Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі ТОВ «Фінансова компанія управління активами») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] на його користь 10115,40 грн заборгованості за договором позики №\~75273277, а також 2422,40 грн сплаченого судового збору. На обґрунтування позову зазначило, що 15 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» (далі ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] уклали договір позики №\~75273277. 19 листопада 2021 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу №\~1911, за умовами якого останнє отримало право вимоги, зокрема, до відповідача у сумі 21459,59 грн, з яких 6334,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 15125,59 грн за відсотками. Оскільки за умовами договору позики від 15 червня 2021\~року №\~75273277 строк кредитування становить 30 днів, урахувавши правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018\~року у справі №\~444/9519/12, позивач перерахував нараховані первісним кредитором проценти в межах строку позики. Ураховуючи наведене, заборгованість відповідача за цим договором становить 10115,40 грн, з яких 6334,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 3781,40 грн за відсотками. Автозаводський районний суд м. Кременчука хвалою від 29 серпня 2024 року відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник відповідач подала відзив на позовну заяву, у якому заперечувала проти задоволення позову. Зокрема, послалася на недоведеність письмовими доказами набуття права вимоги до відповідача за договором позики №\~75273277 від 15 червня 2021 року, а саме відсутність: акта прийому-передачі реєстру заборгованостей, платіжного документа про сплату фактором клієнту коштів, доказів направлення відповідачу письмового повідомлення про відступлення фактору прав вимог. Окрім того, за доводами представника відповідача доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості за договором позики, виготовлений ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», є внутрішнім, а не первинним документом, який повинен містити інформацію про рух коштів, а також всі операції за рахунком, які можуть бути підтверджені випискою за особовим рахунком. Також позивач не довів зарахування відповідачу коштів, оскільки лист ТОВ «Фінансова компанія фінекспрес» не є підтвердженням отримання відповідачем коштів за договором позики. Окрім того, представник відповідача просила стягнути з позивача 4000,00 грн понесених на правничу допомогу. Подаючи заяву про розгляд справи без участі представника позивача, останній зауважив щодо посилання відповідача на практику Верховного Суду, яка, на його думку, не є релевантною щодо спірних правовідносин, та зазначив, що у цьому випадку перехід від позичальника (первісного кредитора) до позивача (фактора) прав вимоги відбулося в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей; виконання ж пункту 5.2 Договору факторингу підтверджується підписанням сторонами Додатку №\~4 та №\~5 до Договору факторингу. Окрім того, позивач заявив клопотання про витребування доказів, зокрема просив витребувати в АТ КБ «Приватбанк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: щодо належності [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] ; виписку за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] за період із 15\~червня 2021 року по 27 червня 2021 року. Позивач також подав відповідь на відзив, у якому, зазначив, зокрема, про те, що документ від ТОВ «ФК «Фінекспрес» про перерахування коштів на картковий рахунок відповідача має статус первинного документа, що підтверджує перерахування коштів; у договорі позики та довідці ТОВ «ФК «Фінекспрес» зазначені перші 6 цифр та останні 4 цифри банківської картки, а цієї інформації достатньо для ідентифікації. Пославшись на правові позиції Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 07 лютого 2018 року у справі № 2-2035/11 та від 23 лютого 2022 року у справі № 761/1543/20, представник позивач зазначив, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору. Окрім того, відповідач повідомлений про відступлення права грошової вимоги щодо нього у межах справи, що розглядається, а також під час розгляду справи № 367/2002/22. Доводи ж відповідача щодо ненадання позивачем реєстру заборгованості не відповідають дійсності, оскільки до матеріалів справи позивач долучив витяг із реєстру заборгованостей № 1 від 19 листопада 2021 року, з якого вбачається, зокрема, перехід права вимоги до відповідача. Посилання відповідача на висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі № 905/306/17 від 02 листопада 2021 року, є помилковими, оскільки за обставинами цієї справи умовами договору факторингу було передбачено, що права грошової вимоги вважаються відступленими в день отримання клієнтом в повному обсязі оплати за такими договорами. У справі ж, яка розглядається, момент переходу права грошової вимоги за договором є підписання акта приймання-передачі реєстру заборгованостей, зокрема додатків №\~4 та №\~5 до договору факторингу від 19 листопада 2021 року № 1911. Окрім того, позивач додав акт звірки щодо взаємних розрахунків між позивачем та первісним кредитором за зазначеним вище договором факторингу. Позивач у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи за її та відповідача відсутності. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №\~675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №\~675-VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд установив, що 15 червня 2021 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] уклали договір позики №\~75273277, за умовами якого останній отримав кошти у сумі 6334,00 грн строком на 30 днів, із процентною базовою ставкою 1,99 %. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. На підтвердження укладення цього договору позивач додав: копію договору позики від 15\~червня 2021 року №\~75273277; довідку про ідентифікацію; лист ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 05 серпня 2024 року № 05/08-2024 про підтвердження перерахування 15\~червня 2021 року суми 6334,00 грн за номером платіжної картки № [NUMBER] . Окрім того, на виконання ухвали про витребування доказів від АТ «Приватбанк» до суду надійшла відповідь на запитувану інформацію, зокрема банк повідомив, що на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , а також надано виписку за цим рахунком за період із 15 до 27 червня 2021 року, з якої вбачається зарахування 6334,00 грн 15 червня 2021 року. Наведене спростовує доводи відповідача про відсутність доказів щодо отримання відповідачем коштів за кредитним договором та первинних документів щодо руху коштів і операцій за рахунком, а також неможливості при цьому врахування розрахунку заборгованості за договором позики, виготовлений ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Щодо доводів відповідача про недоведеність письмовими доказами набуття права вимоги до відповідача за договором позики №\~75273277 від 15 червня 2021 року, а саме відсутність: акта прийому-передачі реєстру заборгованостей, платіжного документа про сплату фактором клієнту коштів, доказів направлення відповідачу письмового повідомлення про відступлення фактору прав вимог, суд виходить із наступного. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Частиною першою статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 19 листопада 2021 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу №\~1911, за умовами якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей. Пунктами 5.1, 5.2, 6.3, 6.4 цього договору, зокрема, передбачено, що клієнт відступає фактору, а останній набуває права вимоги та зобов`язується сплатити клієнту ціну продажу згідно з розділом 6 цього договору. Перехід прав вимоги за портфелем заборгованостей відбувається в момент підписання актів прийому-передачі реєстру заборгованостей. Ціну продажу фактор сплачує на користь клієнта у строк до 21 листопада 2022 року включно. Днем сплати вважається день перерахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта. Згідно сталої практики Верховного Суду, доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі № 2221/2373/12). Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Однак, позивач не надав суду доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 1911 від 19 листопада 2021 року. Доводи ж відповідача щодо відсутності акта прийому-передачі реєстру заборгованостей спростовуються матеріалами справи. Щодо посилання відповідача на відсутність доказів направлення йому письмового повідомлення про відступлення фактору прав вимог, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, позивач не надав доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора за договором позики №\~75273277 від 15 червня 2021 року, укладеним між ТОВ ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Зазначені обставини позивач не спростував належними та допустимими доказами. Ураховуючи наведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» є недоведеними, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх задоволення. У частинах\~першій,\~другій статті\~141\~ЦПК України,\~зокрема визначено,\~що судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову \~на відповідача; у разі відмови в позові на позивача. У відзиві на позовну заяву відповідач просив стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн, на підтвердження понесення яких додав: розрахунок суми гонорару; акт виконаних робіт відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 21 вересня 2024 року; квитанцію № 241009-1. У відповіді на відзив позивач не висловив своїх заперечень щодо заявленої суми. Ураховуючи наведене, суд вбачає наявність підстав для задоволення цих вимог відповідача.

Outcome: approved