Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди у розмірі 101\~717 грн. 31 коп. В обгрунтування позову зазначила, що 05,04.2024 року о 18 год. 10 хв. [PERSON] в м. Харкові по вул. Краснодарська, 159, керуючи транспортним засобом BMW 525, державний номерний знак [NUMBER] , при виїзді на перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався по головній дорозі, після чого транспортний засіб Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER] , скоїв зіткнення з транспортним засобом «Honda M-NV», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухався назустріч транспортному засобу BMW 525, державний номерний знак [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали пошкодження, чим завдані матеріальні збитки. Наведені обставини підтверджуються постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.06.2024 року, що набрала законної сили у справі №645/1890/24, якою [PERSON] , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою встановлено, що в діях [PERSON] міститься порушення п.16.11 ПДР України і визнано його винуватим в ДТП. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Honda M-NV, реєстраційний номер [NUMBER] , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачу на праві власності, чим завдано матеріальну шкоду. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, про що свідчить інформація з ЦБД МТСБУ що міститься у відкритому доступі на сайті МТСБУ. Враховуючи наведене я звернулась до МТСБУ із заявою про отримання регламентної виплати відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Постановою Правління Національного банку України № 109 від 30.05.2022 " Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" затверджено розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160000 гривень на одного потерпілого. Зазначена постанова НБУ набрала чинності з 1 липня 2022 року. МТСБУ було прийнято рішення про здійснення виплати у максимально можливому розмірі 160000грн. Відповідну суму 04.07.2024р. було перераховано на мій банківській рахунок. Наведені обставини підтверджуються листом МТСБУ про прийняте рішення та випискою по банківському рахунку у Приватбанку. Оскільки МТСБУ відшкодувало шкоду в розмірі ліміту відповідальності за шкоду майну (160 тис. грн.), невідшкодовану частину збитків необхідно стягнути з заподіювана шкоди. Відповідно до висновку звіту № 149-1 /24 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 18.05.2024р., - вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Honda\~M-NV»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] становить 258217,31 грн. Оскільки частину збитку у сумі 160000грн. сплатило МТСБУ, частка невідшкодованої матеріальної шкоди становить: 258217,31 - 160000 = 98217,31 грн. Крім того позивачем з метою відновлення порушених прав були здійснені витрати пов`язані з проведенням оцінки вартості збитку у розмірі 3500 грн. які були сплачені ФО-П [PERSON] , що підтверджується Актом №149-1/24 від 18.07.2024р, \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився,\~,\~причини неявки\~суд не\~повідомив про час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь і належним чином. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що предявляється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. \~Статтею 16\~ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. \~\~\~\~Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. У ході судового розгляду встановлено, що \~05.04.2024 року о 18 год. 10 хв. [PERSON] , в м. Харкові по вул. Краснодарська, 159, керуючи транспортним засобом BMW 525, державний номерний знак [NUMBER] , при виїзді на перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався по головній дорозі, після чого транспортний засіб Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER] , скоїв зіткнення з транспортним засобом «Honda M-NV», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухався назустріч транспортному засобу BMW 525, державний номерний знак [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали пошкодження, чим завдані матеріальні збитки. Наведені обставини підтверджуються постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.06.2024 року, що набрала законної сили у справі №645/1890/24, якою [PERSON] , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою встановлено, що в діях [PERSON] міститься порушення п.16.11 ПДР України і визнано його винуватим в ДТП. У відповідності до ч.4, ч.5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній справі або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, проте, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Honda M-NV, реєстраційний номер [NUMBER] , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачу на праві власності, чим завдано матеріальну шкоду Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У абз. 1 п. 4 Ухвали Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування збитку» з подальшими змінами і доповненнями від 8 липня 1994 р. № 7, від 30 вересня 1994 г. № 11(далі по тексту ППВС України № 6) вказано, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати яку-небудь діяльність, здійснення якої створює підвищену вірогідність спричинення шкоди через неможливість контролю за нею людиною. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, повинна наступати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих особливостей. У абз. 2 і 3 п. 4 ППВС України № 6 вказане, що під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки через право власності, повного господарського ведення, оперативного управління або по інших підставах (договори оренда, довіреність і т.п.). Не вважається власником джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальність за збиток перед потерпілим особу, яка управляла джерелом підвищеної небезпеки через трудові відносини з власником цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.п.). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, про що свідчить інформація з ЦБД МТСБУ що міститься у відкритому доступі на сайті МТСБУ. Враховуючи наведене я звернулась до МТСБУ із заявою про отримання регламентної виплати відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Постановою Правління Національного банку України № 109 від 30.05.2022 " Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" затверджено розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160000 гривень на одного потерпілого. Зазначена постанова НБУ набрала чинності з 1 липня 2022 року. МТСБУ було прийнято рішення про здійснення виплати у максимально можливому розмірі 160000грн. Відповідну суму 04.07.2024р. було перераховано на мій банківській рахунок. Наведені\~обставини підтверджуються\~листом МТСБУ\~про прийняте\~рішення та\~випискою по\~банківському рахунку\~у Приватбанку.\~Оскільки МТСБУ\~відшкодувало шкоду\~в розмірі\~ліміту відповідальності\~за шкоду\~майну (160\~тис.\~грн.),\~невідшкодовану частину\~збитків необхідно\~стягнути з\~заподіювана шкоди.\~Відповідно до\~висновку звіту\~№ 149-1\~/24\~про оцінку\~вартості (розміру)\~збитків,\~заподіяних пошкодженням\~транспортного засобу,\~складеного 18.05.2024р.,\~-\~вартість (розмір)\~збитків,\~заподіяних пошкодженням\~транспортного засобуHonda\~M-NV»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] становить 258217,31 грн. Частину збитку у сумі 160000грн. сплатило МТСБУ, частка невідшкодованої матеріальної шкоди становить: 258217,31 - 160000 = 98217,31 грн. Окрім того, з метою відновлення порушених прав позивачем були здійснені витрати пов`язані з проведенням оцінки вартості збитку у розмірі 3500 грн. які були сплачені ФО-П [PERSON] , що підтверджується Актом №149-1/24 від 18.07.2024 року. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідачки на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved