Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Межівської селищної ради, в особі служби у справах дітей Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що 09 серпня 2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (повторне) серія [NUMBER] видане відділом ЗАГС адміністрації Козловського району чувашської республіки, про що складено запис акту про укладення шлюбу за № 57. [INFO] від цього шлюбу народилася дитина: син [PERSON] . Разом з чоловіком та дитиною, вони проживали у місті Козловка чувашської республіки російської федерації. Починаючи з квітня 2014 року відносини між ними погіршилися через розбіжність характерів та ревнощів відповідача, у результаті чого вона повернулася до України. Відповідно до рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2019 року (справа №181/253/18, провадження № 2/181/2/19) шлюб між ними було розірвано. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22.01.2019 року було встановлено, що відповідач згоден був з тим, щоб дитина проживала разом з матір`ю. Відповідач від виконання батьківських обов`язків щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ухиляється. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини - [PERSON] , розглянуто органом опіки і піклування та прийнято рішення виконавчого комітету Межівської селищної ради «Про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо його малолітньої дитини [PERSON] . Позивач уточнивши позовні вимоги просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] - [INFO] , громадянина російської федерації, уродженця: місто козловка, козловський район, чувашська республіка, російська федерація, відносно сина [PERSON] , який народився [INFO] ; стягнути із [PERSON] - [INFO] , громадянина російської федерації, уродженця: місто козловка, козловський район, чувашська республіка, російська федерація, останнє відоме місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] , чувашська республіка, російська федерація, на користь громадянки України [PERSON] - [INFO] , уродженки смт. Межова, Межівського району Дніпропетровської області Україна, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , який народився [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви; стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2024 року провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, та призначено підготовче засідання. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2024 року постановлено цивільну справу розглянути при заочному розгляді справи. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, останній надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та про уточнення позовних вимог, відповідно до якої прохали стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) останнього. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлення відповідача [PERSON] , який є громадянином російської федерації, про судовий розгляд здійснено шляхом оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». Суд звертає увагу, що до повномасштабної військової агресії російської федерації проти України повідомлення резидентів російської федерації та Республіки Білорусь про розгляд судами України справ за їх участі здійснювалось згідно Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої у м. Мінську 22 січня 1993 року, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого у м. Москві 28 березня 1997 року, у відносинах України з російською федерацією та Республікою Білорусь. Однак, згідно із листом Міністерства закордонних справ України від 30.12.2022р. № 72/14-612-108558 після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав з 27 грудня 2022 року українською стороною зупинена дія Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої у м. Мінську 22 січня 1993 року, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого у м. Москві 28 березня 1997 року, у відносинах України з російською федерацією та Республікою Білорусь. Таким чином, передача будь-яких документів компетентним органам вказаних держав, у тому числі дипломатичними каналами, наразі неможлива (лист Міністерства юстиції України вих. №100817/98748-22-22/12.1.3 від 31.10.2022р.). В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення судового засідання без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: У судовому засіданні встановлено, що 09 серпня 2014 року позивач та відповідач уклали шлюб, зареєстрований відділом ЗАГС адміністрації Козловського району Чувашської Республіки, актовий запис №57. Після укладення шлюбу були присвоєні прізвища: чоловікові: [PERSON] , дружині: [PERSON] . Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно відділом ЗАГС адміністрації Козловського району Чувашської Республіки, 19 грудня 2017 року.(а.с.17,18) Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2019 року (справа №181/253/18, провадження №2/181/2/19) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано.(а.с.25-26) Відповідно до вищезазначеного рішення суду, відповідач [PERSON] згоден був з тим, щоб дитина проживала разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до довідки №1238-000017392 про реєстрацію особи громадянином України [PERSON] - [INFO] , уродженець російської федерації, чувашська республіка обл., м. новочебоксарськ, на підставі рішення ГУДМС в Дніпропетровській області № 1238-000043581 від 06.03.2023 року набув громадянство України на підставі частини 1 статті 7 Закону України «Про громадянство України». Відповідно до законодавства України зазначена особа є громадянином України з 24 вересня 2014 року.(а.с.19) Згідно довідки № 7 від 07.02.2024 року виданої ФОП « [PERSON] », дитина [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом «вальгусна деформація гомілкового суглоба та стан соматично здоровий».(а.с.22) Відповідно до характеристики [PERSON] наданою директором Межівського ліцею №1 Межівської селищної ради, дитина навчається у даному освітньому закладі в 4-А класі. Характеризується як старанний, дисциплінований учень, охайно одягнений, завжди доглянутий. Мама цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до його виховання у сім`ї. Регулярно відвідує навчальний заклад.(а.с.28) Згідно характеристики позивача [PERSON] , виданої Межівським ліцеєм № 1, позивач зарекомендувала себе на посаді асистента вчителя - компетентним спеціалістом, відповідальна, має авторитет серед учнів, батьків та колег. Самостійно виховує сина. Батько дитини абсолютно не цікавиться і не приймає участі у вихованні дитини.(а.с.24) Позивач не стоїть на будь-якому обліку в психіатра або нарколога в «ЦЛ Межівської селищної ради» та компрометуючих матеріалів по відношенню до позивача - не має. Зі сторони сусідів скарги та нарікання на дану громадянку до селищної ради не надходили, що підтверджується відповідними довідками.(а.с.23,29) Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дитини - [PERSON] , розглянуто органом опіки і піклування та відповідно до висновку з метою забезпечення захисту прав, свобод та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (8 повних років) як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків.(а.с.21) Рішенням виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року було затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо його малолітньої дитини, [PERSON] (а.с.20) Згідно ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Встановлено, що відповідач [PERSON] , обов`язки передбачені ст.150 Сімейного кодексу України щодо виховання та розвитку дитини не виконує. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст.169 СК України мати, батьки, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] взагалі не відвідує в Україні дитину, не займається її вихованням, не допомагає, не бере участь у її житті, не цікавиться ані фізичним, ані духовним здоров`ям, не супроводжує його розвиток, тобто відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] . Будь-яких доказів того, що відповідач піклується про дитину та приймає особисту участь у його вихованні суду не надано. Суд зважує на те, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі . Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд погоджується із висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки такий висновок вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу неповнолітню дитину відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню і як наслідок необхідно застосувати до відповідача на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України крайній захід - позбавлення батьківських прав. Суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, допустивши рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду із позовом 20 лютого 2024 року, від так аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позовної вимоги про стягнення аліментів до суду, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 гривень. Разом з тим, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 гривень сплачений нею за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved