Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача, відповідача та третьої особи. 04.11.2024 року [PERSON] звернулась із позовною заяво до АТ «ОТП БАНК», треті особи без самостійних вимог відділ ДВС у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Д.В., в якій просить суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 27.07.2009 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В., зареєстрований в реєстрі за №2162, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] ; - визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 29.07.2009 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В., зареєстрований в реєстрі за №2243, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. було вчинено виконавчі написи №2162 та №2243, якими запропоновано звернути стягнення на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] , а за рахунок коштів, отриманих від реалізації заставного майна, задовольнити вимоги ЗАТ «ОТП Банк» в сумі 37 377,46 доларів США та в сумі 8 487,71 доларів США. Позивач вважає вказані виконавчі написи такими, що не підлягають виконанню з наступних причин: нотаріусом не було перевірено безспірність вимог стягувача належним чином, жодної письмової вимоги про усунення порушень позивач не отримував. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Треті особи без самостійних вимог відділ ДВС у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Д.В. письмових пояснень не надали. Заяви ( клопотання) учасників справи; інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2024 справу передано на розгляд на судді Голяна О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2024 року відкрито провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, неодноразово подавали заяви про розгляд справи у відсутності сторони позивача, не заперечували проти заочного розгляду справи. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247ЦПКу зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 12.11.2007 між ЗАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір за №CNL -800/130/2007, згідно якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 35 000 доларів США, а останній зобов`язався його повернути в строк до 12.11.2037 та виконати інші умови кредитного договору. На забезпечення повного і своєчасного виконання умов зазначеного кредитного договору, 14.11.2007 між ЗАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №PCNL - 800/130/2007, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Н.В., зареєстрований в реєстрі за №3370, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку належну їй на праві приватної власності квартиру за адресою: [ADDRESS] . 24.07.2008 між ЗАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір за №CNL -800/137/2007, згідно якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 8 000 доларів США, а останній зобов`язався його повернути в строк до 25.07.2018 та виконати інші умови кредитного договору. На забезпечення повного і своєчасного виконання умов кредитних договорів №CNL -800/130/2007 від 12.11.2007 та №CNL -800/137/2007 від 24.07.2008, між ЗАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] 25.07.2008 було укладено договір наступної іпотеки №PCNL - 800/137/2008, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Н.В., відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку належну їй на праві приватної власності квартиру за адресою: [ADDRESS] . 27.07.2009 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. на підставі статей 87 Закону України «Про нотаріат», п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, був вчинений виконавчий напис, реєстр. №2162, яким для задоволення вимог ЗАТ «ОТП Банк», які станом на 25.07.2009 року складають: залишок заборгованості за кредитом 33 055,40 доларів США; сума відсотків несплачені відсотки за користування кредитом 151,45 доларів США; сума пені за прострочення виконання зобов`язань (станом на 29.04.2009 року) 12 410,91 грн.; залишок заборгованості за простроченим кредитом 777,84 доларів США; сума прострочених відсотків за користування кредитом (станом на 24.07.2009 року) 3 355,17 доларів США; сума прострочених відсотків нарахованих на прострочене тіло кредиту (станом на 24.07.2009 року) 37,60 доларів США, всього 37 377,46 дол. США, запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та передана в іпотеку ЗАТ «ОТП БАНК» за договором №PCNL - 800/130/2007 від 14.11.2007. 29 липня 2009 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. на підставі статей 87 Закону України «Про нотаріат», п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, був вчинений виконавчий напис, реєстр. №2243, яким для задоволення вимог ЗАТ «ОТП Банк», які станом на 24.07.2009 року складають: залишок заборгованості за кредитом 7 644,47 доларів США; сума відсотків несплачені відсотки за користування кредитом ( станом на 24.07.2009 року) 84,25 доларів США; сума пені за прострочення виконання зобов`язань (станом на 29.04.2009 року) 1 890,12 грн.; залишок заборгованості за простроченим кредитом 201,81 доларів США; сума прострочених відсотків за користування кредитом (станом на 24.07.2009 року) 549,23 доларів США; сума прострочених відсотків нарахованих на прострочене тіло кредиту (станом на 24.07.2009 року) 7,85 доларів США, всього 8 487,71 дол. США, запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та передана в іпотеку ЗАТ «ОТП БАНК» за договором наступної іпотеки №PCNL - 800/137/2008 від 25.07.2008. Довідкою ТОВ «ОТП Факторинг» № 76 від 27.02.2024 стверджено, що товариство не має майнових вимог до [PERSON] за кредитними договорами №CNL -800/130/2007 від 12.11.2007 та №CNL -800/137/2007 від 24.07.2008, а довідкою АТ «ОТП Банк» № 800-1/124 від 22.03.2024 стверджено про відсутність заборгованості [PERSON] за виконавчим листом №2-968/10, що виданий 01.07.2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами №CNL -800/130/2007 від 12.11.2007 та №CNL -800/137/2007 від 24.07.2008. 01.04.2024 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Венжегою М.Р. винесено постанову, якою виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №2-968/10, виданого 01.07.2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 368 724,09 та 1730,00 судових витрат -закінчено на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №398887490 від 11.10.2024 року, квартира [ADDRESS] , загальною площею 124,10,00 кв.м., житловою площею 58,00 кв.м., на праві приватної власності належить [PERSON] . Оцінка суду. За загальним правилом статей15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першоюстатті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. З огляду на вищевикладене, суд констатує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 27.03.2019 року з розгляду справи №137/1666/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Обґрунтовуючи позов, позивач серед іншого посилалася на те, що виконавчий напис вчинено без попереднього направлення їй стягувачем будь якої письмової вимоги та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) КЦС/ВС зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вказаний висновок сформовано у постанові КЦС/ВС від 10.11.2021 року за результатами розгляду справи № 758/14854/20, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Суд констатує, що відповідач не спростував доводи позивача щодо неотримання нею вимоги про усунення порушення, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса такими, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, судом встановлено, що у спірних правовідносинах приватний нотаріус не дотримався всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій та ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а тому вчинений з порушенням виконавчий напис слід визнати такими, що не підлягає виконанню. З цих підстав,

Outcome: approved