Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю у два місяця з для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті бабусі позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] в смт. Чупахівка Охтирського району Сумської області. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що бабусі позивачки - [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 4,43 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області. Лише в 2023 році позивачка випадково довідалася про існування вказаної земельної ділянки (паю) та заповіту, посвідченого Чупахівською селищною радою 22.06.2001 року, за яким [PERSON] заповідала цей пай позивачці. Після цього [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Представник позивачки зазначає, що можливості реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку [PERSON] не має, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. 04.11.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 03.12.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду з повідомленням учасників процесу. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивачки надійшла заява про розгляду справи у відсутності сторони позивача, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської областіу судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, врахувавши позицію учасників справи, дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] є бабусею [PERSON] , що відповідачем не спростовувалося та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.11.2021, виданим Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.09.1977, виданим міським відділом РАГС Сумської області, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.06.2023, повторно виданим Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 8, 9, 11). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-СМ № 025076 від 02.07.2001, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 4,43 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області (а.с. 12). 22.06.2001 [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON] , а будинок і присадибну ділянку [PERSON] , що підтверджується заповітом, посвідченим секретарем Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області, зареєстрованим в реєстрі за № 176 (а.с. 7). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 10.06.2023 Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [INFO] померла у с. Чупахівка Охтирського району Сумської області (а.с. 6). Листом від 10.05.2024 № 586/01-16, за підписом державного нотаріуса Другої охтирської державної нотаріальної контори Воропая В.В., позивачці, на її звернення, роз`яснено про відсутність підстав для прийняття заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строк для звернення із такою заявою (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України , не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. З аналізу вказаних положень ЦК України вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивачки зазначає, що позивачка не звернулася в межах визначеного законом строку до нотаріальної контори за прийняттям спадщини після смерті бабусі у зв`язку з необізнаністю про існування спадкового майна у вигляді земельної ділянки, а також заповіту, яким вказане спадкове майно спадкодавиця заповіла позивачці і дізналася про нього вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини. Так, за інформацією, наданою завідувачем Другої охтирської державної нотаріальної контори Воропаєм В.В., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , до нотаріальної контори не зверталися спадкоємці із заявами про прийняття та/чи відмову від спадщини; спадкова справа не відкривалася; заповіт в нотаріальній конторі не посвідчувався. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що спір відносно спадкового майна відсутній, позивачка є спадкоємицею за заповітом, суд вважає за доцільне визнати причини пропуску звернення [PERSON] із заявою про прийняття спадщини поважними. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved