Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.\~Дніпропетровська звернувся представник АТ «ОТП банк» з позовом до [PERSON] і просить суд стягнути з нього суму заборгованості в розмірі 36455,11 грн. та судові витрати. Доводи позивача викладені у позові. Між позивачем та відповідачем було підписано кредитний договір №3000007365, шляхом підписання електронним підписом у порядку визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 30200,00 грн. з річною процентною ставкою в розмірі 40% річних. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав, проте відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання та у нього утворилась заборгованість в розмірі 36455,11 грн. Відповідач відзиву не надав. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2024 року постановлено направити цивільну справу до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2024 на підставі розпорядження керівника апарату суду для розгляду справи визначений суддя Цитульський В.І. Ухвалою судді від 26 серпня 2024 року прийнято цивільну справу до провадження, розгляд якої здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву відповідачу направлено рекомендованим листом, проте на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини встановлені судом. Позивач зазначає, що з [PERSON] було укладено кредитний договір №3000007365 від 24.03.2023, разом з тим такий договір не долучено до позовної заяви. Відповідно до паспорту споживчого кредиту розмір споживчого кредиту складає 30200 грн., строк кредитування складає 60 місяців, річна процентна ставка 40%. Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором відповідача №3000007365 від 24.03.2023 року становить 36455 грн. 11 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 30200 грн. 00 коп., заборгованості по відсотками\~6255 грн. 11 коп. 19.10.2023 року представник АТ«ОТП БАНК» звернувся із досудовими вимогами про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язання\~за кредитним договором №3000007365 від 24.03.2023 року. Однак,така вимога залишилася без виконання. Норми права застосовані судом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (Стаття 610 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України, підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін (ст. 12 ЦПК України), в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. При цьому кожна сторона в силу\~статті 81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимогами\~ст. 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Згідно правового висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 21 липня 2021 року в справі 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила\~стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування з важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі (правова позиція Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року в справі 857/7/22). Висновки суду. Так позивач посилається на наявну заборгованість у відповідача перед позивачем внаслідок невиконання зобов`язання за кредитним договором. Однак на підтвердження зазначених обставин позивачем не надано кредитний договір №3000007365 від 24.03.2023. Слід зазначити, що згідно додатків до позову позивач серед іншого зазначає і кредитний договір, проте фактично не долучає його. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову АТ «ОТП БАНК» про стягнення заборгованості, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed