Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 4153937 від 01.12.2023 в розмірі 42670 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 32670 грн. - сума заборгованості за відсотками; за договором позики № 76991841 від 01.12.2023 в розмірі 35100 грн., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 26100 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 04881-12/2023 від 03.12.2023 року, в розмірі 47250 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 37250 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 20003-12/2023 від 11.12.2023 року, в розмірі 16 000 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 000 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 14085-12/2023 від 17.12.2023 року, в розмірі 17 500 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 500 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всього просить стягнути заборгованості за договорами позики та кредиту у загальному розмірі: 158 520 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 01.12.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики № 4153937 та договір позики 76991841, згідно з умовами яких позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом перерахування на банківський рахунок позивальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцеві плату (проценти) від суми позики. У порушення норм закону та умов договору відповідач, незважаючи на повідомлення, не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне необхідних кредитів») агентство укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне необхідних кредитів» передає ТОВ "ФК "ЄАПБ", за плату належні йому права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 4143336, про що свідчить акт прийому-передачі Реєстру Боржників № 22 та № 23 від 11.04.2024 за договорами факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 та витягами з Реєстру Боржників № 23 та № 22 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. 17.12.2023 року укладено кредитний договір № кредитний договір№14085-12/2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] , згідно з умовами якого позикодавець надає позичальнику фінансовий кредит у розмірі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених вищевказаним. У порушення норм закону та умов договору відповідач, незважаючи на повідомлення, не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. 29.04.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Стар Файненс Груп», агентство укладено договір факторингу № 29042024-1, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс Груп», передає ТОВ "ФК "ЄАПБ", за плату належні йому права вимоги, в тому числі за договір фінансового кредиту № 14085-12/2023, про що свідчить акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 29.04.2024 за договором факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 та витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024. 03.12.2023 року укладено кредитний договір № 04881-12/2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі по тексту ТОВ «Аванс Кредит») та [PERSON] , згідно з умовами якого позикодавець надає позичальнику фінансовий кредит у розмірі 10000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених вищевказаним та кредитний договір № 20003-12/2023 від 17.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі по тексту ТОВ «Аванс Кредит») та [PERSON] , згідно з умовами якого позикодавець надає позичальнику фінансовий кредит у розмірі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених вищевказаним У порушення норм закону та умов договору відповідач, незважаючи на повідомлення, не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. 29 квітня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс Кредит», укладено договір факторингу № 29042024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит», передає ТОВ "ФК "ЄАПБ", за плату належні йому права вимоги, в тому числі за кредитними договорами № 04881-12/2023 від 03.12.2024 і № 20003-12/2023 від 17.12.2023, про що свідчить акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 29.04.2024 за договором факторингу № 29042024 від 29.04.2024 та витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 29042024 від 29.054.2024. Зважаючи на вказане, позивач звернувся до суду із вказаним позовом з метою захисту майнових прав. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Представник позивача просив розглядати справи у його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. З урахуванням приписів статті 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 610, 611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Статтею 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» від 23\~лютого 2006\~року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до\~ст.6цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідно до\~Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до\~ст. 1054-1055 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом встановлено, що 01.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 4153937 та договір позики №76991841, на виконання умов якого відповідач отримав кредитні кошти. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "ФК "ЄАПБ", укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за договором позики № 4153937 від 01.12.2023 у розмірі 42670 грн. та договором позики №76991841 у розмірі 35100 грн. Також судом встановлено, 17.12. 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і [PERSON] укладено кредитний договір № 14085-12/2023. 29.04.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги на відповідача у сумі 17500 грн. Судом встановлено, що 03.12.2023 року та 17.12.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладені кредитні договори № 04881-12/2023 від 03.12.2024 і № 20003-12/2023 від 17.12.2023, на виконання умов якого відповідач отримав кредитні кошти. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ "ФК "ЄАПБ", укладено договір факторингу № 29042024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором № 04881-12/2023 від 03.12.2024 у розмірі 47250 грн. та кредитним договором і № 20003-12/2023 від 17.12.2023 у розмірі 16000 грн. Звертаючись з позовом до суду Товариство зазначило, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка в загальному розмірі становить 158 520 грн. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всупереч умовам Кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідача, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку із вищевикладеним у відповідача утворилася заборгованість за договором позики № 4153937 від 01.12.2023 в розмірі 42670 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 32670 грн. - сума заборгованості за відсотками; за договором позики № 76991841 від 01.12.2023 в розмірі 35100 грн., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 26100 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 04881-12/2023 від 03.12.2023 року, в розмірі 47250 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 37250 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 20003-12/2023 від 11.12.2023 року, в розмірі 16 000 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 000 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 14085-12/2023 від 17.12.2023 року, в розмірі 17 500 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 500 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всього просить стягнути заборгованості за договорами позики та кредиту у загальному розмірі 158\~520 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється. Права та інтереси кредитора в охоронних правовідносинах забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. З огляду на викладене, нарахування позивачем за договором позики № 4153937 від 01.12.2023, за договором позики № 76991841 від 01.12.2023, за кредитним договором № 04881-12/2023 від 03.12.2023 року, за кредитним договором № 20003-12/2023 від 11.12.2023 року, кредитним договором № 14085-12/2023 від 17.12.2023 року, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч 1. ст. 625 Цивільного кодексу України, суд вважає обґрунтованими та законними. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав обов`язку за договорами, що підтверджується розрахунками заборгованості, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволенню, а саме у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов за договором позики № 4153937 від 01.12.2023, за договором позики № 76991841 від 01.12.2023, за кредитним договором № 04881-12/2023 від 03.12.2023 року, за кредитним договором № 20003-12/2023 від 11.12.2023 року, кредитним договором № 14085-12/2023 від 17.12.2023 року, на загальну суму в розмірі 158\~520 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» судовий збір у розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved