Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просив суд стягнути солідарно з них на свою користь: -заборгованість за житлово -комунальні послуги у розмірі 11591,57 грн.; -суму інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 668,49 грн.; -суму 3-х відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 258,88 грн.; - витрат понесених по сплаті судового збору 3028,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» (з 09.11.2021 року ТОВ «Ліко-Житлосервіс» перейменовано на ТОВ «УК «Венеція») є суб`єктом господарювання у сфері надання житлово-комунальних послуг, здійснює дану діяльність на договірних засадах за предметом правовідносин, що виникають між виробниками, виконавцями і споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема обслуговування та ремонт житлового будинку, а також утримання прибудинкової території. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності по частині квартири за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 50,2 кв.м, що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 06 грудня 2018 року. Позивач здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі акту прийому- передачі житлового будинку від 21 грудня 2015 року. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобов`язань в частині оплати наданих послуг за період з 01 квітня 2020 року по 31 березня 2023 року у відповідачів утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 11591,57 грн. В зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання на суму заборгованості позивачем нараховано інфляцію в розмірі 668,49 грн та 3% річних в розмірі 258,88 грн. На підставі викладеного просить задовольнити позов. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження від 29 лютого 2024 року, також відповідачам було направлено копію позовної заяви із додатками. На адресу суду повернулися конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, які направлялися відповідачам. Відзив на позовну заяву відповідачами не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» (з 09.11.2021 року ТОВ «Ліко-Житлосервіс» перейменовано на ТОВ «УК «Венеція») є суб`єктом господарювання у сфері надання житлово-комунальних послуг, здійснює дану діяльність на договірних засадах за предметом правовідносин, що виникають між виробниками, виконавцями і споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема обслуговування та ремонт житлового будинку, а також утримання прибудинкової території. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі- продажу квартири від 06 грудня 2018 року/а.с. 7-9/. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі акту прийому- передачі житлового будинку від 21 грудня 2015 року. Послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій це житлово-комунальна послуга, яка за функціональним призначенням полягає у виконанні комплексу робіт направлених на задоволення потреб споживача щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту житлового будинку, а також утримання прилеглої до нього, прибудинкової території. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. 10 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (Закон), яким регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У відповідності до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Наказом № 41 від 30 жовтня 2017 року ТОВ «Ліко - житло сервіс» «Про внесення змін до вартості послуг по [ADDRESS] » з 01 листопада 2017 року становить 5,81 грн. /м2. Послугу з вивезення побутових, великогабаритних, рідких відходів (збирання, зберігання, перевезення, переробляння, утилізація, знешкодження та захоронення) було виокремлено згідно з рішенням Київської міської ради від 17.04.2018 р. № 479/4543, яка в період із лютого 2020 року по грудень 2021 року становила з розрахунку на 1 людину 22,04 грн. на місяць, із січня 2022 року по вересень 2022 року - 26,70 грн, а із жовтня 2022 року по січень 2023 року - 32,08 грн. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 21 лютого 2024 року відповідачі мають заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 иквітня 2020 по 31 березня 2023 року в загальному розмірі 11591,57 грн. Скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідаіва на адресу позивача не надходило. Доказів зворотного відповідачами в ході розгляду справи до суду подано не було. Таким чином, у суду наявні підстави для висновку про те, що послуги були надані відповідачам в повному обсязі та належної якості. Матеріалами справи підтверджено, що заборгованість відповідаів за житлово-комунальні послуги станом на 21 лютого 2024 року складає 11591,57 грн. У відповідності до положень чинного законодавства, споживач зобов`язаний оплатити спожиті послуги, а виконавець має право вимагати від боржника виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися в певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з того, що відповідачі не вносять плату за надані послуги, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідачі допустили прострочення виконання грошового зобов`язання, а відтак вимога позивача про стягнення з відповідачів інфляційних втрат в розмірі 668,49 грн та 3% річних в розмірі 258,88 грн, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі, не подавши відзив на позов, зазначені позивачем обставини не спростували, доказів сплати заборгованості не надали, свій розрахунок заборгованості не запропонували. За таких обставин суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум, доведеним. При вирішенні спору суд також враховує наступне. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. Звертаючись до суду, позивачем були надані докази обставинам, приведеним у позові. В свою чергу, відповідачі своїм правом не скористалися, відзив на позов не подали і заборгованості за надані послуги та її розміру не спростували. З урахуванням цього суд приходить до висновку про доведеність суми завданих позивачу збитків та їх стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: approved