Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

В травні 2024 року Орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач) треті особи: [PERSON] , Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказує, що до позивача звернулася громадянка [PERSON] , [INFO] , бабуся неповнолітньої [PERSON] . Її донька, мати дитини [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в місті Ліенц, Республіка Австрія. 26.12.2008 між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві 26.12.2008, актовий запис № 1005. Від шлюбу в них [INFO] народилася донька [PERSON] , свідоцтво про народження [NUMBER] , видане відділом реєстрації цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві 16.06.2009, актовий запис № 1110. Подружнє життя у них не склалося, оскільки були відсутні спільні погляди на сімейне життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, не проживали однією сім`єю з вересня 2009 року, шлюбні відносини припинено. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва 11.05.2012 шлюб між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] розірвано. З самого народження неповнолітня [PERSON] проживала зі своєю матір`ю, бабусею гр. [PERSON] та її чоловіком (дідусем дівчинки). Вони займалися її вихованням, навчанням та утриманням. Батько дитини після розлучення донькою не цікавився, не виявляв турботи до неї, матеріально не допомагав. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва 15.05.2012 стягнено аліменти в твердій грошовій сумі 832 грн. щомісячно починаючи з 27.03.2012 до повноліття дитини, але гр. [PERSON] їх не сплачував. Гр. [PERSON] вчиняв сварки при зустрічі з матір`ю дитини, погрожував. [PERSON] неодноразово зверталася до дільничного інспектора, маючи страх за своє життя та життя доньки. Зазначає, що батько дитини безробітній/ офіційно не працевлаштований, місце його постійного проживання невідомо, зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами. Веде асоціальний та аморальний спосіб життя. Мати неповнолітньої [PERSON] збирала пакет документів на позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , але подати до суду не встигла, в зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України. В березні 2022 року гр. [PERSON] з неповнолітньою донькою [PERSON] змушені були виїхати в безпечне місце до Республіки Австрія місто Лієнц. В зв`язку з тим, що мати дитини була хвора на онкологічне захворювання, своє лікування вона продовжила в м. Лієнці у Австрії. Неповнолітню [PERSON] за заявою матері було влаштовано до інтернатного закладу м. Лієнц. [INFO] гр. [PERSON] померла. На момент звернення до суду неповнолітня [PERSON] знаходиться в Республіці Австрія у м. Лієнц в інтернатному закладі. Відповідно до листа від 07.08.2023, надісланого Службою у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації відомо, що спеціалістами Служби було відвідано адресу проживання гр. [PERSON] , але двері квартири не відчинили, на залишені запрошення мешканці житла не відреагували. Зі слів сусідів гр. [PERSON] характеризується негативно, веде асоціальний спосіб життя. З листа від 07.03.2024 № 05-04/43, який надійшов від Ліцею № 41 Шевченківського району міста Києва неповнолітня [PERSON] є ученицею 8-Б класу Ліцею № 41 Шевченківського району міста Києва, здобуває освіту на індивідуальній (сімейній) формі навчання з 18.03.2023 у зв`язку із перебуванням за кордоном. Батько дитини за весь час навчання [PERSON] у Ліцеї не виходив на зв`язок з класним керівником, адміністрацією закладу освіти та вчителями. Відповідно до інформації, надісланої із міста Лієнц федеральної землі Тіроль, неповнолітня [PERSON] з 07.04.2023 перебуває під опікою та вихованням у SOS Children's Village, Hermann-Gmeiner-Strase 1, 9990 Nusdorf- Debant, з батьком жодного спілкування не було. З письмової заяви неповнолітньої [PERSON] , наданої до Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації відомо, що свого батька гр. [PERSON] вона не бачила, він не приходив до неї, не цікавиться її особистим життям, її друзями, навчанням та інтересами. Неповнолітня [PERSON] підтримує заяву про позбавлення батьківських прав батька [PERSON] . Гр. [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з донькою, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умови для отримання нею освіти. Вищенаведене свідчить про свідоме ухилення громадянином [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, оскільки він не приділяє належної уваги вихованню, навчанню, розвитку, не виявляє турботу до неї, що протирічить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2024 року справу передано судді Гребенюку В.В. Ухвалою суду від 09.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Протокольною Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Представники позивача подав заяву, у якій позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, як шляхом направлення повістки за останнім відомим місцем реєстрації, так і шляхом публікації оголошень на сайті судової влади. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Просили розглядати справу за їх відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду. Згідно з ч. 1 ст. 289 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави та умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.12.2008 між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві 26.12.2008, актовий запис № 1005 (а.с. 26). Від шлюбу в них [INFO] народилася донька [PERSON] , свідоцтво про народження [NUMBER] , видане відділом реєстрації цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві 16.06.2009, актовий запис № 1110 (а.с. 10). Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва 11.05.2012 шлюб між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] розірвано (а.с. 27). З позову вбачається, що відповідач злісно не виконує батьківські обов`язки, ухиляється від виховання дитини, нехтує своїми обов`язками. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України (надалі за текстом - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно Висновку Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 109-2645 від 02.05.2024, вбачається, що Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-9). [INFO] [PERSON] , як мати дитини померла в м. Лієнц, що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] (а.с. 15-17). На момент звернення до суду неповнолітня [PERSON] знаходиться в Республіці Австрія у м. Лієнц в інтернатному закладі (а.с. 22). Відповідно до листа від 07.08.2023, надісланого Службою у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації відомо, що спеціалістами Служби було відвідано адресу проживання гр. [PERSON] , але двері квартири не відчинили, на залишені запрошення мешканці житла не відреагували. Зі слів сусідів гр. [PERSON] характеризується негативно, веде асоціальний спосіб життя (а.с. 20). З листа від 07.03.2024 № 05-04/43, який надійшов від Ліцею № 41 Шевченківського району міста Києва неповнолітня [PERSON] є ученицею 8-Б класу Ліцею № 41 Шевченківського району міста Києва, здобуває освіту на індивідуальній (сімейній) формі навчання з 18.03.2023 у зв`язку із перебуванням за кордоном. Батько дитини за весь час навчання [PERSON] у Ліцеї не виходив на зв`язок з класним керівником, адміністрацією закладу освіти та вчителями (а.с. 24). Відповідно до інформації, надісланої із міста Лієнц федеральної землі Тіроль, неповнолітня [PERSON] з 07.04.2023 перебуває під опікою та вихованням у SOS Children's Village, Hermann-Gmeiner-Strase 1, 9990 Nusdorf- Debant, з батьком жодного спілкування не було (а.с. 22). З письмової заяви неповнолітньої [PERSON] , наданої до Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації відомо, що свого батька гр. [PERSON] вона не бачила, він не приходив до неї, не цікавиться її особистим життям, її друзями, навчанням та інтересами. Неповнолітня [PERSON] підтримує заяву про позбавлення батьківських прав батька [PERSON] (а.с. 23). Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва 15.05.2012 стягнено аліменти в твердій грошовій сумі 832 грн. щомісячно починаючи з 27.03.2012 до повноліття дитини, але гр. [PERSON] їх не сплачував, що підтверджується довідкою-розрахунком від 01.03.2018 № 34027695/2 (а.с.28-29). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, тоді коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Зі змісту статті 150 СК України, вбачається, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний розвиток, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Верховного Суду України від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд наголошує, що виконання батьківських обов`язків не обмежується лише матеріальним забезпеченням дитини, важливим фактором є спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, виявлення інтересу до її внутрішнього світу, створення умов для отримання нею освіти. Таким чином, судом встановлено, що відповідач життям своєї доньки не цікавиться, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно своєї доньки, а тому, суд приходить до висновку, що необхідно [PERSON] позбавити батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування, над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також, судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України (надалі за текстом - ЦК України). Так, згідно ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Пункт 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 визначає, що органами опіки та піклування є районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад у тому числі об`єднаних територіальних громад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. З урахуванням того, що [PERSON] , [INFO] проживає в місті Лієнц, а батько дитини не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, матір померла судом не встановлено перешкод для передачі дітей на опікування органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved