Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

11.12.2024 року позивач звернувся до суду із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення. Позивач посилається на те, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, проте шлюб розірваний за рішенням суду від 04.10.2017 року. Під час шлюбу у сторін народилась дитина син [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбу неповнолітній син залишився проживати з батьком. З того часу позивач самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину. Відповідач вже тривалий час із сином не бачиться, його життям не цікавилася, зв`язок з дитиною не підтримує. Позивач зазначає, що для захисту особистих майнових та не майнових прав дитини, оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей, які виховуються тільки одним із батьків, переміщення дитини без документальної згоди матері, виникло питання у юридичній фіксації факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини. Позивач просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] самостійно виховує та утримує малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 16.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2011 року, шлюб розірвано за рішенням суду від 04.10.2017 року (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] (після зміни прізвища та імені [PERSON] ) є батьком та матір`ю відповідно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . (а. с. 5). Неповнолітній син, [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, що зокрема підтверджується довідкою виданою Чернівецьким ліцеєм № 18, довідкою КНП «Міська поліклініка № 2», довідкою Чернівецької обласної федерації панкратіону, (а. с. 9-11), договором між батьками визначення місця проживання дитини, здійснення батьківських прав, виховання дитини від 06.11.2024 року. Відповідно до ч.2 ст. 315\~ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із\~частиною восьмою\~статті 7\~СК України\~регулювання сімейних\~відносин має здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини, необхідне позивачу для захисту прав дитини, оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей, які виховуються тільки одним із батьків, переміщення дитини без документальної згоди матері. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини самостійного виховання та утримання батьком малолітнього сина,\~які визнаються\~сторонами,\~ не підлягають доказуванню. У суду не має підстав сумніватись в достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд вважає, що позивачем доведений факт самостійного виховання та утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволенні у розмірі 100%. Отже з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір, що сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved