Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

17 вересня 2024 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором №147420 в розмірі 12210,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6210,00 грн - сума заборгованості за процентами; за кредитним договором № 101534487 в розмірі 6037,50 грн, з яких: 2300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3507,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 230,00 грн. - заборгованість за комісією; за кредитним договором № 65094 в розмірі 7380,00 грн, з яких: 2400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4620,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 360,00 грн. - заборгованість за комісією, а всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 25627,50 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 09 грудня 2021 року між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 147420, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ" відповідно до договору факторингу №29022024 від 29 лютого 2024 року згідно реєстру боржників № 2 в сумі 12210,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6210,00 грн - сума заборгованості за процентами. У позовній заяві позивач також стверджує, що 01 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101534487, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ" згідно договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, відповідно до реєстру боржників в сумі 6037,50 грн, з яких: 2300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3507,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 230,00 грн. - заборгованість за комісією. Окрім того, позивач вказує, що 04 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "Авіра Груп" та [PERSON] укладено кредитний договір № 65094, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ" згідно договору факторингу № 05012024 від 05 січня 2024 року, відповідно до реєстру боржників в сумі 7380,00 грн, з яких: 2400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4620,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 360,00 грн. - заборгованість за комісією. Оскільки відповідач не виконав умови зазначених кредитних договорів та не повернув первісним кредиторам надані йому кредити в строки, передбачені вищевказаними договорами, а також не сплатив заборгованість новому кредитору після відступлення йому прав грошової вимоги, позивач просить стягнути вказану заборгованість на загальну суму 25627,50 грн у судовому порядку. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 08:30 год. 28 жовтня 2024 року. У зв`язку з відпусткою судді та неявкою відповідача у судове засідання 28 жовтня 2024 року розгляд справи відкладено на 30 грудня 2024 року о 11:25 год. 27 листопада 2024 року відповідач був додатково повідомлений про призначення розгляду справи № 570/4739/24 через сайт Рівненського районного суду Рівненської області у вигляді: "Оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме", де вказано, що судове засідання призначене на 11 год. 25 хв. 30 грудня 2024 року. У судове засідання 30 грудня 2024 року сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. У позовній заяві представник ТОВ "ФК "ЄАПБ" просив провести судове засідання за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не подав. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 09 грудня 2021 року між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 147420 за яким товариство надає споживачу кредиту гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума Кредиту складає 6000,00 грн, строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90 % в день протягом строку кредитування та знижена процентна ставка 0,90 % в день (п.1.3-1.5 Договору). 08 січня 2022 між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 147420, якою продовжено строк дії кредитного договору до 08.02.2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою. 29 лютого 2024 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) та ТОВ "Селфі Кредит" (клієнт) уклали договір факторингу № 29022024, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом та плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. За змістом акту прийому-передачі реєстру боржників № 2 від 29 лютого 2024 року за договором факторингу №29022024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 7782. Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29022024 від 29 лютого 2024 року, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №147420 становить 12210,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6210,00 грн - сума заборгованості за процентами. 01\~січня 2022\~року Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю "Мілоан"\~та [PERSON] \~уклали договір\~про споживчий\~кредит №\~101534487,\~за яким\~кредитодавець зобов`язується\~на умовах\~визначених цим\~договором,\~на строк\~визначений п.1.3\~договору надати\~позичальнику грошові\~кошти в\~сумі визначеній\~у п.1.2.\~договору,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~кредитодавцю кредит,\~сплатити комісію\~за надання\~кредиту та\~проценти за\~користування кредитом\~в рекомендовану\~дату платежу,\~але не\~пізніше дати\~остаточного погашення\~заборгованості. Сума кредиту становить 2300 грн. Строк кредиту становить 30 днів (до 31 січня 2022 року), процентна ставка базова 5,00 % в день протягом строку кредитування, комісія за надання кредиту в сумі 230,00 грн за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово (п.1.2 1.6 Договору) 16 липня 2024 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) та ТОВ "Мілоан" (клієнт) уклали договір факторингу № 16072024, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. За змістом акту прийому-передачі реєстру боржників від 16 липня 2024 року за договором факторингу №16072024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, а як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 101534487 становить 6037,50 грн, з яких: 2300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3507,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 230,00 грн. - заборгованість за комісією. 04 січня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авіра Груп" та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту № 65094, за яким товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2400 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк кредиту становить 18 днів (до 21 січня 2022 року), процентна ставка 3,5 % на день, комісія за надання кредиту в розмірі 15 % від суми фінансового кредиту. (п.1.1 1.5 Договору) 05 січня 2024 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) та ТОВ "ФК "Авіра Груп" (клієнт) уклали договір факторингу № 05012024, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. За змістом акту прийому-передачі реєстру боржників від 05 січня 2024 року за договором факторингу №05012024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, а як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №05012024 від 05 січня 2024 року, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 65094 становить 7380,00 грн, з яких: 2400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4620,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 360,00 грн. - заборгованість за комісією. Доказів погашення заборгованості ані перед первісними кредиторами, ані перед новим кредитором - позивачем у даній справі, відповідач суду не надав. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Ч.1 ст.509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Ч.1 ст.610 ЦК України, визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі - Закон №675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст.3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ч.5 ст.11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 Закону № 675-VIII). Згідно з ч.8 ст.11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 ст.1 Закону № 675-VIII. Статтю 12 вказаного Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст. Закону України "Про електронну комерцію"). Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст.512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст.512 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що свої зобов`язання перед [PERSON] первісні кредитори, а саме: ТОВ "Селфі Кредит", ТОВ "Мілоан", ТОВ "ФК "Авіра Груп" виконали у повному обсязі, надавши [PERSON] відповідні кредитні кошти. Відступлення права грошової вимоги до [PERSON] позивачу - ТОВ "ФК "ЄАПБ" від ТОВ "Селфі Кредит" за договором факторингу № 29022024 від 29 лютого 2024 року, від ТОВ "Мілоан" за договором факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року та від ТОВ "ФК "Авіра Груп" за договором факторингу №05012024 від 05 січня 2024 року підтверджується наявними у справі доказами. Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами ані перед первісними кредиторами, ані перед новим кредитором не виконав, заборгованість не погасив, що підтверджується розрахунками заборгованості. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованості за кредитним договором №147420 в розмірі 12210,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6210,00 грн - сума заборгованості за процентами. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 101534487 від 01 січня 2022 року, суд виходить із наступного. Факт наявності заборгованості перед позивачем за основною сумою боргу (тілом кредиту) у розмірі 2300,00 та за відсотками в сумі 3507,50 грн підтверджуються матеріалами справи, а відтак є доведеним. Разом з тим, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісійними винагородами. Відповідно до п.1.5.1. Договору комісія за надання кредиту становить 230,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 16 листопада 2016 року, справа № 6-1746цс16, та в постанові від 4 червня 2018 року, справа № 758/8481/15-ц, з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а відповідні умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16. Згідно позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року, висловленої під час розгляду справи № 6-2071цс16, обслуговування кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні\~Закону України "Про захист прав споживачів". Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією згідно кредитного договору, суд враховує чинну судову практику і положення законодавства про захист прав споживачів та зазначає, що включення позивачем до розрахунку заборгованості комісії за послуги, що супроводжують кредит, є неправомірним, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані проценти за користування кредитом у повному розмірі не повернув, унаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в сумі 5807,50 грн, з яких: 2300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3507,50 грн - сума заборгованості за відсотками. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 65094 від 04 січня 2022 року в частині стягнення заборгованості за комісіями в сумі 360,00 грн., суд враховує чинну судову практику і положення законодавства про захист прав споживачів та зазначає, що включення позивачем до розрахунку заборгованості комісії за послуги, що супроводжують кредит, є неправомірним, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Стосовно стягнення відсотків за вказаним договором, то суд зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак, суд дійшов висновку, що припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18). З наявного у матеріалах справи кредитного договору №65094 від 04.01.2022 року вбачається, що кредит в сумі 2400 грн. надавався відповідачу строком на 18 днів з процентною ставкою на день 3,5 % (фіксована). За таких обставин, судом встановлено, що заборгованість відповідача за відсотками за кредитним договором №65094 від 04.01.2022 року становить 1512,00 грн (2400,00 х 3,5 % х 18 днів). На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на загальну суму 21929,50 грн, а саме: за кредитним договором №147420 в розмірі 12210,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6210,00 грн - сума заборгованості за процентами; за кредитним договором №101534487 в сумі 5807,50 грн, з яких: 2300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3507,50 грн - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 65094 в розмірі 3912,00 грн, з яких: 2400,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1512,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає частковому задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 77662 від 16.08.2024, позивач сплатив за подання даного позову 3028,00 грн судового збору. Оскільки позов майнового характеру задоволено на 85,57 % (21929,50 / 25627,50 х 100), то судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2591,06 грн (85,57 % від 3028,00 грн). При цьому, позивач не надав суду доказів понесення ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, у зв`язку з чим у стягненні з відповідача таких витрат на його користь слід відмовити.

Outcome: approved