Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт батьківства, а саме: що [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що з 2023 року вона та [PERSON] , [INFO] перебували у близьких стосунках і мали на меті укласти шлюб. У цьому ж році [PERSON] завагітніла, а [INFO] народилась донька [PERSON] ,\~проте[INFO] [PERSON] загинув у результаті ДТП. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, а саме, в графі «Батько» в свідоцтві про народження [PERSON] зазначено « [PERSON] ». З метою підтвердження того факту, що [PERSON] був рідним батьком [PERSON] мати загиблого, [PERSON] , ініціювала проведення генотипоскопічного дослідження та надала свій біологічний матеріал для експертизи. За результатами проведення експертного дослідження, було встановлено, що біологічна спорідненість [PERSON] та [PERSON] (мати загиблого [PERSON] ) складає 74,63%, що доводить факт біологічного батьківства [PERSON] щодо [PERSON] . Встановлення факту батьківства необхідно заявниці для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Заінтересованою особою [PERSON] на адресу суду скеровано письмові пояснення, в яких остання підтверджує, що була ініціатором проведення експертного дослідження, задля встановлення факту біологічного батьківства її сина [PERSON] який загинув [INFO] \~щодо [PERSON] , яка народилась [INFO] . Заінтересованими особами Ямпільський відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Шосткинському районі\~Сумської області\~Північно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~та \~Дружбівська міська\~рада Шосткинського\~району Сумської\~областівідзив не подано. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] , проти заявлених вимог не заперечувала. Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей Дружбівської міської ради Полєвічок С.М., у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви [PERSON] . Процесуальні дії у справі. Ямпільський районний суд Сумської області своєю ухвалою від 19.11.2024 відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. (а.с.27). Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, покази свідка, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з`ясувавши всі фактичні обставини, що обґрунтовують вимоги заявника, суд доходить висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Із дослідженої копії паспорта громадянина України (ID-карта № [NUMBER] виданий 14.10.2024 року) установлено що [PERSON] народилась [INFO] в м. Дружба Ямпільського району Сумської області, зареєстрованим місцем проживання значиться адреса: [ADDRESS] (згідно з довідки про реєстрацію місця проживання особи) (а.с.6,8). Із долученої до матеріалів справи копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00047294933 від 03.10.2024 виданого [PERSON] , встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , про що 10.05.2024 року зареєстровано актовий запис №03 вчинений Дружбівською міською радою Шосткинського району Сумської області, відповідно до якого відомості про батька записані « [PERSON] , громадянство Україна», відомості про матір « [PERSON] », відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу (а.с.10-10зв). Згідно з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 10.05.2024 року убачається що [PERSON] народилась [INFO] в м. Шостка Шосткинського р-ну Сумської області, про що 10.05.2024 року зареєстровано актовий запис №03 вчинений Дружбівською міською радою Шосткинського району Сумської області (а.с.9) Згідно з копії свідоцтва про народження виданого повторно 25.06.2014 року серія [NUMBER] від 25.06.2014 року убачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Харківці Гадяцького району Полтавської області, про що 16.04.2003 року складено відповідний актовий запис №2, батьками записані « [PERSON] , [PERSON] » (а.с.11). [PERSON] [INFO] ,\~який народився\~в с.\~Харківці Гадяцького\~району Полтавської\~області,помер [INFO] у віці 21 року в «автомагістраль «Олександрівка-Костянтинопіль» Покровський район, Донецька область», про що 26.03.2024 року складено відповідний актовий запис №108 Лохвицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.12). Відповідно до довідки про причину смерті (до форми №106/о №44 видається для поховання) [PERSON] , якому 21 рік, помер [INFO] , причина смерті: пасажир травмований при зіткненні легкового авто з військовою технікою» (мовою оригіналу) (а.с.13). Із дослідженої копії сповіщення сім`ї №10/1/2014 від 22.03.2024 року виданого [INFO] та направленого на адресу [PERSON] , убачається що син [PERSON] , солдат [PERSON] , [INFO] загинув в результаті дорожньо-транспортної пригоди на відрізку автодороги Білецьке-Родинське Покровського району Донецької області 21 березня 2024 року (а.с.14). Відповідно до висновку про біологічну спорідненість №MGU 0677 від 27.06.2024 року виконаного спеціалістами акредитованої лабораторії GENECODE diagnostics, встановлено, із дослідженого ротового мазка ймовірність спорідненості «бабуся 1 [PERSON] , [INFO] » та «дитина 1 [PERSON] , [INFO] » дорівнює 74,6277359963%, а результат генетичного аналізу свідчать про те, що донор зразка маркованого « [PERSON] », може бути біологічною бабусею донора зразка маркованого « [PERSON] » (а.с.15-16). Крім наведеного, судом досліджено надані копії фотокарток на яких зображені заявниця з [PERSON] . У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] підтвердила, що на них зображені її син та [PERSON] (а.с.22-23). Також із наданих в судовому засіданні показань свідка [PERSON] , яка є сусідкою сім`ї [PERSON] та спілкується з її батьками. Щодо обставин справи пояснила, що [PERSON] часто бачила із [PERSON] який до неї приїздив, видно було що у них серйозні стосунки, востаннє бачила їх разом 06.03.2023 року. Зазначені показання свідка є послідовними, узгодженими, відповідають іншим доказам та матеріалам справи. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України та Сімейного кодексу України. Згідно з абз.1 ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до змісту ч.1, ч.2ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3ст. 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті дев`ятому Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 червня 2006 року №3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Як зазначено у постанові Касаційного цивільного Суду у складі Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 754/11664/15 (касаційне провадження провадження № 61-13259св21) законодавством не визначено вичерпний перелік доказів, які можуть підтверджувати факт батьківства особи щодо дитини. При цьому суд може прийняти як доказ письмові документи, показання свідків, пояснення сторін тощо, якщо вони можуть достовірно підтвердити або спростувати: - спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і можливим батьком до народження дитини; - спільне виховання чи утримання ними дитини; - визнання особою свого батьківства за життя. Зазначений вище перелік не є вичерпним та може розширюватись в залежності від конкретних обставин справи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2020 у справі№ 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19)зроблено висновок що застосування статті 130 СК України та зазначено, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України». В останній час набуває поширення експертиза, що зветься «Генна дактилоскопія» (судово-генетична експертиза), висновок якої на 100% дає ствердну відповідь, чи є дана особа батьком (матір`ю) дитини, чи ні. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, він суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (пункт 9постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Конвенцією про права дитини передбачено, що дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування. Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11.07.2017 (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. В силу ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимогст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки це відповідатиме інтересам дитини, дасть змогу їй юридично закріпити відомості про батька дитини. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] [INFO] , помер [INFO] . Відомості про батька [PERSON] [INFO] у актовому записі про народження записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, а саме: [PERSON] . За таких обставин, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства, відповідно до п.1 ч.1 ст.315, ст.319 ЦПК України. Враховуючи викладені вище обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих стороною доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку про законність, правомірність та обґрунтованість вимог [PERSON] , у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved