Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

20.06.2024 головний виконавчий директор АТ «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» Таращук О.С. звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідачів заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги в сумі 11812,58 грн. та 3028 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що основним видом діяльності ДТЕК Добротвірська ТЕС є виробництво електричної та теплової енергії, обслуговування житлового фонду селище Добротвір та надання житлово-комунальних послуг населенню, в тому числі надання послуг з постачання теплової енергії, холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідач є власником (користувачем) квартири [ADDRESS] та фактично користувалися послугами з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води, а також водовідведенням, водночас свого обов`язку щодо оплати фактично спожитих комунальних послуг не виконували у зв`язку з чим, станом на 01.06.2024 виникла заборгованість за період з жовтня 2021 по лютий 2024 у сумі 11812,58 грн. Тому позивач звертається із даним позовом і просить стягнути з відповідачів заборгованість, яка утворилася, а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 31.07.2024 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 12.09.2024 відповідачі подали відзив на позовну заяву в якому вказали, що не погоджуються із вказаною сумою заборгованістю, оскільки така є для них завеликою, крім того жодних договорів із позивачем вони не укладали, а тому у задоволенні позовних вимог просять відмовити. Також, [PERSON] та [PERSON] заперечили щодо задоволення позовних вимог вказавши, що жодного договору із позивачем не укладали, інформації про розрахунок, розмір виникнення заборгованості та роз`яснення щодо вартості тарифів їм надано не було, а тому вважають позов таким, що не підлягає до задоволення, оскільки такий необґрунтований та недоведений належними доказами. 01.10.2024 представник позивача подала відповідь на відзив в задоволенні якого просила відмовити, а подану нею позовну заяву просила задовольнити повністю, вказавши, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] , який під`єднаний до систем централізованого тепло- та водопостачання Позивача, користуються наданими їм послугами та частково сплачують за них, а згідно п.13 Правил № 830, послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом з0 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Вказує, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вказала, що відповідачі користуються послугами з постачання теплової енергії, холодної та гарячої води і водовідведення, однак за такі не платять у зв`язку із чим у них наявна заборгованість. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, оскільки вказала, що жодного договору із позивачем не укладала, крім того, їй не надано повної інформації, тобто розрахунку по наявній заборгованості, а також вважає дану заборгованість надто великою та необґрунтованою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, однак її інтереси представляла відповідач [PERSON] відповідно до довіреності від 13.01.2022 (а.с.50) Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 1988 року, що підтверджується відповіддю № 654924 від 21.06.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, а також з наданої відділом обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, довідкою № 724,1 від 25.10.2024 (а.с.21; 25; 70). Свідоцтвом про право власності від 26.05.1993 доводиться, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності відповідачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] . (а.с.69;71) Судом встановлено, що позивач акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" в особі відокремленого підрозділу "Добротвірська теплова електрична станція" здійснює обслуговування житлового фонду смт. Добротвір та надає комунальні послуги населенню, зокрема, відповідачам у справі [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актами звірки взаємних розрахунків доданими до позовної заяви, відповідачі за період з жовтня 2021 по лютий 2024 за спожиті комунальні послуги надані позивачем, щомісяця здійснювали часткові оплати по особовому рахунку № [NUMBER] , однак у зв`язку з неповною оплатою у них виникла заборгованість у сумі 11812,58 грн. (а.с.5) З матеріалів справи видно, що таке нарахування здійснювалось виходячи із розміру затверджених виконавчим комітетом Добротвірської селищної ради тарифів, а саме тарифи, затверджені Рішенням Виконавчого комітету Добротвірської селищної ради від 07.09.2021 року № 97/02-02/21 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії, послуги з постачання гарячої води АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» (для споживачів Відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція») (а.с.10-16) Відтак, судом встановлено, що даний спір виник, щодо невиконання зобов`язання з надання/отримання житлово-комунальних послуг. Вирішуючи даний спір, суд виходив з наступних мотивів та положень закону. За змістом статей 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Виходячи зі змісту статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено Законом України "Про житлово-комунальні послуги" . Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктами 6, 9, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги. Цим законом зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20). Такі положення Закону України «Про житлово комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом). За змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок індивідуального споживача надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" в особі відокремленого підрозділу "Добротвірська теплова електрична станція" здійснює обслуговування житлового фонду смт. Добротвір та надає комунальні послуги населенню. 21.09.2014 між ПАТ «ДТЕК Західенерго» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення за адресою: [ADDRESS] . (а.с.7-9). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками житлової квартири [ADDRESS] та є споживачем послуг, які надаються ДТЕК "Добротвірська теплова електрична станція", однак заперечили щодо наявної у них заборгованості, мотивуючи тим, що з позивачем жодних договорів не укладали, інформації про розрахунок та розмір виникнення заборгованості та роз`яснення щодо вартості тарифів їм надано не було. Однак, таке посилання відповідачів спростовується доведеними в ході розгляду справи доказами, зокрема частковою їх сплатою коштів за користування житлово-комунальними послугами, раніше укладеним письмовим договором від 21.05.2014 та вищенаведеними нормами законодавства України, які визначають, що комунальна послуга з постачання теплової енергії надається відповідачу відповідно до умов Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, який є у відкритому доступі на офіційному веб-сайті Добротвірської ТЕС (zakhidenergo.com.ua). Не заслуговують на увагу суду також посилання відповідачів щодо відсутності у позивача ліцензії на надання відповідних послуг населенню, оскільки у матеріалах справи наявні копії ліцензій позивача на постачання теплової енергії та централізованого водопостачання та водовідведення (а.с.67;68). Відтак, враховуючи наведене вище з відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідно стягнути заборгованість за період з жовтня 2021 по лютий 2024 в розмірі 11812,58 грн. за житлово-комунальні послуги, які були надані позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved