Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області з Іллічівського міського суду Одеської області надійшли матеріали цивільного позову поданої адвокатом Ревою С.Л. в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Заявник просить суд, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення повноліття дитини та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною [PERSON] трьох річного віку, тобто до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі та мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач з дитиною проживають окремо від відповідача. [PERSON] матеріальну допомогу позивачу не надає. Відповідач є військовослужбовцем, отримує щомісячне грошове забезпечення, вад здоров`я не має, тому може сплачувати аліменти на утримання дружини та дитини. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області відкрито спрощене провадження у цивільній справі. Відзиву на позовну заяву від відповідача, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк, до суду не надійшло. Ухвалою суду від 16.01.2025 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька, що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини зустрічну позовну і таку повернуто відповідачу. З огляду на те, що розгляд даної справи здійснений у спрощеному провадженні без виклику учасників, підстави для проведення заочного розгляду справи відсутні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 12.07.2023 зареєстрували шлюб. У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою виданою головою Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області №1621 від 22.08.2024, [PERSON] проживає у [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , [INFO] . Відповідно витягу з наказу командира ВЧ [NUMBER] , №204 від 16.07.2024 [PERSON] вибула у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 17.07.2024 по 26.04.2026. Згідно з довідкою від 01.10.2024 №1648 виданою командиром ВЧ [NUMBER] майор [PERSON] проходить військову службу. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 16.10.2024, останній є військовослужбовцем, вад здоров`я не має, але матеріальної допомоги дружині не надає, у зв`язку з тим, що позивач з 14.05.2024 самовільно вивезла дитину за межі проживання у м. Житомир та не повідомила подальше їх місце проживання. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням статей 181, 182 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримування, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Приймаючи до уваги те, що неповнолітня донька сторін проживає разом з позивачем, домовленості між сторонами щодо її утримання не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання дитини не надає, суд, враховуючи інтереси малолітньої дитини, на утримання якої присуджуються аліменти, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи вищенаведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною, трьох років, тобто до [INFO] , починаючи стягнення з для пред`явлення позову до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Таким чином, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 (1211,20*2) грн., за дві позовні вимоги підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Щодо доводів відповідача про те, що він є учасником бойових дій, а тому він повинен бути звільненим від сплати судового збору, то вказані доводи суд відхиляє. Згідно із пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір`учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), яка ухвалена пізніше судового рішення у справі 753/6459/16, на яке покликається відповідач, як на правозастосування, щодо звільнення від сплати судового збору учасників бойових дій, зазначено, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу, щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені устатті 12 цього Закону. Таким чином, аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про судовий збір`в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством, саме через набуття такого статусу. Статус учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати судового збору з усіх спорів. Предметом спору у цій справі є стягнення з відповідача аліментів, тобто предмет позову не пов`язаний із захистом прав учасника бойових дій, а тому підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved