Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Дашко В.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 29.09.2024 року складає 42097,86 грн.; також просить стягнути на користь позивача понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.07.2023 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідача здійснено власноруч на планшеті. В подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Оплата частинами» та 26.01.2024 року підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля та додатково ним за допомогою ОТР підписаний графік кредиту. Відповідно до договору та графіку кредиту із відповідачем погоджені наступні умови послуги «Оплата частинами»: розмір кредиту - відповідно до графіку кредиту; строк кредиту - відповідно до графіку кредиту; процентна ставка, відсотків річних-0,12%, кількість та розмір платежів, періодичність - платежі здійснюються щомісяця рівними частинами згідно графіку погашення кредиту. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 29.09.2024 року має заборгованість в розмірі 42097 грн. 86 коп., з яких: 42073,33 грн. - заборгованість за кредитом; 24,53 грн. - заборгованість про процентам за користування кредитом. Таким чином просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 42097 грн., 86 коп. та судові витрати. Разом з позовом АТ КБ «Приватбанк» подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи позивач не заперечує. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористався. Відповідно до ст.191 ЦПК України, - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутності сторін, за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~ Судом\~встановлено,\~що 20.07.2023 року з використанням ОТР-паролю [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови та Правила) (а. с.15-20). Як вбачається зі змісту зазначеної заяви, підписанням цієї заяви [PERSON] приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Відділені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил АТ КБ «ПриватБанк», що розміщенні в мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, прийняла всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язалася їх належним чином виконувати. Відповідно до п. 3 вказаної заяви, сторони узгодили використання простого електронного підпису, зокрема за допомогою ОТР-паролю, при наданні банком будь-яких послуг клієнту, в т. ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів. При здійсненні будь-яких операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТР-паролю на фінансовий номер телефону клієнта (абз. 4 п. 3 заяви). 26.01.2024 року відповідач виявив бажання отримати послугу «Оплата частинами» та підписав паспорт споживчого кредиту «Оплата частинами» АТ КБ «Приватбанк». (а.с.23, 24-25) \~ \~ В\~п.3\~договору сторони\~визначили основні\~умови кредитування,\~а саме:\~тип кредиту\~-\~строковий кредит,\~сума кредиту\~-\~50488,00\~грн.,\~строк кредитування\~-\~5\~міс,\~порядок повернення\~кредиту -\~щомісяця рівними\~частинами згідно\~з графіком\~платежів.\~Також в\~п.3\~договору наведено\~орієнтовану загальну\~вартість кредиту\~для позичальника\~за весь\~строк користування\~кредитом (у\~т.\~ч.\~тіло кредиту,\~відсотки,\~комісії та\~інші платежі)\~ 50513,25\~грн..\~За користування\~кредитом,\~окрім того,\~було встановлено\~фіксовану процентну\~ставку в\~розмірі 0,01\~%\~на місяць\~(0,12\~%\~річних) реальна річна процентна ставка визначена в розмірі 0,24 % річних. Згідно копії підтвердження письмового зобов`язання [PERSON] за договором № 24012635767423 від 26.01.2024 року, за яким банку доручено встановити регулярний платіж з картки/рахунку № [NUMBER] на погашення заборгованості (а. с. 21). 26.01.2024 року з використанням простого електронного підпису (ОТР-паролю) сторонами підписано графік платежів за споживчим кредитом, який, серед іншого, містить обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.(а.с.22) Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , (договір № б/н), 26.01.2024 року відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] , після чого на вказаний рахунок встановлено кредитний ліміт у розмірі 50488,00 грн.. (зворот.бік а.с.21) З виписки за договором № б/н за період з 26.01.2024 року до 01.10.2024 року вбачається, що 26.01.2024 року з картки № [NUMBER] здійснено перекази грошових коштів (покупка) в розмірі 50488,00 грн., та 26.01.2024 року здійснено поповнення картки № [NUMBER] в розмірі 8414,67 грн.. Разом з тим з лютого по червень 2024 року картка не поповнювалась, 26.02.2024 року погашено заборгованість по нарахованим відсоткам в сумі 0,72 грн.. (а. с.5). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 26.01.2024 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , станом на 29.09.2024 року загальна заборгованість відповідача за наданим кредитом становить 42097 грн.86 коп., з яких: 42073,33 грн., - заборгованість за тілом кредиту;24,53 грн., - заборгованість за простроченими відсотками. (зворот.бік а.с.5-6). З матеріалів вищевказаної позовної заяви вбачається, що 20.07.2023 року [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, який було підписано відповідачем власноруч на планшеті. На підставі вказаної заяви [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 50488,00 грн.. Згідно з довідкою про видані [PERSON] картки, 26.01.2024 року останньому було видано картку № [NUMBER] (картка «Універсальна»). Відповідно до виписки за договором № б/н за період з 26.01.2024 року до 01.10.2024 року встановлено кредитний ліміт 50\~488,00 грн., від 26.01.2024 року на картку № [NUMBER] . Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до правил ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до правил ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Абзацом 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У силу ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту, кредитний договір № б/н (24012635767423), а також графік платежів від 26.01.2024 року підписано власноруч на планшеті електронним підписом (ОТР-паролем) [PERSON] . У вищевказаному договорі визначено всі його істотні умови, а саме предмет договору, його оплатність, строковість, цільове признання кредиту, порядок повернення кредиту тощо, які сторони засвідчили своїми підписами. \~ \~ \~ \~ \~На підставі\~цього договору\~ [PERSON] \~оформлено картку\~№ [NUMBER] ,\~на яку\~встановлено кредитний\~ліміт в\~розмірі 50488,00\~грн.;\~відповідач \~належним чином\~умови наданого\~кредиту не\~виконав,\~в зв`язку\~з чим,\~станом на\~29.09.2024\~року має\~заборгованість перед\~позивачем в\~сумі 42097\~грн.\~86\~коп.,\~тому суд вважає позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач [PERSON] не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати цієї заборгованості, не спростував обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved