Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Шрамківської сільської територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно (визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом). Зміст позовної заяви. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що [INFO] померла баба позивачів [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, до якої входило право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Іскра Леніна», що знаходиться в с. Новомиколаївка, Золотоніського (колишнього Драбівського) району, Черкаської області, розміром 3,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало покійній на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0152155 від 27 грудня 1996 року. Спадщину прийняли чоловік померлої [PERSON] та син [PERSON] шляхом фактично вступу в права управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті проживали разом з померлою. [INFO] помер дід позивачів [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Іскра Леніна», що знаходиться в с. Новомиколаївка, Золотоніського (колишнього Драбівського) району, Черкаської області, розміром 3,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало покійному на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0150473 від 27 грудня 1996 року. Спадщину прийняв син померлого [PERSON] , оскільки на момент смерті постійно проживав разом з померлим. [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Його спадкоємцями за законом є позивачі, які в установлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В. із заявами про прийняття спадщини, на підставі яких була заведена спадкова справа № 40/2022. Листом від 02.09.2024 року № 233/01-16 приватний нотаріус повідомив позивачів стосовно питання видачі свідоцтв на право на спадщину за законом, що в матеріалах спадкової справи відсутні будь-які документи, які підтверджують належність будь-якого рухомого чи нерухомого майна померлому [PERSON] та [PERSON] та рекомендовано у разі відсутності правовстановлюючих документів звернутися до суду за місцем знаходження майна. Позивачі не мають можливості надати до нотаріальної контори оригінали Сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0152155, виданого 27 грудня 1996 року та серії ЧР № 0150473, виданого 27 грудня 1996 року, оскільки вказані сертифікати було втрачені, відновити їх немає можливості, оскільки вони видавалися в одному екземплярі, державні акти взамін сертифікатів не видавались. Позивачі між собою вирішили здійснити розподіл спадкового майна, що залишилось та розподілити його наступним чином: позивачу [PERSON] визнати право власності на земельну частку (пай) серії ЧР № 0152155 від 27 грудня 1996 року, а за позивачем [PERSON] визнати право власності на земельну частку (пай) серії ЧР № 0150473 від 27 грудня 1996 року. Вирішити питання спадкування права на земельну частку (пай) іншим способом не мають можливості. Тому просять визнати: - за позивачем [PERSON] , в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Іскра Леніна», що знаходиться в с. Новомиколаївка, Золотоніського (колишнього Драбівського) району, Черкаської області, розміром 3,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0152155, від 27 грудня 1996 року [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцями якої були її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , які прийняла спадщину, але не оформили своїх спадкових прав; - за позивачем [PERSON] , в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Іскра Леніна», що знаходиться в с. Новомиколаївка, Золотоніського (колишнього Драбівського) району, Черкаської області, розміром 3,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало на підставі Сертифіката про право власності на земельну частку (пай) серії ЧР № 0150473 від 27 грудня 1996 року [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформили своїх спадкових прав. Розгляд справи провести без участі позивачів. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії. Ухвалою суду від 07.10.2024 позовна заява у зв`язку з наявними недоліками була залишена без руху. 08.10.2024 до суду за вх №4269/24-Вх від представника позивачів Бочарова О.М. надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 09.10.2024 провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано інформацію про спадкові справи, заведені після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 19.11.2024 до суду за вх. №4949/24-Вх від представника позивачів Бочарова О.М. надійшла заява про уточнення позовних вимоги, де представник просив проводити розгляд справи без його та позивачів участі, уточнив назву відповідача: виконавчий комітет Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Ухвалою суду від 19.11.2024 підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до розгляду по суті та замінено неналежного відповідача - Шрамківську сільську територіальну громаду на належного відповідача - Шрамківську сільську раду Золотоніського району Черкаської області. 07.01.2025 за вх. №71/25-Вх від представника позивачів Бочарова О.М. надійшло клопотання про долучення доказів, де той просив приєднати до матеріалів цивільної справи оголошення про втрату сертифікатів на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Позиції сторін. У судове засідання 08.01.2025 позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник адвокат Бочаров О.В. не прибули. Від представника позивачів надійшло заява вх. №116/25-Вх від 08.01.2025 про розгляд справи без участі позивачів та їх представника. Також у вказаній заяві представник пояснив, що у матеріалах справи є лист приватного нотаріуса з приводу вчинення нотаріальної дії, який підтверджує, що позивачі звертались до нотаріуса з приводу видачі свідоцтв про право на спадщину та вважає, що вказаний лист є відмовою у вчиненні нотаріальної дії усно з роз`ясненням такої відмови. З посиланням на лист ВСС від 07.02.2014 вказав, що відмова у вчиненні нотаріальної дії здійснюється в усній формі. Стосовно поділу спадщини між спадкоємцями вказав, що спадкоємці за їх письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, можуть змінити розмір частки когось з них. Згідно ЗУ «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Вважав, що оскільки нотаріусу не було надано оригінали сертифікатів, то нотаріус не може вчинити нотаріальну дію та укласти договір про поділ спадщини і тому вважає вказаний лист відмовою у вчиненні нотаріальної дії. За таких умов просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не прибув скерував до суду лист вх. № ЕП-5/25-Вх від 06.01.2025. У листі вказав, що позивачі до сільської ради з заявами щодо визнання права власності на спадкове майно не звертались. Рішень про надання дозволів на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0150473 та серії ЧР № 0152155 не приймалось. Шрамківська сільська рада вважає що майнових прав [PERSON] та [PERSON] не порушувала і підстав звертатись до суду у них не було. Зазначає, що позивачам було потрібно звернутись до сільської ради з відповідною заявою та доданим до неї пакетом документів для оформлення права власності на земельні ділянки. У попередніх заявах просив суд розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 4 січня 1996 року виконкомом Демківської сільської ради народних депутатів Драбівського району Черкаської області, [PERSON] народився [INFO] та його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 6 травня 1997 року виконкомом Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 25 грудня 1969року Демківським ЗАГС Драбівського району Черкаської області, [PERSON] народився [INFO] та його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 09.11.1995 виконкомом Демківської сільської ради народних депутатів Драбівського району Черкаської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 60 років у с. Демки, Драбівського р-ну Черкаської області. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 20.11.2014 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, [PERSON] помер [INFO] у віці 79 років у м. Яготин, Яготинського р-ну, Київської області. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 23.11.2021 Яготинським відділом ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Яготин, Бориспільського р-ну, Київської області. Згідно даних копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку, вона містить записи про осіб, що проживають у будинку за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] , [INFO] (знятий з реєстації місця проживання 23.11.2021), [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (знятий з реєстрації місця проживання 27.06.2017), [PERSON] , [INFO] (знятий з реєстрації місця проживання 23.08.2013), [PERSON] , [INFO] . Згідно копії довідки виконавчого комітету Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 173 від 09.02.2022, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії довідки виконавчого комітету Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 174 від 09.02.2022, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] та мала такий склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , чоловік, [PERSON] , [INFO] , свекруха, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - невістка. Згідно даних витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68784277 від 08.04.2022 спадкова справа № 40/2022 (номер у спадковому реєстрі 69233526) після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , заведена 06.04.2022 приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Черних О.В. Згідно листа приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Черних О.В. № 233/01-16 від 02.09.2024 він адресований [PERSON] . У листі зазначено, що [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Черних О.В. 02.09.2024 по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа 40/2022, яку він прийняв та не оформив після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON] є дочка [PERSON] та син [PERSON] . На даний час у матеріалах спадкової справи відсутні будь-які документи, які підтверджують належність будь-якого нерухомого та рухомого майна померлому [PERSON] та [PERSON] . Нотаріусом роз`яснено порядок вчинення нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину та запропоновано з`явитись до нотаріальної контори та надати оригінали документів, що підтверджують право власності померлої особи на вказану земельну ділянку та витяг з Державного земельного кадастру. У разі відсутності оригіналів документів для вирішення даного питання рекомендовано звернутись до суду за місцезнаходженням майна. Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області № 29-23-0.32-5804/2-24 від 23.08.2024 щодо розгляду адвокатського запиту Бочарова О. , відповідно до наявної у відділі № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «ім. Іскра Леніна» с. Новомиколаївка Драбівського р-ну Черкаської області, згідно розпорядження Драбівської РДА від 12.12.1996р. № 465 наявні записи: - за № 98 від 27.12.1996 щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0150475 на ім`я [PERSON] . Розмір земельної частки становить 3,67 умовних кадастрових гектарів та її вартість в цінах 1996 становить 18071,00 грн.; - за № 96 від 27.12.1996 щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0150473 на ім`я [PERSON] . Розмір земельної частки становить 3,67 умовних кадастрових гектарів та її вартість в цінах 1996 становить 18071,00 грн.; - за № 261 від 27.12.1996 щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0152155 на ім`я [PERSON] . Розмір земельної частки становить 3,67 умовних кадастрових гектарів та її вартість в цінах 1996 становить 18071,00 грн. Вказані сертифікати були отримані, про що свідчить наявність підписів власників у зазначеній Книзі сертифікатів. Сертифікати на право на земельну частку ( пай) виготовлялись в одному екземплярі, тому надати їх копії немає можливості. Згідно Книг реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, Книг реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Новомиколаївській сільській раді станом на 31.12.2012 відсутні записи про реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0150475, ЧР № 0150473 та серії ЧР № 0152155. Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 01.10.2024, унікальний реєстраційний номер 201-20241001-0008506926, вартість частки площею 36700,00 кв.м. за адресою Черкаська область, Драбівський р-н, Демківська, с. Новомиколаївка, цільове призначення землі 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва становить 132064,85 грн. Згідно копії спадкової справи № 40/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] , вона заведена 06.04.2022 на підставі заяв [PERSON] від 06.04.2022 та [PERSON] , які вказали, що спадщину після смерті батька [PERSON] приймають за законом та вказали одне на одного як на інших спадкоємців першої черги. Інформація про видані свідоцтва про право на спадщину та договори про розподіл спадкового майна у вказаній справі відсутня. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78755242 від 16.10.2024, спадкова справа № 40/2022 (номер у спадковому реєстрі 69233526) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена 06.04.2022 приватним нотаріусом бориспільського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78755310 від 16.10.2024, за вказаними параметрами запиту: [PERSON] , який помер [INFO] , інформація у спадковому реєстрі відсутня. Згідно листа в.о. завідувача Драбівської державної нотаріальної контори С. Колосовської № 108/01-16 від 16.10.2024 згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у Драбівській державні конторі не заводилась. Провести перевірку по алфавітних книгах обліку спадкових справ за 1995-2010 роки неможливо у зв`язку з передачею спадкових справ та інших нотаріальних документів до 2010 року (включно) до Черкаського обласного державного нотаріального архіву. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 87864612 від 16.10.2024, за вказаними параметрами запиту: [PERSON] інформація у спадковому реєстрі відсутня. Згідно листа Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області вих. № 02.1-12/1817 від 25.11.2024, рішень про надання дозволів на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0150473 на ім`я [PERSON] та серії ЧР № 0152155 на ім`я [PERSON] не приймалось. Особи щодо надання дозволів на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва до Шрамківської сільської ради не звертались. Щодо клопотання представника про долучення доказів - оголошення про втрату сертифікатів на ім`я [PERSON] та [PERSON] , то суд не приймає до розгляду даний доказ у відповідності до положень ч. 8 ст. 83 ЦПК України, оскільки такий доказ подано з порушенням встановлених законодавством строків, визначених ч. 2 ст. 83 ЦПК України та не обґрунтовано неможливість його подання у вказаний строк з незалежних від особи, що його подає, причин, без клопотання про поновлення пропущеного строку, а також вказаний доказ не було надіслано стороні відповідача. Надаючи правову оцінку обставинам справи слід зазначити наступне. [PERSON] померла [INFO] , тому спадкові відносини щодо прийняття її спадщини регулюються нормами чинного на той час ЦК УРСР. Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно положень ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно положень ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином суд вважає підтвердженим факт прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] після смерті дружини та матері відповідно [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] помер [INFO] тому спадкові відносини щодо прийняття його спадщини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] був його син [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є його діти - позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] . Згідно частиною першою статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до частини одинадцятої статті 118 ЗК України, у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Як роз`яснено в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Пунктом 17 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Зазначеною правовою нормою встановлено відсутність будь-яких строків для звернення із сертифікатом для виділення земельної ділянки в натурі та визначено, що сертифікат є правовстановлюючим документом при реалізації права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства та таке право повинно бути реалізовано відповідним державним органом. Згідно статті 3 Закону, підставами для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Статтею 5 Закону передбачено, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Частиною першою статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. З матеріалів справи вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці [PERSON] , який у свою чергу був спадкоємцем [PERSON] та [PERSON] до Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області щодо надання дозволів на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0150473 та серії ЧР № 0152155 не звертались. Згідно положень ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» не передбачена можливість видачі дубліката при втраті сертифіката. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено судам, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X «Перехідні положення» ЗК України). Позивачі просять визнати за ними право на земельні частки (пай), які перебувають у колективній власності КСП «ім. Іскра Леніна»: за позивачем [PERSON] - яке належало [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0152155 від 27 грудня 1996 року, за позивачем [PERSON] - яке належало [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0150473 від 27 грудня 1996 року. Зазначаючи, що вказані сертифікати було втрачено. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (п 11. Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»). З матеріалів справи вбачається, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0152155 від 27 грудня 1996 року, виданий на ім`я [PERSON] та Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0150473 від 27 грудня 1996 року, виданий на ім`я [PERSON] було отримано власниками. У той же час позивачами не надано жодного належного доказу на підтвердження їх втрати, не зазначено жодних обставин їх втрати. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зі змісту п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Одночасно з цим ВСУ наголосив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» узагальнюючи судову практики розгляду цивільних справ про спадкування звернув увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд виснував, що у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не відмови у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК), закриття провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) або залишення позовної заяви без розгляду (ст. 207 ЦПК). З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В. було відкрито спадкову справу № 40/2022 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У той же час у цій спадковій справі жодних постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії не виносилось. Суд не може погодитись з твердженням сторони позивачів, що наявний у матеріалах справи лист приватного нотаріуса Черних О.В. від 02.09.2024 є відмовою у вчиненні нотаріальної дії, оскільки такий лист носить виключно інформаційний характер та роз`яснює позивачу [PERSON] порядок дій для отримання свідоцтва про право на спадщину, не відмовляючи у їх видачі. Оскільки з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину позивачі до нотаріуса не зверталися, відповідно відсутня постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Щодо визначення часток у спадщині суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1,3 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Матеріали справи не містять жодних відомостей, що позивачі [PERSON] та [PERSON] звертались в межах спадкової справи 40/2022 до приватного нотаріуса Черних О.В. для укладення письмової угоди про розподіл спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та в укладенні такої угоди їм було відмовлено. Суд не погоджується з твердженням сторони позивачів, що такою відмовою є лист приватного нотаріуса Черних О.В. від 02.09.2024 з вказаних вище підстав. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є рівними у частках спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відтак вимоги про визнання за ними права на земельні частки (пай), визначені сертифікатами серії ЧР № 0152155 від 27 грудня 1996 року та серії ЧР № 0150473 від 27 грудня 1996 року, окремо за кожним позивачем без визначення частки не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки суд у даному випадку не може підміняти собою орган нотаріату. Таким чином, враховуючи недоведеність тверджень сторони позивачів, щодо втрати сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0150473 та серії ЧР № 0152155, ненадання доказів наявності відмови у вчиненні нотаріальних дій та звернення до органу місцевого самоврядування для реалізації своїх прав, суд приходить до висновку, що даний позов є безпідставним, заявленим передчасно, а позивачі не позбавлені можливості захистити свої права в інший спосіб. Оскільки під час розгляду вказаної справи судом не були встановлені факти, які підтверджують наявність порушень прав [PERSON] та [PERSON] , єдиним способом захисту яких може бути визнання права на спадкове майно. За таких обставин суд приходить до переконання, що мета звернення до суду із даним позовом є мінімізація витрат на оформлення спадкових прав позивачів, що не відповідає завданню цивільного судочинства та не являється ефективним способом захисту, тому суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Згідно положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати належить покласти на позивачів.

Outcome: dismissed