Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Адвокат Радченко О.В, звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області в інтересах [PERSON] із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та витрат на проведення експертизи, судового збору та витрат на правничу допомогу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.05.2024 у місті Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода [PERSON] , керуючи автомобілем «Хюндай», реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого автомобіль останнього одержав механічні пошкодження. 05.06.2024 року постановою Суворовського районного суду міста Одеси відповідача було визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді стягнення штрафу на користь держави. Внаслідок ДТП колісний транспортний засіб «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER] власником якого є позивач отримав механічні ушкодження, є неремонтнопридатний та фізично знищеним. При цьому, згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільна- правова відповідальність відповідача як водія автомобілю «Хюндай», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" згідно Полісу 217623918 (далі - Поліс), страхова суму на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн., франшиза 0. У зв`язку з чим, позивач звернувся до ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" із заявою про виплату страхового відшкодування по ДТП 08.05.2024 з додаванням необхідних копій документів. 17.06.2024 року ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" здійснило позивачеві виплату страхового відшкодування у розмірі ліміту по Полісу 160 000,00 грн. З метою визначення розміру збитку, завданого ТЗ «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER] позивачем було направлено звернення до суб`єкта підприємницької діяльності, судового експерта [PERSON] про проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження його пошкодженого ТЗ. За результатами якого, згідно Висновку експерта № 7759 складеного 03 червня 2024, ринкова вартість автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER] на 08.05.2024 року дату ДТП становить 251 968,00 грн. Вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданого власнику ТЗ «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок пошкодження 08.05.2024 року становить рівною ринковій вартості на момент ДТП 08.05.2024 року 251 968,00 грн. Утилізаційна вартість/вартість металобрухту, що залишився від ТЗ «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП 08.05.2024 року становить 13 000,00 грн.. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) заподіяної йому матеріальної шкоди внаслідок ДТП 08.05.2024 року складає 78 968,00 грн., яка розрахована позивачем наступним чином: 251 968,00 грн. (вартість матеріального збитку) мінус 13 000,00 грн. (утилізаційна вартість) мінус 160 000,00 грн. (виплата страхового відшкодування ПрАТ «СК «ПЗУ України» по Полісу 217623918 = 78 968,00 грн. Таким чином позивач просив стягнути з відповідача на свою користь різницю між розміром заподіяної шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 78 968,00 грн. невідшкодований матеріальний збиток завданий внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 4500,00 грн. - витрати пов`язані з послугами експерта. Ухвалою від 29 лютого 2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження). Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідач, у встановлений судом строк, заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження або відзиву на позовну заяву не надав про судовий розгляд справи повідомлявся шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками за місцем реєстрації, у зв`язку з чим суд згідно із ч.8 ст. 178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 08.05.2024 року о 09.45 годині, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata» д/н [NUMBER] , в м. Одесі по вул. Миколаївська дорога 279, не вибрав безпечної дистанції, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Daewoo Sens» д/н [NUMBER] , який зупинився попереду, після чого водій «Hyundai Sonata» д/н [NUMBER] , виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Caddy» д/н [NUMBER] . В результаті дорожньої транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Тим самим водій [PERSON] порушив вимоги п. 12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху». 05.06.2024 року постановою Суворовського районного суду міста Одеси відповідача було визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді стягнення штрафу на користь держави. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №2217623918, який діяв станом на 08.05.2024 р., цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Hyundai Sonata» д/н [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ "СК "ПЗУ Україна", ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну - 160 000 грн. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 17.06.2024 року страховик у зв`язку з настанням страхового випадку 08.05.2024 року виконав свої обов`язки та здійснив належне позивачу страхове відшкодування в сумі 160\~000 грн. За змістом висновку експерта № 7759 складеного 03 червня 2024, ринкова вартість автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER] на 08.05.2024 року дату ДТП становить 251 968,00 грн. Вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданого власнику ТЗ «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок пошкодження 08.05.2024 року становить рівною ринковій вартості на момент ДТП 08.05.2024 року 251 968,00 грн. Утилізаційна вартість/вартість металобрухту, що залишився від ТЗ «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП 08.05.2024 року становить 13 000,00 грн Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) заподіяної позивачу майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП складає 251 968,00 грн. (вартість матеріального збитку) мінус 13 000,00 грн. (утилізаційна вартість) мінус 160 000,00 грн. (виплата страхового відшкодування ПрАТ «СК «ПЗУ України» по Полісу 217623918 = 78 968,00 грн. Згідно до наданої до суду квитанції позивачем сплачено 4500,00 грн. за проведення вищезазначеної азначеної експертної оцінки. Таким чином позивачу залишились не відшкодовані матеріальні збитки в розмірі 78 968,00 грн. плюс 4500,00 грн. витрат, пов`язаних з послугами експерта , а всього підлягає стягненню 83468, 00грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Разом з тим, відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, фактичний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому включає як реальну вартість пошкодженого майна так і витрати потерпілого на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (повна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу). Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Окрім цього, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Згідно з ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24.12.2019 року у справі № 359/2309/17 (провадження № 61-26508ск18). Подібні за змістом висновки сформульовані також в постановах Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року у справі № 486/716/20 (провадження № 61-5721ск22), від 23 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010ск20), від 26 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773ск20), від 18 серпня 2021 року у справі № 554/8473/19 (провадження № 61-14373ск20), від 22 січня 2019 року у справі № 676/518/17 (провадження № 61-8307св18) та інших. Отже, позивачу, як власнику автомобіля «Volkswagen Caddy» д/н [NUMBER] , залишились не відшкодовані матеріальні збитки в розмірі 78 968,00. Оскільки позивач поніс витрати на складання висновку експерта № 7759 складеного 03 червня 2024., за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля «Volkswagen Caddy» д/н [NUMBER] матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, який був прийнятий судом як належний та допустимий доказ, суд стягує з відповідача 4500,00 грн. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду , за якою відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілій стороні не відшкодована матеріальна шкода, у позивача виникло право вимоги саме до відповідача, як до винної особи, в розмірі невідшкодованих витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення возову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211, 20 грн., а тому, в порядку статті 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі.

Outcome: approved