Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ЄДРПОУ: 35625014) через свого представника звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 06.01.2021 року [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» уклали кредитний договір №9985170055. Відповідач умови укладеного кредитного договору належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 15021 грн 63 коп., з яких: 9249 грн загальна сума боргу по тілу кредиту; 1 грн 25 коп. - загальна сума боргу по відсоткам, 5771 грн 38 коп. загальна заборгованість по комісії. 07.10.2016 року між ПАТ «Таксомбанк» та ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016. 02.12.2022 року між АТ «Таксомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитний договір №9985170055, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.09.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у своїй позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його місця проживання. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 06.01.2021 року [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» уклали договір позики №9985170055. Відповідно до розрахунку заборгованості, у [PERSON] утворилася заборгованість у сумі 15021 грн 63 коп., з яких: 9249 грн загальна сума боргу по тілу кредиту; 1 грн 25 коп.- загальна сума боргу по відсотках, 5771 грн 38 коп. загальна заборгованість по комісії.. 07.10.2016 року між ПАТ «Таксомбанк» та ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016. 02.12.2022 року між АТ «Таксомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитний договір №9985170055, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц. Судом встановлено, що кредитний договір №9985170055 був укладений між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» - 06.01.2021 року. При цьому, за договором факторингу №ТАСЦФР-10-2016, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило права вимоги ПАТ «Таксомбанк» - 07.10.2016 року. Таким чином,\~на момент\~укладення договору\~факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 року між АТ «Таксомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] ще не виникло. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що в тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. З урахуванням\~вищенаведеного,\~суд доходить\~висновку,\~що ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» є\~неналежним позивачем,\~оскільки не\~має права\~вимагати від\~ [PERSON] \~суми заборгованості\~за кредитним\~договором №9985170055, укладеним 06.01.2021 року з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку кожному доказу, суд доходить висновку, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.\~

Outcome: dismissed