Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

13 листопада 2023 року представник позивача [PERSON] , адвокат Асатрян Т.Л, звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. 23 листопада 2023 року ухвалою судді Подоляк Я.М. цивільна справа передана за підсудністю до Петрівського районного суду Кіровоградської області (а.с.33). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2023 року, головуючим по справі № 398/5727/23 визначено суддю Шаєнко Ю.В., якою заявлено самовідвід (а.с.45 46). Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2023 року, заяву про самовідвід головуючого судді Шаєнко Ю.В. задоволено (а.с.47). 26 грудня 2023року суддею Петрівського районного суду Кіровоградської області Колесник С.І. заявлений самовідвід (а.с. 50). Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2023 року, заяву про самовідвід головуючого судді Колесник С.І. задоволено (а.с.51). Розпорядженням голови Петрівського районного суду Кіровоградської області Шаєнко Ю.В. за № 12 від 29 грудня 2023 року, цивільна права № 398/5727/23 провадження № 2/941/495/23 передана до територіально найближчого Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. (а.с. 55). 24 січня 2024 року суддею Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Дубровською Н.М. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначений за правилами спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації представники позивача адвокат Асатрян Т.Л. та [PERSON] обґрунтовують тим, що позивач [PERSON] є депутатом Петрівської районної ради, членом Партії відродження села, президентом футбольного клубу «Інгулець» та бізнесменом. Оскільки позивач є публічною особою, здійснює публічну владу на місцевому рівні, відіграє важливу роль у діяльності держави, а його дії становлять суспільний інтерес.\~При викладені позовних вимог вказують, що\~розповсюдження недостовірної інформації може створити негативні наслідки для діяльності позивача, як депутата, члена партії, президента футбольного клубу «Інгулець» та бізнесмена. Відтак, просять: визнати недостовірною інформацію та такою, що підлягає спростуванню, та такою що принижує честь, гідність та ділову репутацію, [PERSON] повідомлену [PERSON] в інтерв`ю [INFO] на [PERSON] каналі [PERSON] «В гостях у Гордона», що має назву «Жертва Поворознюка фермер Охотный. Головорезы и рабы Поворознюка, изнасилования заказные убивства», (посилання на відеозапис [INFO] а саме про наступне: «А зараз він вводить в оману наших військових і хоче на їх спинах зайти в Раду», «Його місце у в`язниці.», «Ніякий він не патріот», «Злочинець не може бути патріотом», «Як може людина, яка вкрала у Держави бути патріотом», «І не тільки у Держави», «Ми зможемо зробити так, щоб ця потвора сиділа у в`язниці» та зобов`язання [PERSON] не пізніше 10 днів з дня набрання судовим рішенням у справі законної сили, спростувати вказану недостовірну інформацію, шляхом зчитування під відеозапис на You Tube каналі [PERSON] «В гостях у [PERSON] », тексту спростування наступного змісту: «Спростування. Я, [PERSON] , повідомляю, що інформація, повідомлена мною в інтерв`ю 02 листопада 2023 року на [PERSON] каналі [PERSON] «В гостях у Гордона», що має назву «Жертва Поворознюка фермер Охотный. Головорезы и рабы Поворознюка, изнасилования заказные убивства», (посилання на відеозапис [INFO] ), а саме про те, що: «А зараз він вводить в оману наших військових і хоче на їх спинах зайти в Раду», «Його місце у в`язниці.», «Ніякий він не патріот», «Злочинець не може бути патріотом», «Як може людина, яка вкрала у Держави бути патріотом», «І не тільки у Держави», «Ми зможемо зробити так, щоб ця потвора сиділа у в`язниці». У судовому засіданні 13 січня 2025 року в режимі відео конференції, представник позивача [PERSON] у повному обсязі підтримала позовні вимоги, посилаючись на обґрунтування наведені при викладенні позовних вимог, просила їх задовольнити. Матеріали справи містять відзив на позовну заяву представника відповідача - [PERSON] , адвоката Грицини В.І., згідно якому позовні вимоги не визнані у повному обсязі, з огляду на наступне. Інформація висловлена [PERSON] є оціночними судженнями - вони відображають його власні думки та погляди, засновані на його баченні певних подій, особисте сприйняття подій, які він пережив, тобто його суб`єктивна думка. Тому вказані висловлення не можуть бути витлумачені як повідомлення конкретних фактів, а відповідність дійсності та правдивість цієї інформації не може бути піддана перевірці. Оскільки\~позивач є депутатом Петрівської районної ради, членом партії, президентом футбольного клубу «Інгулець» та бізнесменом, тобто є публічною особою, то має бути відкритий та готовий до суворої критики і пильного нагляду громадськості. У судовому засіданні в режимі відео конференції представник відповідача [PERSON] - адвокат Грицини В.І. позовні вимоги не визнала, ґрунтуючи заперечення на відзиві на позовну заяву. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 28 Конституції України регламентовано, що кожен має право на повагу до його гідності. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Частиною 2 зазначеної статті Закону передбачено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведеності їх правдивості. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у п. 4 своєї постанови від 27 лютого 2009 року № 1, чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ за № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Способи судового захисту гідності та честі передбачені ст. ст. 16, 277 Цивільного кодексу України. У п. 19 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, вказано, що таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно із ч. 1 і ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст.\~76,\~82 ЦПК. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2\~ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України). Статтею 83 ЦПК України\~встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Перевіривши фактичні обставини справи належними і допустимими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, суд,

Outcome: dismissed