Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін На розгляд Радехівського районного суду Львівської області поступила позовна заява подана позивачкою [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що 21.02.2009 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Новороздільської міської ради Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 21 лютого 2009 року зроблено актовий запис № 31. Однак, подружнє життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя, відносини у сім`ї, внаслідок чого зв`язок між ними, як подружжям втратився. Подружні відносини між ними припинені. Подальше спільне життя та збереження даного шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Під час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти зареєстровані та проживають з позивачкою, перебувають на її утриманні. В прохальні частині позовної заяви позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити позивачні прізвище « [PERSON] », неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] залишити проживати з матір`ю - [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання учасників справи Позивачка у прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд заходів щодо примирення не застосовувати(а.с.2). Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 07.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.19-20). Ухвалою судового засідання від 03.12.2024 розгляд справи відкладено. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 21.02.2009 виконавчим комітетом Новороздільської міської ради Львівської області між позивачкою [PERSON] , [INFO] , та відповідачем - [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис № 31. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються виданим Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до Свідоцтв про народження, виданих повторно, серії [NUMBER] від 01 лютого 2024 року та серії [NUMBER] від 05 січня 2024 року, батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5,6). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2024/013199520 від 31.10.2024 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2024/013199473 від 31.10.2024 року, о [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявності у сторін неповнолітніх дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України). Відповідно до вимог частини 2 статті 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За згодою позивача, викладеною письмово, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням стаття 280 ЦПК України. Відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого главою 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу та право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справ №200/952/18 (провадження №61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У частинах першій та другій статті 161 Сімейного кодексу України зазначається, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про призначення місця проживання дитини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачкою, щодо наявності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої нею у позовній заяві позиції та у поданій заяві. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи викладене, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому позов в частині розірвання шлюбу слід задовольнити. З огляду на відсутність у позовній заяві аргументів щодо наявності між сторонами спору з приводу визначення місця проживання їхніх дітей, а також відсутність доказів на підтвердження наявності цієї обставини, суд не розглядає викладене у прохальній частині позовної заяви прохання позивачки про визначення місця проживання малолітніх дітей з матір`ю. Більше того, суд зазначає, що виховання і утримання дітей є обов`язками обох батьків до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Зважаючи на те, що сторони не позбавлені права звернутися із вимогою про визначення місця проживання дитини у разі наявності спору до суду або ж до органу опіки та піклування, що відповідатиме вимогам ст. 161 СК України, а наявність спору з даного приводу на даний час жодними доказами не підтверджено, то позов в цій частині задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивачки, тому позов необхідно задовольнити частково. Розподіл між сторонами судових витрат Судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1211, 20 грн стягнути з відповідача. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial