Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

06.11.2024\~до Бахмацького\~районного суду\~Чернігівської області\~надійшла позовна\~заява [PERSON] \~(далі\~ Позивач)\~до [PERSON] \~(далі\~ Відповідач)\~про стягнення\~заборгованості,\~яка мотивована\~тим,\~що згідно\~із розпискою\~від 23.03.2024\~Позивач надав\~Відповідачу грошову\~позику на\~загальну суму\~81760.00\~грн.,\~яка була\~перерахована на\~картковий рахунок\~ [NUMBER] \~двома платежами:\~05.02.2024\~в сумі\~40880.00\~грн.\~та 08.02.2024\~в сумі\~40880\~грн.\~і яку\~останній зобов`язався\~повернути до\~05.10.2024.\~Однак,\~на момент\~звернення до\~суду Відповідач\~свої зобов`язання\~не виконав,\~тому Позивач\~просить стягнути\~з [PERSON] \~в судовому\~порядку вказаний\~борг у\~сумі 81760.00\~грн.\~та 3%\~річних у\~сумі 67.02\~грн.,\~а також\~стягнути витрати,\~пов`язані зі\~сплатою судового\~збору в\~сумі 1211.20\~грн.\~та витрати на правничу допомогу в сумі 40000.00 грн. Згідно з ухвалою від 07.11.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Після усунення недоліків позовної заяви, згідно з ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13.11.2024 позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 12.12.2024. 12.12.2024 розгляд справи був відкладений до 15.01.2025 у відповідності до положень п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. У судове засідання сторони не зявилися. Представник Позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі Позивача, у якій зазначив, що вимоги позову підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити; докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі. Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій вказав, що проти задоволення позову в частині стягнення з нього боргу не заперечує, однак просить зменшити суму витрат на правничу допомогу; відзиву на позов не подав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що згідно з розпискою від 23.03.2024 [PERSON] отримав у борг від [PERSON] на загальну суму 81760.00 грн.: 05.02.2024 40880.00 грн. та 08.02.2024 40880.00 грн., шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] ; вказану суму Відповідач зобов`язався повернути в повному обсязі до 05.10.2024 (а.с.9, 60). Згідно з квитанціями №3КТА-9Е6Н-3Р9Н-448М від 05.02.2024 та №К39Р-61ТТ-М211-ТХК9 від 08.02.2024 Позивачем на банківську картку № [NUMBER] було перераховано 05.02.2024 40880.00 грн. та 08.02.2024 40880.00 грн. (а.с.10, 11). 17.08.2024 Позивачем на адресу Відповідача була направлена претензія про повернення боргу (а.с.12-13, 14, 15). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Стаття 202 ЦК України зазначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Зважаючи на вказане в судовому засіданні доведено факт одержання Відповідачем позики від Позивача, що підтверджується розпискою від 23.03.2024 (а.с.9, 60). При цьому вимог про визнання недійсною вказаної розписки, у тому числі і з підстав вчинення насильства, погроз, обману, внаслідок помилки, чи з будь-яких інших підстав Відповідач до Позивача не пред`являв. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Крім цього, згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як було встановлено в судовому засіданні, Відповідач отримав у позику від Позивача грошові кошти в сумі 81760.00 грн., які зобов`язався повернути до 05.10.2024, проте на день розгляду справи вищевказані кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно з розрахунком Позивача становить 81760.00 грн. Окрім того, Позивач розрахував суму 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання 67.02 грн. Відповідно до ст.ст.12-13 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим у відповідності до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог Позивача щодо стягнення заборгованості за договором позики на суму 81760.00 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання 67.02 грн. При цьому, судом враховано, що Відповідачем, який у заяві про розгляд справи без його участі вказав, що проти задоволення позову не заперечує, відзиву на позов не подав, правом надати суду пояснення та докази не скористався, не спростовано доводи Позивача щодо обґрунтованості його позовних вимог та розрахунку вищевказаних сум, які Позивач просить стягнути. У зв`язку із задоволенням позову, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору у сумі 1211.20 грн. Що стосується розподілу судових витрат, понесених Позивачем на правничу допомогу, то з огляду на відповідну заяву представника Позивача та відсутність на даний момент доказів понесення таких витрат, суд приходить до висновку, що дане питання слід вирішити в порядку абз.2 ч.3 ст.259 ЦПК України у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті після виконання позивачем та його представником вимог абз.2 ч.8 ст.141 ЦПК України щодо надання доказів понесення судових витрат. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved