стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , свідомо нехтує ними та самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, а тому, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved