Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що його мати [PERSON] , яка померла [INFO] , ще за свого життя 3 жовтня 2020 року склав заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Красневичем О.А., згідно якого все належне їй майно вона заповіла позивачу [PERSON] . Спадщину після смерті матері [PERSON] позивач своєчасно у визначений законом термін прийняв, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, подав відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцем за законом на це майно, крім позивача, є дочка спадкодавця - відповідач [PERSON] , однак вона будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті матері [PERSON] , у визначений законом термін не вчинила, на спадкове майно не претендує. Окрім іншого майна, [PERSON] належали житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] ,які вона успадкувала після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] , оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] ,які належали [PERSON] . Позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] вона не заперечує, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК, ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] .[PERSON] померла [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] її дочка [PERSON] своєчасно у визначений законом термін прийняла, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. [PERSON] померла [INFO] . Ще за свого життя 3 жовтня 2020 року остання склала заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Красневичем О.А., згідно якого все належне їй майно вона заповіла позивачу [PERSON] . Спадщину після смерті матері [PERSON] позивач своєчасно у визначений законом термін прийняв, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, подав відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцем за законом на це майно, крім позивача, є дочка спадкодавця - відповідач [PERSON] , однак вона будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті матері [PERSON] , у визначений законом термін не вчинила, на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 3 жовтня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Красневичем О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1988, свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 14 червня 2023 року та серії [NUMBER] від 12 жовтня 2022 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України від 26 травня 2023 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 26 травня 2023 року, довідки Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області № 517 від 14 березня 2023 року, витягу з погосподарських книг с. Троянівка Камінь-Каширського району Волинської області, технічного паспорта на будинковолодіння по [ADDRESS] , постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 485/02-31 від 10 липня 2023 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, повідомлень Маневицької державної нотаріальної контори № 787/01-16 від 30 серпня 2024 року та № 1338/01-16 від 23 грудня 2024 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , які належали [PERSON] , фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON] .

Outcome: approved