Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача, в якому вказує, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у с.Пристань про що в книзі реєстрації смертей 30 бчервня 2013 року зроблено запис №27 Виконавчим комітетом Бутинської сільської ради Сокальського району. Спадкодавець позивачці являвся матір`ю, позивач являється спадкоємцем 1 черги за законом. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,9183га. земельна ділянка була передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка знаходиться на території Бутинської сільської ради Сокальського району (тепер Шептицький район, Великомостівська ТГ), земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Спадкодавець до дня смерті була за реєстрована за адресою: [ADDRESS] одна. За життя спадкодавець склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] . Спадкоємці, які могли подати заяву про надання згоди на подання спадкоємцем за законом, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори немає. В нотаріальному порядку, позивачка не може прийняти спадщину\~ оскільки, вона пропустила строк на прийняття спадщини за заповітом. Позивач в судове засідання не прибула, надала заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Представник Відповідача в судове засідання не прибув, надав заяву в якій вказує, що позовні вимоги позивача визнає, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. Третя особа на стороні відповідача Сокальська державна нотаріальна контора Львівської області в судове засідання не прибула. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту чи майна є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі №405/7058/19. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Судова практика виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини (Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається в наслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 2 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справи від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК України. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-47/0/9-12 від 10.07.2012 на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають із приводу нерухомого майна. Відповідно до п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності (частина перша статті 114 ЦПК). Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні з оглянутої копії свідоцтва про смерть [PERSON] , що вона померла [INFO] . Із дослідженого свідоцтва про народження відповідачки встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Із дослідженого свідоцтва про народження позивача встановлено, що [PERSON] є внуком [PERSON] . Із дослідженого в судовому засіданні заповіту встановлено, що все майно [PERSON] заповіла своїй дочці\~ [PERSON] . Суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважна та вважає, що йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved