Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

22 жовтня 2024 року рішення Ірпінського міського суду Київської області задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової компенсації вартості автомобіля. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за 1/2 частину вартості автомобіля CHEVROLET CRUZE, 2013 року випуску, колір сірий, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] у розмірі 148 450 (сто сорок вісім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1 484 (одна тисяча чотириста вісімдесят чотири) гривні 00 копійок. 30 жовтня 2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Сорокіної І.В. про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які позивач поніс у зв`язку з наданням йому професійної правничої допомоги під час розгляду справи в розмірі 22 000 грн. Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомили. Представник позивача надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення без сторони позивача. Частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачені підстави для ухвалення додаткового рішення по справі, а саме суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України). Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. До закінчення судових дебатів представником позивача адвокатом Сорокіною І.В. в поданій до суду позовній заяві було повідомлено суд, що докази понесених судових витрат на правничу допомогу будуть надані в межах п`ятиденного строку після проголошення рішення суду з посиланням на ч.8 ст. 141 ЦПК України. Так, як вбачається з матеріалів справи стороною позивача було заявлено вимогу про компенсацію витрат на правничу допомогу. В обґрунтування якої додано: копію ордеру, копію договору про надання правничої допомоги № б/н від 13.03.2024 року, копію акту виконаних робіт до вказаного договору від 23.10.2024, відповідно до яких зазначено, що [PERSON] були надані юридичні послуги Адвокатським об`єднанням « В.І. ПАРТНЕРС», вартість яких складає 22000 грн. з детальним описом наданих послуг, які позивач має сплатила, що підтверджується копіями платіжних доручень № @2PL259339 від 16 березня 2024 року, № @2PL450791 від 24 червня 2024 року, № @2PL393986 від 27 серпня 2024 року, № @2PL449443 від 22 жовтня 2024 року, № @2PL011228. Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Статтями 26, 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення усправі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України, представником позивача надано опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана справа перебувала в провадженні суду з травня 2024 року, адвокат приймала участь у трьох судових засіданнях, підготувала відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи, тому вказана заява підлягає частковому задоволенню, та суд вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 22 000,00 грн. є значно завищеним, та вважає, що співмірним розміром судових витрат на надання правничої допомоги, враховуючи складність даної справи, є 11000 грн., що підлягають відшкодуванню на користь позивача з відповідача, а в іншій частині суд вважає за доцільне відмовити у зв`язку з неспівмірністю.

Outcome: partial