Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми боргу, мотивуючи свої вимоги наступним. 13.02.2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, винним у якій постановою суду було визнано [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «СК «ВУСО», яке здійснило виплати страхового відшкодування потерпілим у ДТП, відповідно отримало право регресної вимоги від [PERSON] 17.11.2020 року між ПрАТ «ВУСО» та ФОП [PERSON] було укладено договір про відступлення прав вимоги відшкодування в порядку регресу збитків. Рішенням суду з [PERSON] було стягнуто на користь позивача завдані збитки в порядку регресу. Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні витрати та прострочення грошового зобов`язання, а також суму судових витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився повідомлений належним чином (поштове відправлення), заяв не надавав, відзив не подав. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО-2086980 від 31.08.2019 року, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Dacia Logan ЗНГ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 13 лютого 2020 року о 08 год. 03 хв. на перехресті вул. Южна та бульвару Машинобудівників в м. Краматорську, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Dacia Logan ЗНГ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », що підтверджується постановою Краматорського міського суду Донецької області від 06 березня 2020 року та постановою Краматорського міського суду Донецької області від 15 травня 2020 року. Відповідно до постанови Краматорського міського суду Донецької області від 06 березня 2020 року та постанови Краматорського міського суду Донецької області від 15 травня 2020 року, водія [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Краматорського міського суду Донецької області від 06 березня 2020 року, 13 лютого 2020 року о 08 год. 05 хв., водій автомобіля «Dacia Logan ЗНГ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » [PERSON] на перехресті бульвару Машинобудівників та вул. Південна не надав перевагу в русі автомобілю «ЗАЗ-Daewoo Т13110» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та автомобілю «Chevrolet Lacetti NF 196» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , які рухались по вул. Південна. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, пасажир автомобіля «Chevrolet Lacetti NF196» [PERSON] , отримала тілесні ушкодження, чим завдано матеріальні збитки, таким чином [PERSON] порушив п. 16.11 ПДР України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Суд визнав [PERSON] винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Факт ДТП 13.02.2020 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховими актами №2012272-1 від 04.03.2020 року та №2012304-1 від 25.02.2020 року. За заявою потерпілої особи [PERSON] та [PERSON] , та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО-2086980 від 31.08.2019 року, на підставі страхових актів, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілих осіб [PERSON] , - в сумі 73 000, 00 грн., [PERSON] , - в сумі 8 812, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 81 812, 00 грн. У свою чергу Страхувальником транспортного засобу «Dacia Logan ЗНГ», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » є [PERSON] , згідно Полісу №АО-2086980 від 31.08.2019 року укладеного з ПрАТ «ВУСО». Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 04 березня 2020 року, що підтверджується платіжними дорученнями. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 81 812, 00 грн., заподіяну [PERSON] внаслідок ДТП 13.02.2020 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідачів щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 81 812, 00 грн. 17.11.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та ФОП [PERSON] укладено Договір № 17/11/2020 про відступлення права вимоги від 17 листопада 2020 року, відповідно до якого Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AO-2086980 від 31.08.2019 року. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 липня 2021 року по справі №234/1733/21 з [PERSON] було стягнуто на користь позивача збитки в порядку регресу 81 812 грн. та судові витрати. Позивач просить стягнути з відповідача 3% річний та інфляційні витрати за період 20.07.2021 по 11.03.2024 року, надаючи розрахунок. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом. Стаття 599 цього Кодексу передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних витрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору. Постановою від 10.04.2018 № 910/10156/17 та від 01 червня 2016 року у справі N 910/22034/15 Верховний Суд наголосив, що ст. 625 ЦК щодо нарахування інфляційних та 3% річних поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, в тому числі на порушення позадоговірного грошового зобов`язання. У разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні. Відповідно до постанов Верховного Суду від 11 травня 2018 року в справі N 914/1487/17, від 20 червня 2018 року у справі N 905/2135/17 кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. При цьому, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. У кредитора є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2020 р. у справі № 905/21/19). Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що грошове зобов`язання відповідача виникло з моменту набрання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20 липня 2021 року по справі №234/1733/21 законної сили, тобто з 20.08.2021 року для відповідача виник обов`язок виплатити на користь позивача збитки страхового відшкодування. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши суму 3% річних та інфляційні витрати без урахування липня місяця 2021 року відповідно до розрахунку наданого позивачем, у розмірі 48\~596, 53 грн., тобто з серпня 2021 р. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1\~211, 20 грн., а також витрати на професійно правничу допомогу у розмірі 5\~000 грн.

Outcome: partial