Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

03.04.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Інветрум (Первісний кредитор) та відповідачем був укладений кредитний договір №03713-04/2023. За цим договором Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник прийняв на себе обов?язок повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Договором визначений строк, на який надається кредит - 15 днів, тобто до 03.04.2023. Умовами договору визначено розмір процентів за користування кредитом та порядок їх сплати. Судом встановлено, що Кредитор належним чином виконав взяті на себе зобов`язання згідно з Договором та надав Відповідачу кредит в сумі 5000, 00 грн. Проте, Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на загальну суму 18250 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13250 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Також 03.04.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Інвеструм (Первісний кредитор) та відповідачем був укладений договір про надання фінансового кредиту №04164-04/2023. За цим договором Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник прийняв на себе обов?язок повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Договором визначений строк, на який надається кредит - 15 днів, тобто до 17.04.2023. Умовами договору визначено розмір процентів за користування кредитом та порядок їх сплати: 2,50% на добу. Судом встановлено, що Кредитор належним чином виконав взяті на себе зобов`язання згідно з Договором та надав Відповідачу кредит в сумі 2000, 00 грн. Проте, Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на загальну суму 7200 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5200 грн. - сума заборгованості за відсотками. 03.07.2023 року між ТОВ Інвеструм та ТОВ Стар Файненс Груп укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ ФК Інвеструм відступило ТОВ Стар Файненс Груп за плату належні йому право вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Далі, 27.12.2023 року між ТОВ Стар Файненс Груп та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ Стар Файненс Груп відступило ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому право вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. У зв?язку з чим ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів набуло право грошової вимоги до відповідача: - за кредитним договором № 03713-04/2023 в розмірі 18 250 грн., - за кредитним договором № 04164-04/2023 в розмірі 7 200 грн. Окрім того 03.04.2023 року між ТОВ Аванс Кредит (Первісний кредитор) та Відповідачем укладено кредитний договір № 01621-04/2023. За цим договором Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 1900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник прийняв на себе обов?язок повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Договором визначений строк, на який надається кредит - 16 днів, тобто до 18.04.2023. Умовами договору визначено розмір процентів за користування кредитом та порядок їх сплати: 3% на добу. Судом встановлено, що Кредитор належним чином виконав взяті на себе зобов`язання згідно з Договором та надав Відповідачу кредит в сумі 1900, 00 грн. Проте, Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на загальну суму 4581 грн. 51 коп., з яких: 1900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2681 грн. 51 коп. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. 12.06.2023 року між ТОВ Аванс Кредит та ТОВ Інвеструм Груп укладено договір факторингу №12062023, відповідно до умов якого ТОВ Аванс Кредит передає ТОВ Інвеструм за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Інвеструм Груп приймає належні ТОВ Аванс Кредит права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 27.12.2023 року між ТОВ Інвеструм Груп та ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 27122023-1 відповідно до умов якого ТОВ Інвеструм Груп передає ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів приймає належні ТОВ Інвеструм Груп права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27.12.2023 до Договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 4581,51 грн., з яких: 1900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2681,51 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 515 ЦК України Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1,2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. \~ \~ \~ \~Згідно з частинами 1 та 4 статті 11\~Цивільного кодексу\~України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. В силу положень статті 626\~Цивільного кодексу\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627\~Цивільного кодексу\~України визначено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 628\~Цивільного кодексу\~України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст.\~1046\~Цивільного кодексу\~України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1,2.3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Таким чином судом встановлено, що укладені договори кредиту відповідають формі, передбаченій ст. 207,208,1047 ЦК України. Частиною 1 статті 509\~Цивільного кодексу\~України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.\~525\~Цивільного кодексу\~України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, оскільки Відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що Відповідачем були порушені умови Договорів кредиту. Таким чином, відповідний борг за договором в сумі 30 031 грн. 51 коп. суд вважає обґрунтованим. За таких обставин, оскільки Відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що Відповідачем були порушені права та законні інтереси Позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Таким чином, відповідна сума боргу за договорами про надання фінансового кредиту №03713-04/2023 від 03.04.2023, №04164-04/2023 від 03.04.2023 та договором споживчого кредиту №01621-04/2023 від 03.04.2023 року, яка існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнута з Відповідача в судовому порядку. При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з частиною 2 статті 12\~Цивільного процесуального\~кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Відповідно до частини 1 статті 12\~Цивільного процесуального\~кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Положеннями частин 1 та 3 статті 83\~Цивільного процесуального\~кодексу України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України). Разом з цим Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що Відповідач був позбавлений можливості у порядку частини 4 статті 83\~Цивільного процесуального\~кодексу України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). При цьому, за приписами частини 4 статті 12\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед Позивачем. Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що Відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного. Відповідно до ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

Outcome: approved