Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, в порядку статті 31 ЦПК України, з Томаківського районного суду Дніпропетровської області, надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] , в особі представника [PERSON] , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1173278 від 31.05.2024 року (а.с. 3-4), до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 22 серпня 2009 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом\~реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 479. Від спільного подружнього життя у подружжя є малолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подружнє життя між подружжям не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, у зв?язку з чим часто виникали сварки та суперечки. Позивач стверджує, що з 25 березня 2023 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, проживають окремо. Шлюбні відносини між сторонами остаточно припинено. На думку позивача, спільне життя і збереження шлюбу між подружжям є неможливим і суперечить інтересам сторін. Просить суд не надавати сторонам строк для примирення. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між [PERSON] і [PERSON] , та який зареєстрований 22 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 479. Після розірвання шлюбу просить суд залишити за нею прізвище « [PERSON] », яке було присвоєно їй під час реєстрації шлюбу. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 28 червня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до розгляду по суті (а.с.20). У судове засідання позивач [PERSON] і її представник адвокат Любарець С.С. не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином (а.с.21-23, 34-35). Разом з тим, представник позивача Любарець С.С. надіслав на адресу суду через підсистему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити (а.с.28, 29-30). Відповідач [PERSON] у судове засідання також повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 121 Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»,\~шляхом розміщення\~оголошення на\~офіційному веб-порталі\~судової влади\~про виклик\~відповідача [PERSON] \~до зали\~судових засідань\~(а.с.24,\~36).\~Разом з\~тим,\~відповідачем було\~подано до\~канцелярії суду\~відповідні заяви\~про розгляд\~справи без\~участі відповідача,\~позовні вимоги\~визнає у\~повному обсязі\~та не\~заперечує проти\~розірвання шлюбу (а.с.26, 37). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 22 серпня 2009 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від\~22\~серпня 2009 року, відповідний актовий запис № 479. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). [INFO] у [PERSON] і [PERSON] народився син [PERSON] , про що Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17 листопада 2011 року (з.б.а.с.7). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог, врахувавши, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, оскільки факти, які викладені у позовній заяві, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, шлюбні стосунки сторони не підтримують, від шлюбу мають спільну малолітню дитину, спір між сторонами щодо нажитого в шлюбі майна відсутній, приймаючи також до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення подружжя, суд дійшов висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 968 грн. 96 коп. (а.с.8). Між тим, позивач [PERSON] не заявляє вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь судових витрат, понесених нею при зверненні до суду з позовною заявою, суд,

Outcome: approved