Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

15 листопада 2024 року адвокат Глушкова Т.І., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини. В обґрунтування позову представник позивачки вказує, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , яка є особою з інвалідністю підгрупи «А» з дитинства, потребує стороннього догляду. Згідно консультативного висновку № 03-2-32/2226 від 23.09.2024 року [PERSON] поставлений діагноз: дискінетичний церебральний параліч, дискінетична форма з неможливістю самостійного стояння і ходіння (рухові розлади IV рівня), епісиндром, генералізовані судомні напади, інтелектуальна недостатність, системні мовленнєві порушення. [PERSON] проживає разом з позивачкою, яка в зв`язку з необхідністю догляду за непрацездатною дочкою не має можливості працевлаштуватися, тому не здатна в повній мірі забезпечити потреби дочки, соціальної допомоги не вистачає. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, з нього стягувалися кошти в судовому порядку на утримання дочки до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, а також понесені судові витрати, пов`язанні з наданням професійної правничої допомоги, в сумі 4000 грн. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Протокольною ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача - адвоката Лукавського І.А., яке він мотивував необхідністю ознайомитися з матеріалами справи та підготувати відзив на позовну заяву. 19 грудня 2024 року до суду від представника відповідача - адвоката Лукавського І.А. надійшов відзив на позов, у якому він вказує, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, так як подана особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності. Дочка сторін [PERSON] [INFO] досягла повноліття і втратила статус дитини, набувши повної цивільної дієздатності, а [PERSON] втратила статус її законного представника та може звернутися до суду від імені [PERSON] в якості представника на підставі довіреності. В матеріалах справи така довіреність відсутня, відтак [PERSON] не має цивільної процесуальної дієздатності для звернення до суду від імені [PERSON] з позовом про стягнення аліментів. Будь-яких інших підстав для звернення до суду матері в інтересах повнолітньої дитини (крім випадку продовження повнолітніми дітьми навчання) діюче законодавство України не передбачає. Крім того, долучені до позову письмові докази стосуються майнового стану [PERSON] ще до досягнення нею повноліття. Дані про розмір соціальної допомоги, яку [PERSON] отримує після того, як їй виповнилося 18 років, в матеріалах справи відсутні, однак така допомога має бути обов`язково їй призначена. Згідно довідки УСЗН Тульчинської РВА за період з квітня по вересень 2024 року [PERSON] отримувала державну соціальну допомогу в розмірі 8044,7 грн. На даний час на утриманні відповідача перебуває його мати [PERSON] , [INFO] , яка постійно хворіє та потребує додаткових витрат на лікування, догляд тощо. Відповідач працює на цукровому заводі в ПрАТ «ПК «Поділля», який має сезонний характер виробництва, і по закінченню сезону переробки цукрових буряків його заробітна плата може становити 14-15 тисяч гривень. В разі стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку і отримання дочкою державної соціальної допомоги в розмірі 8000 грн. дохід відповідача може бути менший чи дорівнювати доходу дочки. Під час визначення розміру аліментів має враховуватися як розмір державної соціальної допомоги, яка підлягає виплаті [PERSON] , як особі з інвалідністю першої групи, так і перебування на утримання відповідача його матері, матеріальний стан його сім`ї тощо. 06 січня 2025 року представник позивачки - адвокат Глушкова Т.І. через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив, у якій просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вказує, що так як статтею 198 СК України, на відміну від статті 199 СК України, не визначено, хто має право подати позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини, стала судова практика виходить з положень статті 10 СК України про аналогію закону та вважає, що таке право належить також тому з батьків, на утриманні якого вона перебуває, тому подання позову матір`ю непрацездатної дочки є втіленням застосування знаряддя захисту особою, чиїх прав та інтересів стосується цей спір. Дочка сторін потребує матеріальної допомоги, про що свідчать надані стороною позивача дані про її захворювання. Вказані порушення здоров`я у сукупності мають логічним наслідком медико-експертний висновок про непрацездатність [PERSON] та її потребу в постійному сторонньому догляді, який здійснює її мати. У свою чергу, відповідач більше турбується про те, що його хвора дочка збагатиться за рахунок аліментів та державної соціальної допомоги. При цьому, як стверджує позивачка, він багато років не цікавиться дочкою та не провідує її. Крім того, долучені до відзиву медичні документи та акт здійснення догляду не підтверджують перебування на утриманні відповідача його матері. Наведені у відзиві обставини не можуть бути підставами для зменшення розміру аліментів чи звільнення батька від участі в утриманні повнолітньої непрацездатної дочки. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Глушкова Т.І. підтримала позовні вимоги за обставин, викладених у позові та відповіді на відзив. Просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Лукавський І.А. заперечив проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. В разі, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення позову, просить визначити аліменти в розмірі 1/6 частини доходів відповідача. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , якій на даний час виповнилося 18 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 грудня 2006 року та копією паспорта [PERSON] . Позивачка в зв`язку з одруженням 22 березня 2024 року змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 березня 2024 року. Дочці сторін [PERSON] було встановлено інвалідність підгрупи «А» з дитинства, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , медичним висновком № 11 від 05 серпня 2022 року, виданим КНП «Крижопільський районний медичний центр ПМСД». Згідно консультативного висновку № 03-2-32/2226 від 23.09.2024 року, наданого комунальним некомерційним підприємством «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради», [PERSON] , [INFO] , поставлений діагноз: дискінетичний церебральний параліч, дискінетична форма з неможливістю самостійного стояння і ходіння (рухові розлади IV рівня), епісиндром, генералізовані судомні напади, інтелектуальна недостатність, системні мовленнєві порушення. Як вбачається з довідки Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації від 03.11.2024 року № 706, [PERSON] у відповідності до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» за період з 01.04.2024 року по 30.09.2024 року отримала 48 268,20 грн. державної соціальної допомоги (по 8 044,70 грн. щомісячно). Згідно копії довідки до акта МСЕК серії 12 ААД від 18.11.2024 року [PERSON] , [INFO] , встановлено першу «А» групу інвалідності безтерміново (причина інвалідності - інвалідність з дитинства), внаслідок чого вона потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Дочка сторін зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2024/013352803 та № 2024/013349485 від 05 листопада 2024 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON] не надає. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 8 СК України). За змістом ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Якщо до регулювання сімейних відносин неможливо застосувати аналогію закону, вони регулюються відповідно до загальних засад сімейного законодавства (аналогія права). За загальним правилом, встановленим статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Главою 16 Розділу ІІІ СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання. Так, відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку). Відповідно до приписів ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти повнолітнім непрацездатним дочці, сину, які потребують матеріальної допомоги, у разі визнання їх особами з інвалідністю І, II груп присуджуються на строк інвалідності. Згідно положень ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що повнолітня дочка сторін є особою з інвалідністю першої групи з дитинства, проживає з матір`ю, за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Відповідач проживає окремо, будь-яким чином (в тому числі, матеріально) не допомагає позивачці доглядати за їхньою спільною непрацездатною дочкою, яка потребує матеріальної допомоги від батька у зв`язку з інвалідністю. Як вказує у позові представник позивачки, розмір призначеної державою соціальної допомоги є недостатнім для забезпечення потреб повнолітньої непрацездатної дитини. Позивачка у зв`язку з необхідністю постійно доглядати непрацездатну дочку не має змоги працевлаштуватися. Заперечуючи проти позову, відповідач не надав доказів своєї неспроможності надавати матеріальну допомогу дочці, яка є непрацездатною та потребує постійного стороннього догляду. Відповідач здоровий, працездатний, отримує постійний дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої непрацездатної дочки, на підтвердження протилежного відповідач належних та достатніх доказів суду не надав, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дочки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. На думку суду, такий розмір аліментів відповідає принципам розумності, справедливості, загальним засадам сімейних відносин та цивільного судочинства і необхідності захисту інтересів особи з інвалідністю з дитинства. При цьому, отримання повнолітньою непрацездатною дочкою державної соціальної допомоги не свідчить, що вона не потребує матеріальної допомоги від свого батька. Вказані висновки суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16.08.2018 року у справі № 207/2196/16-ц та 05.04.2023 року у справі № 164/299/21, предметом позову в яких було стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини сторін, а позивачами у вказаних справах були матері, з якими проживала повнолітня дитина. Суд враховує, що надані стороною відповідача копія висновку ЛКК № 5 від 04.03.2024 року, копія довідки Городківської сільської ради від 30.05.2022 року № 346 та копія акта підтвердження факту здійснення догляду виконавчого комітету Городківської сільської ради від 01.05.2024 року № 121 констатують факт, що мати відповідача [PERSON] , [INFO] , має порушення функцій організму та потребує постійного стороннього догляду, який відповідач їй надає. Однак, відповідач не довів, що самостійно утримує матір, тобто надає їй матеріальну допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, враховуючи, що мати відповідача має отримувати пенсію за віком. Сторони мають рівні обов`язки щодо належного матеріального забезпечення своєї повнолітньої непрацездатної дочки. При цьому, спільна дочка сторін проживає разом з матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по забезпеченню належних умов життєдіяльності дочки, яка є особою з інвалідністю першої «А» групи безстроково. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У разі поліпшення або погіршення матеріального становища сторін по справі, вони не позбавлені права звернутися до суду для вирішення питання про зміну розміру стягуваних аліментів. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивачки [PERSON] під час розгляду справи в суді на підставі договору про надання правничої допомоги від 11 листопада 2024 року здійснювала адвокат Глушкова Т.І. Згідно п. 1.2. цього Договору правнича допомога полягає у наданні адвокатських послуг щодо підготовки позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини та участь у засіданнях в Крижопільському районному суді Вінницької області при розгляді справи. Відповідно до п. 4.1. Договору гонорар адвоката за виконання доручення клієнта, передбаченого цим договором, складає 4000 грн. 11 листопада 2024 року [PERSON] сплатила адвокату Глушковій Т.І. згідно вищевказаного договору 4000 грн., що підтверджується квитанцією № 11/1 від 11 листопада 2024 року. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved