Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

20.09.2024 позивач ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 30.05.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір (оферти) №30.05.2023-100002129, згідно якого останній отримав кредит в сумі 11000 грн. строком на 56 днів зі сплатою процентів та комісії за користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на дату подачі позовної заяви становить 20657,96 грн. з яких: 11000 грн. заборгованість по тілу кредиту; 8007,96 грн. заборгованість по процентам; 1650 грн. - заборгованість по комісії. На підставі викладеного, позивач ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором (оферти) №30.05.2023-100002129 від 30.05.2023 в розмірі 20657,96 грн. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що під час дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування в разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язанням за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення, у зв`язку з чим позов визнає частково та просить стягнути суму боргу в розмірі зазначеному в кредитному договорі. Крім того, звертає увагу, що позивач не є кредитором за спірними кредитними зобов`язаннями, оскільки ним не надано відповідачу жодної додаткової угоди до договору факторингу, щоб підтверджувало відступлення права вимоги за Кредитним договором (оферти) №30.05.2023-100002129 від 30.05.2023 на користь позивача. Представник позивача надав відповідь на відзив в якій зазначив, що відповідач інтерпретує у відзиві правовідносини між позивачем та відповідачем, як ті що пов`язані з договором факторингу, але позивач є саме кредитодавцем за Кредитним договором (оферти) №30.05.2023-100002129 від 30.05.2023. Також, зазначає, що нараховані відповідачу проценти та комісія не є штрафними санкціями. Заперечення на відповідь на відзив відповідач на надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 30.05.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір (оферти) №30.05.2023-100002129, згідно якого останній отримав кредит в сумі 11000 грн. строком на 56 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.8, 11-21). Факти укладення кредитного договору, ознайомлення з його умовами та отримання кредитних коштів визнаються відповідачем, а тому суд не входить в обговорення даних обставин. Заборгованість відповідача [PERSON] станом на дату подачі позовної заяви становить 20657,96 грн. з яких: 11000 грн. заборгованість по тілу кредиту; 8007,96 грн. заборгованість по процентам; 1650 грн. - заборгованість по комісії (а.с.7). Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1\~ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1\~ст.1048, ч.2 ст.1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Оскільки, відповідач [PERSON] своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів та комісії за користування кредитом не виконав, суд вважає, що заявлена позивачем сума в розмірі 20657,96 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Водночас, суд відхиляє доводи відповідача про те що позивач ТОВ «Споживчий центр» не є кредитодавцем за Кредитним договором (оферти) №30.05.2023-100002129 від 30.05.2023 та про незаконне застосування штрафних санкцій, виходячи з наступного. Статтею 1054 ЦК України визначено, що кредитодавець це банк або інша фінансова установа, яка надає грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. Як вбачається з Кредитного договору (оферти) №30.05.2023-100002129 від 30.05.2023, він був укладений між позивачем ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] (а.с.8, 11-21), тобто фінансовою установою кредитодавцем, що надала кредит є саме позивач ТОВ «Споживчий центр». Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Водночас, як видно довідки-розрахунку про стан заборгованості за Кредитним договором (оферти) №30.05.2023-100002129 від 30.05.2023, заборгованість відповідача [PERSON] складається з тіла кредиту, комісії та процентів нарахованих в межах строку дії договору за період з 30.05.2023 по 24.07.2023 (а.с.7). Жодної неустойки (штраф, пеня) за прострочення зобов`язання за кредитним договором до відповідача не застосовувались, а тому доводи відповідача з цього приводу є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги є цілком обґрунтованими, а тому позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача.

Outcome: approved