Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ДП «Пропан» про стягнення з відповідача на користь позивача суми середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 34844,80 грн. та суми компенсації втрати частини доходів, у зв?язку з порушенням термінів виплати зарплати, у розмірі 1014,38 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. При цьому посилається на те, що з 21.02.2023 року по 21.07.2024 року позивач перебувала у трудових відносинах із Дочірнім підприємством «Пропан». Наказом №14-ос від 20.02.2023 року позивача прийнято на посаду провідного бухгалтера ДП «Пропан» з 21.02.2023 року. Наказом №30-ос від 30.06.2023 року з 03.07.2023 року позивача було переведено на посаду заступника головного бухгалтера з податкового обліку. Наказом №63-ос від 11.07.2024 року\~позивача було звільнено з роботи за власним бажанням, згідно з ч. 3 ст. 38 КЗпП України, з 21.07.2024 року, тобто, у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов Колективного договору, а саме - порушення строків виплати заробітної плати. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Всупереч вказаним положенням, відповідач виплату заробітної плати проводив нерегулярно, з порушенням встановлених термінів, виплати могли здійснюватися частково і за різні періоди. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред?явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Тобто, в день звільнення (незалежно від підстав звільнення) роботодавець зобов?язується здійснити з працівником повний розрахунок, тобто виплатити працівнику суму заробітної плати та інші належні працівнику кошти (зокрема - компенсації за невикористані відпустки, надбавки і т. д.) в повному розмірі. Роботодавець вважається таким, що не виконав свого обов?язку щодо розрахунку з працівником, якщо виплатив заробітну плату лише частково, або не виплатив заробітну плату взагалі. Остаточний розрахунок всіх сум, щодо яких відсутній спір, позивачу було виплачено 13.09.2024 року, тобто, термін прострочення з 21.07.2024 року\~склав 40 робочих днів. Сума середньоденної заробітної плати позивача, відповідно до довідки про доходи, складає 871,12 грн. Кількість робочих днів, належних до оплати за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 22.07.2024 року\~по 13.09.2024 року,\~становить - 40 робочих днів. Відтак, сума середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні становить - 871,12 грн. x 40 роб. дн. = 34 844,80 грн. Окрім того, підприємства, установи та організації всіх форм власності мають компенсувати громадянам втрату частини доходів, у зв?язку з їх несвоєчасною виплатою. Компенсація проводиться відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000\~року та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.01 року № 159. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.11.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач не надав відзив на позов у встановлений судом строк. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до наказу №63-ос від 11.07.2024 року [PERSON] , [INFO] , було звільнено з посади заступника головного бухгалтера з податкового обліку, на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, про що у її трудовій книжці [NUMBER] було зроблено відповідний запис № 33 від 21.07.2024 року. Згідно зі ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 115 КЗпП України визначено строки виплати заробітної плати. Згідно з частиною першої цієї статті, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~47\~КЗпП України,\~роботодавець зобов`язаний\~у день\~звільнення видати\~працівникові копію\~наказу (розпорядження)\~про звільнення,\~письмове повідомлення\~про нараховані\~та виплачені\~йому суми\~при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. У свою\~чергу,\~відповідно до\~ст.\~116\~КЗпП України,\~при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не\~працював,\~то зазначені\~суми мають\~бути виплачені\~не пізніше\~наступного дня\~після пред`явлення\~звільненим працівником\~вимоги про\~розрахунок.\~Про суми,\~нараховані та\~виплачені працівникові\~при звільненні,\~із зазначенням\~окремо кожного\~виду виплати\~(основна\~та додаткова\~заробітна плата,\~заохочувальні та\~компенсаційні виплати,\~інші виплати,\~на які\~працівник має\~право згідно\~з умовами\~трудового договору\~і відповідно\~до законодавства,\~у тому\~числі при\~звільненні)\~роботодавець повинен\~письмово повідомити\~працівника в\~день їх\~виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Окрім того, згідно зі ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку,\~але не\~більш як\~за шість\~місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений\~частиною першою\~цієї статті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8\~лютого 1995 року № 100 (п. п. 20, 21 постанови Пленуму). Відповідно до пункту 2 наведеного Порядку, у випадку нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом\~останніх двох\~календарних місяців,\~що передують\~місяцю,\~в якому\~відбувається подія,\~з якою\~пов`язана відповідна\~виплата,\~працівник не\~працював,\~середня заробітна\~плата обчислюється\~виходячи з\~виплат за\~попередні два\~місяці роботи. Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців\~третього - п`ятого\~пункту 4 цього Порядку. Згідно з пунктом 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до копії довідки про доходи позивача, виданої відповідачем, розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 871,12 грн. У зв`язку із цим, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, за період з 22.07.2024 року по 13.09.2024 року, тривалість якого складає 40 робочих днів, становить 34844 грн. 80 коп., що вирахувано за наступною формулою: 871,12 грн. (розмір середньоденної заробітної плати позивача) х 40 робочих днів (тривалість часу затримки розрахунку). У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію, відповідно до\~Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Відповідно до п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159\~(із змінами та доповненнями), компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.\~\~\~\~ Згідно\~з п.\~4\~вказаного вище\~Порядку,\~сума компенсації\~обчислюється як\~добуток нарахованого,\~але невиплаченого\~грошового доходу\~за відповідний\~ місяць\~(після\~утримання податків\~і \~обов`язкових\~ платежів)\~і приросту\~індексу споживчих\~цін (індексу\~інфляції)\~у відсотках\~для визначення\~суми компенсації,\~поділений на\~100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом. Судом виконано\~розрахунок у відповідності до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, а саме наступним чином: сума невиплаченого грошового доходу (після утримання податків і обов`язкових платежів) х приріст індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача компенсація громадянам втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, в межах позовних вимог у розмірі 1014,38 грн. Європейський суд\~з прав\~людини вказав,\~що п.\~1\~статті 6\~Конвенції зобов`язує\~суди давати\~обґрунтування своїх\~рішень,\~але це\~не може\~сприйматись як\~вимога надавати\~детальну відповідь\~на кожен\~аргумент.\~Межі цього\~обов`язку\~можуть бути\~різними в\~залежності від\~характеру рішення.\~Крім того,\~необхідно брати\~до уваги,\~між іншим,\~різноманітність аргументів,\~які сторона\~може представити\~в суд,\~та відмінності,\~які існують\~у державах-учасницях,\~з огляду\~на положення\~законодавства,\~традиції,\~юридичні висновки,\~викладення та\~формулювання рішень.\~Таким чином,\~питання,\~чи виконав\~суд свій\~обов`язок\~щодо подання\~обґрунтування,\~що випливає\~зі статті\~6\~Конвенції,\~може бути\~визначено тільки\~у світлі\~конкретних обставин\~справи (Проніна\~проти України,\~№ 63566/00,\~§ 23,\~ЄСПЛ,\~від 18\~липня 2006\~року).\~Оскаржені судові\~рішення відповідають\~критерію обґрунтованості\~судового рішення. \~

Outcome: approved