Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

26.08.2024 [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача [PERSON] , в якій просить: - визнати незаконною відмову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у задоволенні заяви [PERSON] про проведення реструктуризації за кредитним договором №ZPV0GK49940159 від 08.12.2006; - зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» провести реструктуризацію зобов`язання [PERSON] за кредитним договором №ZPV0GK49940159 від 08.12.2006 згідно з вимогами п. 7-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.12.2006 між [PERSON] та АТ «КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №ZPV0GК49940159 за умовами якого позичальником було отримано кредит в розмірі 30 090,00 дол. США. В той же день між [PERSON] та АТ «КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки №284 за умовами якого позичальник - [PERSON] передає в заставу предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з моменту укладення кредитного договору по сьогоднішній день позивач продовжував належним чином виконувати умови кредитного договору, навіть після значного здешевлення гривні в 2008 році, та в наступні роки, в тому числі до 2015 року. В період з 08.12.2006 р. по сьогодні позивачем було сплачено банку близько 83 653,41 дол. США, з них на погашення тіла пішло 31851,94 дол. США, на погашення відсотків - 23 918,55 дол. США, на погашення комісії 5 202,87 дол. США, на погашення пені 73,66 дол. США. Кредит брався на купівлю єдиного житла, а тому на кредит позивача розповсюджується дія закону «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим 01.05.2024 р. [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» із заявою про проведення реструктуризації в порядку п. 7 розділу IV «Перехідні положення» Закону України від 15.11.2016 р. №1734- VІІІ «Про споживче кредитування». У позичальника, [PERSON] відсутня прострочена заборгованість за кредитом станом на 01.01.2014, предмет іпотеки, квартира за адресою: [ADDRESS] є єдиною власністю позичальника, [PERSON] та єдиним місцем проживання позичальника, що підтверджується витягом з реєстру нерухомості. Таким чином, положення Закону України «Про споживче кредитування» в обов`язковому порядку застосовуються до позивача, а кредитний договір - підлягав обов`язковій реструктуризації. 20.05.2016 банк звернувся до [PERSON] до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом про дострокове стягнення боргу за кредитом. 13.04.2021 \~ \~ \~ \~набрали чинності зміни до Закону України Про споживче кредитування, якими надавалося позичальникам право на подання заяви про реструктуризацію валютного кредиту. При цьому вказаним кредитом було надано додатковий строк для тих позичальників, відносно яких вже було відкрито судове провадження щодо стягнення кредиту - до закінчення розгляду справи, а також для тих позичальників які є мобілізованими - до закінчення мобілізації. Незважаючи на перебування справи в провадженні суду а позивача - на військовій службі по мобілізації, 07.06.2024 Акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» надало відповідь на заяву про проведення реструктуризації, за змістом якої [PERSON] було відмовлено у проведенні реструктуризації «у зв`язку з пропущенням строків звернення із заявою про реструктуризацію, що встановлені законодавством України, зокрема Законом України «Про споживче кредитування». При зверненні із заявою про проведення реструктуризації в порядку п. 7 розділу IV «Перехідні положення» Закону України від 15.11.2016 №1734-VІІІ «Про споживче кредитування» [PERSON] було детально описано причину пропуску строку, обґрунтовано поважність вказаної причини та надано підтверджуючі документи. У зв`язку із тим, що Акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» не взяло до уваги поважність пропуску строку на подачу заяви про проведення реструктуризації в порядку п. 7 розділу IV «Перехідні положення» Закону України від 15.11.2016 р. №1734-VІІІ «Про споживче кредитування» у зв`язку із проходженням [PERSON] військової служби у Збройних Силах України, позивач звертається до суду із вказаним позовом про захист прав споживачів, визнання відмови незаконною та зобов`язання вчинити певні дії. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2024 справу розподілено та передано для розгляду судді Сиротенко В.К. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.08.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи; підготовче судове засідання призначено на 18.09.2024. 17.09.2024 через систему «Електронний суд» представником відповідача подано відзив на позовну заяву, який судом прийнято до розгляду. В обґрунтування заперечень щодо позовних вимог представник відповідача посилався, зокрема, на те, що постанова Запорізького апеляційного суду по справі № 335/4991/16-ц набрала законної сили 10.10.2023 р., тобто позичальник мав подати заяву на проведення реструктуризації не пізніше 10.12.2023 р. та винятків у вказаному Законі не передбачено, а звернувся до Банку з заявою лише 01 травня 2024 р. Крім того, 12.09.2024 р. Банком повідомлено Заявнику (у листі-відповіді вiд 12.09.2024 р. № E.08.0.0.0/4-240912/28126) про додаткові підстави відмови у проведенні реструктуризації в доповнення до вищевказаного листа вiд 07.06.2024 р. № E.08.0.0.0/4-240607/4725, а саме у зв`язку з: 1. ненадання Заявником необхідних для проведення реструктуризації документів, що встановлені згідно з законодавством України (зокрема, Законом України Про споживче кредитування), таких як: - розширена інформація (інформаційні довідки) із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця, щодо кожної дитини; 2. недотриманням додаткових вимог законодавства України (зокрема, Закону України Про споживче кредитування) щодо предмета іпотеки та/або права власності на інше нерухоме майно, а саме: - надання неповної та недостовірної інформації з приводу наявності у приватній власності нерухомого майна у дружини позичальника [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Судове засідання 18.09.2024 відкладено до 10.10.2024 у зв`язку з неявкою представників сторін. 10.10.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду. Зокрема, представник позивача щодо розгляду справи в межах позовних вимог зазначає наступне. Оскільки [PERSON] проходить військову службу на підтвердження вказаних обставин і фактів було надано відповідні довідки, а саме: Довідка про перебування на військовій службі від 18.04.2023 р.; Повістка на відправку від 10.01.2023 р.; Посвідчення офіцера від 17.05.2023 р. У зв`язку із отриманням позивачем вказаної відмови [PERSON] звернувся до суду із позовною вимогою про визнання незаконною вказаної відмови у задоволенні заяви [PERSON] про проведення реструктуризації за кредитним договором № ZPV0GK49940159 від 08.12.2006 р. Фактично, метою вказаного звернення до суду є саме визнання незаконною відмови у проведенні реструктуризації, яка обґрунтована пропуском строку такого звернення. В той же час, у відзиві на позовну заяву представником Банку зазначається, що позовні вимоги є необґрунтовані з огляду на те, що 12.09.2024 р. Банком повідомлено заявнику (у листі-відповіді від 12.09.2024 р. №Е.09.0.0.0/4-240912/28126) про додаткові підстави відмови у проведенні реструктуризації в доповнення до вищевказаного листа від 07.06.2024 р. Фактично, після подачі позовної заяви та відкриття провадженні по справі АТ КБ «ПриватБанк» було знайдено інші причини відмови, оскільки із позовної заяви та наданих до суду документів є зрозумілим неправомірність такої відмови. При цьому представник позивача просить суд взяти до уваги, що [PERSON] не звертався до АТ КБ «ПриватБанк» повторно із заявою про проведення реструктуризації. Таким чином, банк самостійно переглянув заяву і знайшов додаткові причини для відмови, подав вказані причини до суду, чим фактично «штучно» намагається вивести судовий процес за межі позовних вимог. Вказані «додаткові» причини відмови не були відомі позивачу на момент звернення із позовом, відповідно, визнання вказаних причин відмови незаконними не могло бути заявлено. Фактично, вказані додаткові причини відмови були сформовані Банком 12.09.2024 р., не входять в предмет доказування по справі №335/9575/24, зважаючи на те, що саме позивач звертається із позовом про захист порушеного права та обирає самостійно спосіб захисту, передбачений Цивільним кодексом України. Дії АТ КБ «ПриватБанк» є такими, що навмисно затягують розгляд звернення по суті, оскільки мають на меті зміщення акценту з неправомірної відмови банку у проведенні реструктуризації кредиту [PERSON] на підставі пропуску строків на «додаткові причини відмови». Крім того, у відповіді на відзив представником позивача також викладено заперечення щодо листа-відповіді від 12.09.2024 та додаткових підстав для відмови у проведенні реструктуризації заборгованості. Ухвалою суду від 10.10.2024 продовжено строк підготовчого судового засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача [PERSON] про захист прав споживачів, визнання відмови незаконною та зобов`язання вчинити дії та відкладено підготовче судове засідання на 11.11.2024 року. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів; закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судовий розгляд на 02.12.2024. Судове засідання 02.12.2024 за клопотанням представника позивача відкладено до 23.12.2024. 20.12.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення по суті спору, а саме щодо перебування позивача на військовій службі. До пояснень також додано довідку військової частини про те, що позивач у визначені в довідці періоди був залучений до участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. Представник позивача у судовому засіданні 23.12.2024 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Також до початку розгляду справи по суті просив долучити вищезазначену довідку військової частини до матеріалів справи, зазначивши, що вказана довідка не є новим доказом у справі, а лише містить більш розширену інформацію про періоди залучення позивача до участі у бойових діях. Представник відповідача у судовому засіданні 23.12.2024 заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. При цьому, представник відповідача не заперечив проти залучення до матеріалів справи вищезазначеної довідки. Судом до початку розгляду справи по суті, з врахуванням думки учасників справи, долучено до матеріалів довідку від 02.12.2024 за вих. №4698/3728, яка є додатком до додаткових пояснень представника позивача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача [PERSON] в судові засідання не з`являлася, про причини неявки суд не повідомляла, пояснень по суті спору не надала. Про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлялася відповідно до вимог законодавства. Суд, заслухавши пояснення представник сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК «України», обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В постанові Запорізького апеляційного суду від 10.10.2023 у справі №335/4991/16 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості встановлено наступне: «…Судом першої інстанції встановлено, що 08.12.2006 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір N ZPV0GK49940159, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати останньому кредит у розмірі 30 090,00 доларів США на термін до 08.12.2026, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснювались в наступному порядку: щомісячно в період сплати, Відповідач-1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією а також інші витрати згідно кредитного договору. В забезпечення виконання зобов`язань за Договором №ZPV0GK49940159 між ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладень договір поруки з [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 30 090,00 доларів США. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. … За наданим банком розрахунком станом на 11 березня 2016 року в [PERSON] утворилася заборгованість за Кредитним договором в розмірі 22 350,42 доларів США, що еквівалентно 570 159,21 грн, з яких: 20 297,31 доларів США тіло кредиту; 1 461,08 доларів США проценти; 356,13 доларів США комісія; 235,90 доларів США пеня за несвоєчасність виконання договірних зобов`язань. …». Зазначеною постановою суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Скасовано рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2022 року у цій справі та прийнято нову постанову наступного змісту. Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», задовольнити частково. Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ZPV0GK49940159 від 08 грудня 2006 року у розмірі 16689,42 доларів США. В решті позову відмовити. Вказана постанова набрала законної сили 10.10.2023. 01.05.2024 [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про проведення реструктуризації в порядку п. 7 розділу IV «Перехідні положення» Закону України від 15.11.2016 р. №1734-VІІІ «Про споживче кредитування». У вказаній заяві [PERSON] просив, зокрема: 1. Прийняти вказану заяву до розгляду. Взяти до уваги той факт, що позичальника було залучено до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, а саме його було мобілізовано з 10.01.2023 р., з 18.04.2023 р. зараховано до списків ВЧ [NUMBER] -поновити строк на подання заяви. 2. Не пізніше 60 днів з дня отримання вказаної заяви (дня реструктуризації) здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та Надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). 3. Взяти до уваги факт переплати відсотків за кредитом (різниці UIDR). 4. Взяти до уваги факт нікчемності комісії за кредитом, та перерахувати переплачену комісію в тіло кредиту (рішення суду по справі 335/4991/16-ц. 5. В разі необхідності надання будь-яких додаткових документів, необхідних для проведення реструктуризації - повідомити про це заявника та/або його представника. При цьому, заявником було додано до заяви, зокрема, і докази перебування на військовій службі. Листом від 07.06.2024 за вих. №Е.08.0.0.0/4-240607/4725 АТ КБ «ПриватБанк» відмовило [PERSON] у проведенні реструктуризації заборгованості посилаючись на те, що відповідно до п. 7 розділу IV «Перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі. Банк у листі зазначив, що постанова Запорізького апеляційного суду у справі №335/4991/16-ц набрала законної сили 10.10.2023, позичальник мав подати заяву на проведення реструктуризації не пізніше 10.12.2023, винятків у Законі не передбачено. В подальшому, після відкриття провадження у даній справі №335/9575/24, банком було повторно переглянуто заяву [PERSON] від 01.05.2024 та листом від 12.09.2024 за вих. №Е.08.0.0.0/4-240912/28126 повідомлено про додаткові підстави для відмови у проведенні реструктуризації наявної заборгованості. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статей 4, 5 Цивільного процесуального кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі статтями 12, 13, 81 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відмову відповідача у здійсненні реструктуризації заборгованості суд вважає незаконною з таких підстав. Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. Відповідно до статті 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту. 23 квітня 2021 року набрав чинності Закон № 1381-ІХ і розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7. Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно з статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України. Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: - предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі). Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: - у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину; - у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі; - у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення. У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. … Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів. Підсумовуючи наведене, з 23 квітня 2021 року зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом, зокрема виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду, загальна площа якого не перевищує для квартири 140 квадратних метрів. Законом для вирішення питання реструктуризації зобов`язання позичальника за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, вимагалося виконання хоча б однієї з таких умов в т.ч., наявність відповідної умови, що предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя та відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна. [PERSON] , звертаючись до банку із заявою про проведення реструктуризації заборгованості, просив поновити строк на подачу відповідної заяви саме з підстав залучення його до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, а саме: його було мобілізовано з 10.01.2023 та з 18.04.2023 зараховано до списків ВЧ [NUMBER] . Як вже зазначалося, відповідно до підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, окрім, у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення. Тобто, вказана норма закону встановлює позичальникові додатковий строк - до двох місяців на звернення із заявою про реструктуризацію і не обмежує його права на звернення із такою заявою у тримісячний термін з дня набрання чинності пунктом 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування». Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України введено воєнний стан з 05 години 30 хвилини 24.02.2022 строком на 30 днів. Воєнний стан в Україні до теперішнього часу не скасований. Судом прийнято до уваги, що підпунктом 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. При цьому, зміни до вказаного підпункту у зв`язку із введенням воєнного стану на всій території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України не вносилися. В той же час, матеріали справи, зокрема довідка ВЧ [NUMBER] від 02.12.2024 за вих. №4698/3728, свідчать про те, що лейтенант [PERSON] перебуває на військовій службі у ВЧ [NUMBER] з 18.04.2023 по теперішній час та був залучений до заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримання військової агресії Російської Федерації проти України, зокрема у Донецькій та Луганській областях, у періоди: з 04.07.2023 по 17.11.2023, з 30.11.2023 по 31.07.2024, з 18.08.2024 по 02.12.2024. Вищевикладене свідчить про те, що [PERSON] має право за подання заяви про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором протягом всього строку проходження військової служби та протягом двох місяців з дня звільнення з військової служби. Як вбачається з матеріалів справи, використавши своє право на проведення реструктуризації заборгованості за кредитним договором, 01.05.2024 [PERSON] подав до АТ КБ «ПриватБанк» заяву про проведення реструктуризації у порядку Закону України «Про споживче кредитування». Про прийняття заяви свідчить штамп вхідної кореспонденції банку. Відповідно до п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). У заяві [PERSON] вказано усі обов`язкові реквізити, визначені підпунктом 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Встановивши, що: - станом на 01 січня 2014 року прострочена заборгованість за кредитним договором відсутня; - станом на 23 квітня 2021 року (дата набрання чинності Закону N 1381-IX) перед кредитором наявне прострочене грошове зобов`язання; - виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (квартира загальною площею 26,27 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ); - предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання іпотекодавця [PERSON] , суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що зобов`язання, передбачені кредитним договором №ZPV0GK49940159 від 08 грудня 2006 року, укладеного між позивачем та відповідачем, підлягають обов`язковій реструктуризації. Однак, листом від 07.06.2024 АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено [PERSON] у проведенні реструктуризації зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з пропуском встановлено двомісячного строку з дня набрання законної сили рішенням суду у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. При цьому, банком залишено поза увагою посилання заявника на перебування на військовій службі (про яке заявником зазначено у заяві та надано відповідні докази). Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин при яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» критеріям (незалежно від дати укладення договору), та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника: у разі пропуску позичальником строків, на подачу заяви, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим законом (абзац 7 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»); у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом (абзац 9 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Оскільки зобов`язання, передбачені кредитним договором №ZPV0GK49940159 від 08 грудня 2006 року, підлягають обов`язковій реструктуризації, заява позивачем подана в межах визначеного Законом строку, відповідно, відмова АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні заяви [PERSON] від 01.05.2024, є незаконною, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги позивача про визнання відмови АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні заяви [PERSON] про проведення реструктуризації незаконною. При цьому суд звертає увагу на те, що відмова АТ КБ «ПриватБанк» у проведенні реструктуризації з додаткових підстав, оформлена листом від 12.09.2024, судом не розглядається, оскільки представником відповідача не наведено жодних правових підстав для повторного перегляду (після відкриття провадження у даній справі) вже розглянутого звернення. Крім того, за приписами норм ЦПК України суд розглядає справу в межах позовних вимог. Відповідно до підпункту 12 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу. Оскільки норма Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті є нормою імперативною, а відповідач без достатньої правової підстави ухиляється від проведення реструктуризації, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про зобов`язання банку провести реструктуризацію зобов`язання [PERSON] за кредитним договором №ZPV0GK49940159 від 08.12.2006 за його заявою від 01.05.2024 згідно з вимогами п. 7-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Крім того, під час судових дебатів представник позивача зазначив, що заява про стягнення витрат на правничу допомогу разом з доказами понесення таких витрат буде подана у встановлений ЦПК України строк.

Outcome: approved