Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла мати позивачки [PERSON] . Спадкових прав остання не оформила та [INFO] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складала. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, проживала разом із останньою, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, позивач просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. У підготовче засідання сторони не з`явилася. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Старовижівської селищної ради подав заяву, в якій вказує, що позов визнає та просить справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла\~ [PERSON] \~(а.с.\~20-21).\~Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина,\~до складу\~якої,\~окрім іншого\~майна,\~входить житловий\~будинок,\~збудований у\~1950\~року,\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~що знаходитьсяпо\~ [ADDRESS] . Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 28). Як вбачається з рішення Седлищенської сільської Ради від 29.01.1997 року № 10/2, [PERSON] передано безплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель (а.с. 26). Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвами про народження та про розірвання шлюбу (а.с. 22-23) та належать до першої черги спадкоємців за законом. Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 18.04.2024 року у справі №168/286/24 встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] , по [ADDRESS] на час відкриття спадщини (а.с. 42-43). Заповітів за життя [PERSON] не складала, свідоцтво про право на спадщину на будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 37-38). Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як дочка спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка відповідно до положень ст.1268, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Постановою нотаріуса від 22.07.2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначений житловий будинок (а.с. 19). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 100/2024 до майна померлої [PERSON] (а.с. 39-52), з яких також видно, що ніхто, крім позивача, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, свідоцтво про право на спадщину за законом на належні спадкодавцю земельні ділянки видані позивачу. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved