Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним позивачем на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , набутого у приватну власність їхньою матір`ю [PERSON] за Договором купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Деркач Н.Б. 04 грудня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3098. Також просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним позивачем на частину земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер 7425581300:02:000:0171, що розташована на території [ADDRESS] , набутої у приватну власність [PERSON] за Договором купівлі - продажу земельної ділянки від 04.12.2018, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3101, посвідченого державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Деркач Н.Б. В обґрунтування позову зазначили, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , а [INFO] померла їх мати [PERSON] . Після смерті їх батьків відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться по [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно було набуто батьками позивачів під час шлюбу, а тому належало батькам позивачів на праві спільної сумісної власності. Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом прийняли спадщину після смерті батьків. У видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно нотаріусом було відмовлено позивачам у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка спадкодавця у спільному майні. Через відмову нотаріуса позивачі позбавлені можливості здійснити оформлення спірного майна в позасудовому порядку. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2024 року відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності та про підтримання позову (а.с. 143, 146). Відповідач - Михайло-Коцюбинська селищна ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, зазначивши, що позовні вимоги визнають, та не заперечують проти їх задоволення ( а.с. 144). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , а [PERSON] народився [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] , що слідує з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 серпня 1989 року та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 серпня 1989 року (а.с.16, 24). 21 лютого 1987 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.25). З копії договору купівлі - продажу житлового будинку від 04 грудня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Деркач Н.Б., зареєстрованого в реєстрі за №2-3098, вбачається, що [PERSON] придбала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.42-43). З копії договору купівлі - продажу земельної ділянки від 04 грудня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Деркач Н.Б., зареєстрованого в реєстрі за №2-3101, вбачається, що [PERSON] придбала земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер: 7425581300:02:000:0171, що розташована на території [ADDRESS] (а.с.45-46). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 вересня 2021 року (а.с.26). Як вбачається з копії спадкової справи № 95/2021, яка надійшла з Славутицької державної нотаріальної контори, після померлого [INFO] [PERSON] спадщину за законом прийняли його сини - [PERSON] та [PERSON] (позивачі). Дружина спадкодавця - [PERSON] від належної їй частки спадкового майна відмовилася, про що подала нотаріусу відповідну заяву. [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. У видачі свідоцтв про спадщину за законом на частину житлового будинку [ADDRESS] , та на частину земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер 7425581300:02:000:0171, що розташована на території [ADDRESS] , [PERSON] постановою державного нотаріуса від 25.07.2024 було відмовлено, у зв"язку з тим, що частки земельної ділянки та житлового будинку в спільній сумісній власності, що належить спадкодавцю [PERSON] , не визначені ( а.с. 65-94). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 березня 2024 року (а.с.34). Як вбачається з копії спадкової справи № 06/2024, яка надійшла від приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області, після померлої [INFO] [PERSON] спадщину за законом прийняли її сини - [PERSON] та [PERSON] (позивачі). [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. У видачі свідоцтв про спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , та на земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 7425581300:02:000:0171, що розташована на території [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] постановою приватного нотаріуса від 01.10.2024 було відмовлено, у зв"язку з тим, що зазначене вище майно є спільною сумісною власністю подружжя, і частка померлої у вказаному майні не визначена ( а.с.107-141). Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За правилами частини першої статті 69, частини першої статті 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 370 та ч. 2 ст. 372 ЦК України з урахуванням положень п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при відкритті після нього спадщини. За відсутності доказів про те , що участь когось із учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визначаються рівними. «У разі виділу частки із майна , що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду . Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За положеннями ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За приписами статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , та земельна ділянка, площею 0,2500 га, кадастровий номер 7425581300:02:000:0171, що розташована на території [ADDRESS] є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , оскільки були набуті ними в період шлюбу, частки співвласників у праві спільної сумісної власності не були визначені, а отже [PERSON] на день його смерті належала 1/2 частка зазначених вище житлового будинку та земельної ділянки, які є спільною сумісною власністю подружжя, і на яку він за законом мав право. Отже, частина спірного житлового будинку та земельної ділянки є спадковим майном після смерті [PERSON] , і підлягає спадкуванню на загальних підставах, а інша частина спірного житлового будинку та земельної ділянки є спадковим майном після смерті [PERSON] , і також підлягає спадкуванню на загальних підставах. В силу ст. 1261 ЦК України, позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] . Позивачі протягом шести місяців після відкриття спадщини батьків подали заяви про прийняття спадщини, і вважаються такими, що прийняли спадщину. Виходячи з принципу рівності часток у праві на спадкування між спадкоємцями однієї черги та кількості спадкоємців, позивачі, після смерті батьків мають право на спадкування за законом, кожний по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] , та по 1/2 частині земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер 7425581300:02:000:0171, що розташована на території [ADDRESS] . Таким чином, позов [PERSON] та [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved