Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

у липні 2024 року ТОВ "Цикл Фінанс" звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви позивач ТОВ "Цикл Фінанс" вказав, що 22 лютого 2022 року між ТОВ "ФК "Гвадіана" та [PERSON] було укладено договір № F-00034089 надання коштів у позику, відповідно до якого ТОВ "ФК "Гвадіана" надало [PERSON] кредит у розмірі 2000,00 грн, строком на 25 днів зі сплатою 2,5 % на добу на засадах строковості, зворотності, платності. 07 травня 2024 року між ТОВ "ФК "Гвадіана" та ТОВ "Цикл Фінанс" було укладено договір факторингу №1, у відповідності до якого ТОВ "ФК "Гвадіана" відступило ТОВ "Цикл Фінанс" належні йому права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № F-00034089 від 22 лютого 2022 року. Таким чином у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за згаданим кредитним договором у розмірі 7750,00 грн, з яких: 2000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5750,00 грн - заборгованість за відсотками. Наразі позивач просить суд стягнути на його користь зазначену суму заборгованості, витрати понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн та суму сплаченого судового збору - 2422,40 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 липня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 16 липня 2024 року. Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 30 серпня 2024 року до суду від позивача надійшло клопотання про витребування від АТ "Універсал Банк" інформації та документів, а саме: інформації щодо наявності у [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) карткового рахунку відкритого у банку станом з 01 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року; відомостей стосовно того, чи належить/належав рахунок № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); підтвердження чи спростування факту наявності операції по зарахуванню коштів 22 лютого 2022 року на суму 2 000,00 грн. на рахунок № [NUMBER] ; надати повну виписку по рахунку № [NUMBER] , з урахуванням операції по зарахуванню коштів 22 лютого 2022 року на суму 2 000,00 грн. 02 вересня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне. [PERSON] заперечує щодо того, що між ним та ТОВ «ФК «Гвадіана» було укладено кредитний договір № F00034089. Відповідач стверджує, що ані у відносинах з ТОВ «ФК «Гвадіана», ані у відносинах з позивачем він ніколи не користувався одноразовим ідентифікатором цифрового електронного підпису. Зазначив, що жодних коштів від ТОВ «ФК «Гвадіана» він не отримував, а інформаційна довідка ТОВ «Платежі Онлайн», яка міститься у матеріалах справи, не є належним доказом, що підтверджує надходження коштів відповідачу. Разом з тим, відповідач зазначив про неправомірне нарахування процентів за користування позикою, яке охоплює період, що перевищує строк дії договору. Загалом, відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. 03 вересня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: https://finbert.ua, обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав грошові кошти у сумі 2000,00 грн., тобто уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Вищевикладене підтверджує те, що волевиявлення відповідача було вільним і відповідало його внутрішній волі, відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України. Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. На підставі вищевикладеного, ініціатором щодо укладення кредитного договору був відповідач, маючи необмежену кількість часу для ознайомлення з умовами. Зі змісту оспорюваного кредитного договору вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його порядком співпраці з фінансовою установою самостійно обрав дату укладання договору, а шляхом отримання від ТОВ «ФК «Гвадіана» кредитних коштів повністю погодився з умовами кредитного договору. Отже, правила є у відкритому доступі на сайті ТОВ «ФК «Гвадіана», а відповідач мав змогу самостійно ознайомитися зі змістом правил на сайті. Підписавши договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідач погодився, що ознайомився, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідачем не додано доказів, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору вимогам законодавства та про несправедливість його умов. Доводи відповідача ґрунтуються виключно на його припущеннях і спростовуються самим змістом договору. Відповідач стверджує, що в наданій позивачем копії договору відсутні будь-які відомості про наявність вищезазначених ознак сертифікату електронного ключа чи відомостей про одноразовий ідентифікатор. Згідно п. 1 Порядку позичальник обирає персональний логін і пароль для входу в особистий кабінет. При підписанні документів на телефонний номер позичальника, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який він зобов`язаний ввести на веб-сторінці, що є електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням/згодою позичальника. Договір був укладений сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому прийняв надані фінансовою установою кредитні кошти та виконував умови договору; первісний кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений. Доказами накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором є довідка щодо ідентифікації позичальника в системі ТОВ «ФК «Гвадіана», в якій вказані особисті дані позичальника (паспортні дані, номер телефону, електронна пошта), які він самостійно зазначив при поданні анкети/заявки на отримання грошових коштів в кредит. Відповідачем у відзиві вказано засіб зв`язку - номеру телефону [NUMBER] , який відповідач вказав і в анкеті/заявці на отримання грошових коштів як особистий контактний номер. Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором № F252843, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «ФК «Гвадіана». Відповідач підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь-який час самостійно ознайомитися з правилами та договором на сайті товариства в особистому кабінеті. Також відповідач зазначає, що інформаційна довідка за підписом директора ТОВ «Платежі Онлайн» ніяким чином не підтверджує факт надходження коштів від первісного кредитора, оскільки в довідці зазначено незрозумілий сайт якогось торговця FINBERT.UA і жодної інформації не вказано про ФК «Гвадіана». При поданні позовної заяви, на підтвердження видачі кредитних коштів позивач надав інформаційну довідку ТОВ «Платежі Онлайн» № 2161/05 від 13.05.2024, як підтвердження перерахування грошових кошт кредитодавцем на рахунок відповідача. Так, кредитодавцем є ТОВ «ФК «Гвадіана», його інтернет-сторінка з доменним ім`ям https://finbert.ua, що є частиною Інформаційно-тлкомунікаційної системи ТОВ «ФК «Гвадіана». Як свідчить довідка ТОВ «Платежі Онлайн» через платіжний сервіс «Рlaton» (ТОВ «Платежі Онлайн») було проведено успішно видачу займу на сайті FINBERT.UA (2000.00 грн) на карту клієнта [NUMBER] ; емітент платіжної картки MONOBANK; призначення платежу: виплата кредиту з договором № F-00034089, отримувач - [PERSON] , 3053114799. Щодо нарахування процентів за кредитним договором, позивач зазначає наступне. У п. 3.1. Договору зазначено, що плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою, становить 912,50 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом і не може бути збільшена без письмової згоди позичальника. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом включаючи день отримання та день його повернення, дати пролонгацій та автопролонгації. Так, у відповідності до п.3.3 Договору, розмір та строк сплати процентів і основної суми кредиту встановлюється відповідно до Графіка платежів Додатка 1, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору). Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом включаючи день отримання та день його повернення, дати пролонгацій та автопролонгації. Так, у відповідності до п.3.3 договору, розмір та строк сплати процентів і основної суми кредиту встановлюється відповідно до графіка платежів додатка 1, що є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до цього Договору). Сума процентів за користування кредитом, передбачена додатком 1 до цього договору, є дійсною за умови дотримання позичальником строків сплати та/або суми платежу, передбачених цим додатком 1 до цього договору. У разі порушення строків сплати та/або суми платежу, передбачених додатком 1 до цього договору, сума процентів за користування кредитом, яка підлягає сплаті, змінюється в залежності від суми залишку кредиту та строку користування кредитом без внесення змін до додатку 1 до цього договору. Згідно п.3.6 кредитного договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом згідно додатку 1 до цього договору не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту визначеного п. 2.1. цього договору, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем. Як зазначено в позові, паспорт споживчого кредиту, який підписано особисто позичальником, містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Так, Паспорт споживчого кредиту у Розділі 6 «Додаткова інформація» містить інформацію про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, зокрема, встановлена процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, а саме: 2,50 % в день, нараховується на початкову суму кредиту, нараховується і за період прострочення, але не більше 90-ти календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Твердження відповідача, що на кредитному договорі, який укладений між ТОВ «ФК «Гвадіана» та [PERSON] не міститься підпис відповідача, а тому є неналежними доказами - є необґрунтованими та спростовується самим договором. Тоді як відповідач не зміг логічно пояснити інший спосіб, ніж особистий, надання персональних даних щодо нього та факт отримання грошових коштів. Фактично, відповідач не спростував факту їх отримання згідно інформаційної довідки, а лише вказав на недоведеність підписання договору та отримання кредитних коштів. Оскільки відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, то на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором. Ухвалою суду від 11 вересня 2024 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування інформації. 24 жовтня 2024 року до суду від АТ «Універсал Банк» надійшла інформація стосовно рахунку [PERSON] . У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, вивчивши доводи сторін викладені у заявах по суті справи, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 13 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Гвадіана» та [PERSON] було укладено кредитний договір № F-00034089, відповідно до якого, сума кредиту становить - 2000,00 грн, строк дії кредиту - 25 днів зі сплатою процентів - 2,5% на добу. Пунктом 4.1 договору передбачено, що клієнт має право продовжити (пролонгувати) строк повернення кредиту. Для цього він зобов`язаний у повному обсязі сплатити нараховані на дату пролонгації проценти за користування кредитом та пеню/штраф у разі наявності. Продовження строку надання кредиту доступне всім позичальникам до 90 дня прострочення зобов`язання включно. З 91 дня прострочення зобов`язання продовження строку надання кредиту доступне тільки для клієнтів, сума (тіло) кредиту яких перевищує розмір мінімальної заробітної плати. Оплата в повному обсязі нарахованих процентів за кредитом є підтвердженням згоди позичальника щодо активації/продовження строку надання кредиту потребує підписання додаткових угод до цього договору. У пункті 12.2 договору зазначено, що цей договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, використання якого передбачено ЗУ "Про електронну комерцію". Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно з статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно статті 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб- сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора F252843, який відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Гвадіана» були надіслані 22 лютого 2022 року о 14:27:43 год. на мобільний номер телефону [PERSON] - [NUMBER] . Ідентифікатор введено позичальником 22 лютого 2022 року о 14:28:05 год., перерахування коштів позичальнику здійснено 22 лютого 2022 року о 14:32:05 год. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн», 22 лютого 2022 року на рахунок [PERSON] [NUMBER] надійшли кошти у розмірі 2000,00 грн. З пункту 2.2 кредитного договору вбачається, що саме реквізити банківської картки № [NUMBER] були зазначені позичальником для переказу коштів у безготівковій формі. Відповідно до інформації, яка надійшла до суду від АТ «Універсал банк», банківська картка № [NUMBER] належить [PERSON] , та згідно виписки по вказаній картці, 22 лютого 2022 року на картку відбулося зарахування у розмірі 2000,00 грн від LLC FK GUADIANA (ТОВ «ФК «Гвадіана»). Отже, вбачається, що ТОВ «ФК «Гвадіана» свої зобов`язання за договором кредиту виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] кредитні кошти у загальному розмірі 2000,00 грн на умовах передбачених договором, що спростовує твердження відповідача про неотримання коштів від ТОВ "ФК "Гвадіана" та неукладання з ним відповідного договору. 07 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Гвадіана» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Гвадіана» відступає ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Цикл Фінанс» приймає права вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № від 07 травня 2024 року до договору факторингу № 1 від 07 травня 2024 року, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором F-00034089 на загальну суму 2100 грн., з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 100,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до статті 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені статей 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Згідно статті 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В порядку частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість та тілом кредиту - 2000,00 грн та за нарахованими відсотками - 5750,00 грн, що разом складає 7750,00 грн. Відповідно до статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Умовами договору № F-00034089 від 22 лютого 2022 року передбачено, що строк договору становить 25 днів. Вбачається, що [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані проценти за користування позикою не повернув, унаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми кредиту - 2000,00 грн та процентів за користування кредитом нарахованих в межах строку кредитування у розмірі 100,00 грн, що разом складає 2100,00 грн, що вбачається з витягу з реєстру прав вимог, який первісний кредитор передав ТОВ «Цикл Фінанс» на підставі укладеного договору факторингу. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Доводи представника позивача стосовно того, що проценти нараховані станом на 90 день, починаючи з першого для прострочення договору, що передбачено умовами договору та паспорту споживчому кредиту, не знаходять підтвердження, оскільки дій щодо пролонгації кредиту, передбачених умовами договору, [PERSON] не вчинялося. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 2000,00 грн та процентів за користування кредитом в межах строку кредитування в сумі 100,00 грн є доведеною та підлягають задоволенню. Статтями 1046, 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами договору кредиту №F-00034089 від 22 лютого 2022 року ТОВ «ФК «Гвадіана», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надані кошти протягом 25 днів. Таким чином, позивач відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позивачем ТОВ «ФК «Гвадіана» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентах за користування позикою після спливу 25 днів є безпідставною та задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме щодо стягнення з відповідача коштів за договором кредиту № F-00034089 від 22 лютого 2022 у розмірі 2100,00 грн, з яких: 2000,00 грн - заборгованість за тілом, 100,00 грн - заборгованість за відсотками. Разом з тим позивач просить суд стягнути з відповідача витрати понесені ним на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 03 червня 2024 року, укладеному між ТОВ "Цикл Фінанс" та АО "Альма Теміс", клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі і на умовах, передбачених договором. Розділом 4 договору передбачений порядок уплати послуг адвокатського об`єднання, зокрема, юридичну допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях, шляхом сплати суми, що дорівнює 3500,00 грн без ПДВ, за супровід однієї справи, відповідно до переліку, що визначається окремими додатковими угодами до даного договору. Згідно додаткової угоди № 1 від 03 червня 2024 року до договору про надання правової допомоги, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції судів по справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і за договором F-00034089 від 22 лютого 2022 року, боржник - [PERSON] . Відповідно до акту №31 прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги, адвокатське об`єднання надало позивачу юридичні послуги, серед яких: складання позовної заяви ТОВ «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, що включає в себе: аналіз матеріалів кредитної справи, складання позовної заяви, підготовка матеріалів позовної заяви, формування додатків, створення позовної заяви у підсистемі Електронний суд, направлення екземпляру позовної заяви відповідачу, подача позову до суду. Загальна вартість наданих послуг склала 3500,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції № АТ0039 від 04 червня 2024 року, ТОВ "Цикл Фінанс" перерахувало на рахунок АО "Альма Теміс" 3500,00 грн, призначення платежу: договір ЦФ/2024 від 03.06.2024, додаткова угода № 1 від 03.06.2024 (Київ) Щипка В.В. F-00034089. Отже, адвокатом надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, з огляду на відсутність зі сторони відповідача будь-яких заяв з приводу заперечень щодо заявленої суми витрат на правничу допомогу, суд дійшов до висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн є обгрунтованою, та враховуючи те, що позовні вимоги були задоволені частково, вимога в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 948,38 грн. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 656,23 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial