Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

Короткий виклад позиції заявника. 09.10.2024 [PERSON] звернулась до Софіївського районного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема просила суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період часу з 01.01.1997 по [INFO] з померлим [PERSON] . В обґрунтування заяви посилається на те, що у січні 1995 року вона познайомилась із [PERSON] , між ними виникли теплі, чуйні взаємні відносини і з січня 1997 року вони стали проживати разом однією сімєю, без реєстрації шлюбу, у житловому будинку [ADDRESS] , де спільно вели домашнє господарство, мали спільний бюджет. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті заявниця у встановлені ст.1270 ЦК України строки звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус згідно своєї постанови від 24.09.2024 відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки неможливо встановити факт родинних відносин між заявником та померлим. Так як у позасудовому порядку для оформлення спадкових прав встановити юридичний факт їх спільного проживання більш як 5 років неможливо, тому вона змушена звернутись до суду з цією заявою. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що за час спільного проживання [PERSON] робив їй пропозицію, однак вона не погоджувалась, оскільки між ними була велика різниця у віці, тим не менш вони продовжували проживати далі разом. Пояснила, що від першого шлюбу вона має сина, до якого спадкодавець ставився як до свого рідного сина, вдома маються світлини на яких вони разом із сином та онуками. На початку сімейних відносин вони проживали у будинку його брата - [PERSON] по [ADDRESS] , де з часом вони зареєструвались, але приблизно у 2015 році вона разом з співмешканцем за спільні грошові кошти придбали житловий будинок по цій вулиці у цьому ж самому селі, однак правовстановлюючих документів на будинок ще не оформляли. За час спільного проживання вони разом тримали велике домашнє господарство, зокрема худобу, свійську птицю, обробляли город, мали спільний бюджет. Спільних дітей вони не мали. Витрати на поховання співмешканця вона взяла на себе, оскільки вважає себе повноцінною його дружиною і це був її обов`язок. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні підтримав заяву заявниці, вважає, що маються підстави для її задоволення. Представник заінтересованої особи Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , який є рідним братом померлого [PERSON] , вказав, що дійсно деякий час його брат [PERSON] та заявниця [PERSON] зустрічались, після чого з 01.01.1997 вони вирішили проживати разом у його власному помешканні, за адресою: [ADDRESS] , де були такоє зареєстровані. Дітей за час спільного проживання вони не мали. Приблизно у 2015 році брат з невісткою придбали вже свій будинок на цій самій вулиці і стали проживати окремо від нього. Поховання брата [PERSON] займалась невістка [PERSON] , зокрема всі витрати вона взяла на себе. Йому відомо, що після смерті брата [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку (пай), але запевнив, що на вказану спадщину він не претендує. Важає, що буде справедливм якщо цю земельну ділянку успадкує саме заявниця, оскільки вона була єдиною жінкою у житті брата та яка проживала з ним і доглядала його до самої смерті. Інших родичів - спадкоємців за законом після смерті [PERSON] окрім нього не має. Також зазначив, що у нотаріуса він склав заяву про відмову від прийняття спадщини саме на користь [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є корінною мешканкою села Петрове, тому заявницю і [PERSON] знає дуже давно, зокрема вони проживали на одній вулиці. Підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, як одна сім`я з 01.01.1997, вели спільне велике господарство, у якому малась і велика рогата худоба, і птахи, і свині, дбали про великий город, на якому вирощували різну городину, однак за час спільного проживання вони шлюб не укладали, спільних дітей не мали. У померлого [PERSON] заявниця це перша і остання його дружина, до зустрічі з нею він у шлюбі не перебував, діти відсутні. Із рідні залишився лише один брат - [PERSON] . Питанням поховання [PERSON] після його смерті займались лише заявниця. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи заявниці та її представника, надані покази свідків, вважає що вимоги заявниці підлягають задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом У відповідності до ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що був вчинений відповідний актовий запис за № 152, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.04.2024 виданий Софіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 6). У встановлений законом строк [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л. І. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак постановою приватного нотаріуса від 24.09.2024 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки слід довести, що особа проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років та вели спільне господарство до часу відкриття спадщини між заявником та померлим (а.с.7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області від 07.10.2024 за №1404, гр. [PERSON] проживала з громадянином [PERSON] у житловому будинку по [ADDRESS] обшласті з 1997 року і до дня смерті [PERSON] , тобто до [INFO] (а.с. 5). Також згідно іншої довідки названої селищної ради від 23.09.2024 за № 1304 вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за вищевказаною адресою і разом із ним також були зареєстровані співмешканка [PERSON] , 1955 року народження та його брат [PERSON] , 1972 року народження (а.с. 4). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка суду. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя ( ч. 2 ст. 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають. В п. 21 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Поняття сім`ї, сформульоване у ст.. 3 СК України, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцями однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Отже, встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю необхідно заявниці для реалізації її спадкового права, як спадкоємиці. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи покази свідків, які кожен окремо підтвердили факт проживання заявниці з померлим [PERSON] , як чоловіка і жінки, суд приходить до висновку про доведеність факту проживання заявниці однією сім`єю, як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу у період з 01.01.1997 по день смерті [PERSON] , тобто до [INFO] , у зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved