Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

Адвокат Собчук В.К. в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на частку житлового будинку із надвірними побудовами та спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Тернопільською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за №469/2000 року, після смерті [PERSON] за заявою дочки померлого - [PERSON] , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 липня 2000 року за №566. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 2/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , частка якого належала їй особисто, як члену колгоспного двору, а іншу частину вона успадкувала після смерті дочки - [PERSON] , яка померла [INFO] , однак офіційно не оформила своїх спадкових прав. При житті, а саме 18 березня 2003 року, [PERSON] вчинила заповіт, згідно якого, належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області, заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON] . Позивач, як дочка померлої та спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла, про що, у визначений законом шестимісячний строк, подала у держнотконтору свою письмову заяву. [PERSON] подав у держнотконтору заяву про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині та від прийняття спадщини за заповітом та за законом. Однак, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - [PERSON] та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері - [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спірне будинковолодіння на ім`я померлих. Просить визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за законом, на частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , загальною площею 64,1 кв.м., житловою площею - 36,8 кв.м., яка належала померлому [INFO] - [PERSON] , а також визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за заповітом, на 2/4 частки вказаного будинковолодіння, яка належала померлій [INFO] - [PERSON] . Ухвалою від 06.08.2024 у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Відповідач Великобірківська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] відзиву на позов не подавали. 02.12.2024 у даній справі закрито підготовче провадження, справу призначено для розгляду по суті. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Собчук В.К. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити. Представник Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Згідно Свідоцтва про одруження, виданого 19.05.1970 р. Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, 19 травня 1970 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , і після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] народилася [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 09.04.1952 року Великобірківським районним бюро ЗАГС Тернопільської області) і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 23 вересня 1983 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 23.09.1983 р. Відділом ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому) і після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». Як вбачається із, наявної при матеріалах справи, копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 30 листопада 1989 р., на підставі рішення виконкому Тернопільської районної ради народних депутатів №236 від 28 листопада 1989 р. «Про оформлення права власності на жилі будинки», жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належав колгоспному двору, що складається із чотирьох членів, головою якого є [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №1168, виданої 07.12.2023 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами рахується за головою колгоспного двору - [PERSON] . Раніше будинковолодіння рахувалося по [ADDRESS] . Згідно Довідки №159, виданої 04 червня 2024 р. Виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок по [ADDRESS] рахувався за [PERSON] . Станом на 15.04.1991 - колгоспний двір, членами якого були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 р.), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповонолітніх і непрацездатних. Таким чином, станом на 01.07.1990 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , належало по частині спірного будинковолодіння. [INFO] помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 08 листопада 1999 року Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Пунктом 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР, вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної дії, щодо прийняття спадщини. Згідно довідки №105, виданої 16.03.2023 р. Виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті [PERSON] ( [INFO] ), який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані: його дружина - [PERSON] , 1922 р.н., дочка - [PERSON] , 1946 р.н., та син - [PERSON] , 1964 р.н. Згідно інформаційної довідки, виданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області від 06.04.2023 р. за №236/01-21, Тернопільською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за №469/2000 року, після смерті [PERSON] за заявою дочки померлого - [PERSON] , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 липня 2000 року за №566. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Таким чином, [PERSON] , як дочка померлого [PERSON] та спадкоємець першої черги за законом, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , оскільки вона подала заяву про прийняття спадщини та вступила в управління спадковим майном. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися, а тому, в силу вимог ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР, вважаються такими, що відмовилися від спадщини. [INFO] померла [PERSON] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 06 квітня 2006 року Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області). Після її смерті відкрилася спадщина на частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із Інформаційної довідки із Спадкового реєстру №71866540 від 21.03.2023 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Згідно довідки №139, виданої 14 травня 2024 року Виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті [PERSON] , яка була зареєстрована по [ADDRESS] , були зареєстровані: мати - [PERSON] та брат - [PERSON] . Таким чином, мати померлої - [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї дочки, оскільки була зареєстрована та постійно проживала із [PERSON] на час відкриття спадщини. Відтак, [PERSON] стало належати 2/4 частини спірного будинковолодіння, однак вона не оформила, у передбаченому законом порядку, своїх спадкових прав. 18 березня 2003 року, [PERSON] вчинила заповіт, посвідчений Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №24 згідно якого, належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області, заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 14 липня 2016 року Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на 2/4 частини житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №608/2016 року, після смерті [PERSON] , за заявою дочки померлої [PERSON] про прийняття спадщини від 30 листопада 2016 року за №1604. 15 грудня 2016 року за №1692 надійшла заява від сина померлої - [PERSON] , про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині та від прийняття спадщини за заповітом та за законом. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. №991/02-31 від 17 травня 2024 року, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане будинковолодіння на ім`я померлого. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. №990/02-31 від 17 травня 2024 року, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , частка якого належала померлій особисто; інша частка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її мати [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане будинковолодіння на ім`я померлої. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.182 ЦК України, передбачено, що право власності на нерухомі речі … їх виникнення підлягає державній реєстрації. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, визнавши за нею право власності (в порядку спадкування за законом) на частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , загальною площею 64,1 кв.м., житловою площею - 36,8 кв.м., яка належала померлому [INFO] - [PERSON] , а також визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за заповітом, на 2/4 частки вказаного будинковолодіння, яка належала померлій [INFO] - [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved