Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

10.05.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , спадкоємця після її смерті є позивач та її брат [PERSON] , а також чоловік померлої [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого : 1. Належну їй квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] заповіла брату позивачки - [PERSON] . 2. Належну їй квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Проте, квартира, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , їй не належала, а перебувала у власності [PERSON] . Квартира за адресою : [ADDRESS] , належала на праві спільної сумісної власності разом з позивачкою, її брату та чоловіку померлої [PERSON] . Таким чином після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] ; на земельну ділянку площею 0,0766 га, кадастровий номер 1211000000:07:107:0050, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] ; на частину квартири, що розташована за адресою : [ADDRESS] . Оскільки жодний зі спадкоємців за законом чи за заповітом не звернувся до нотаріуса, [PERSON] звернулась 29.03.2024 із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , однак приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, у зв`язку з необхідністю підтвердження в судовому порядку факту постійного проживання позивачки на час відкриття спадщини разом із спадкоємцем [PERSON] . Так, [PERSON] на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою : [ADDRESS] , з нею проживала [PERSON] з лютого 2019 року, хоча остання зареєстрована була за адресою : [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного позивач звернулась до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 16.05.2024 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні 14.06.2024. Ухвалою суду від 14.06.2024 витребувано докази. Відкладено розгляд справи до 12.07.2024. 12.07.2024 справу знято з розгляду на 24.09.2024. Ухвалою суду від 24.09.2024 закрито підготовче провадження, призначено судове засідання на 06.11.2024. 06.11.2024 справу знято з розгляду на 12.12.2024. 12.12.2024 оголошено перерву по справі на 10.01.2025. 10.01.2025 справу знято з розгляду на 15.01.2025. Позивач [PERSON] і її представник в судовому засіданні підтримали позов повністю. Представник відповідача - виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Треті особи - [PERSON] , [PERSON] в судове засіданні не заперечували щодо позову. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні кожен окремо підтвердили факт постійного проживання позивача з матірю, яка сильно хворіла і потребувала постійного догляду. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що [INFO] померла [PERSON] , а.с. 21. За життя [PERSON] була одружена із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, а.с. 16. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей [PERSON] та [PERSON] , а.с. 17, 18, 20, 128 зворот. Згідно акту позивач проживала спільно з матірю [PERSON] з 12.02.2019 по 21.02.2022, а.с.22, що також підтверджується пояснення позивача, показаннями свідків у судовому засіданні. Згідно постанови приватного нотаріуса від 02.04.2024, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв`язку з необхідністю підтвердження в судовому порядку факту постійного проживання позивачки на час відкриття спадщини разом із спадкоємцем [PERSON] , а.с. 23-24, 25. За життя [PERSON] було складено заповіт згідно якого: квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , - заповіла брату позивачки - [PERSON] ; квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , та житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , заповіла [PERSON] а.с. 31. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.12.2000, квартира за адресою : [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а.с. 28. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.1994 р., домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , а.с. 29-30. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка за вищевказаною адресою, площа 0,0766 га, кадастровий номер 1211000000:07:107:0050, належить на праві власності [PERSON] , а.с.46. Згідно копії спадкової справи № 13/2024, а.с. 163-196, [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини після [PERSON] на користь [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Оцінка суду. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст.81ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, в т.ч. проживання однією сімєю. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає. Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Як випливає з матеріалів справи, в т.ч. показань свідків, [PERSON] з 2019 року до моменту смерті спільно проживала з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , незважаючи на те, що була зареєстрована за іншою адресою. Водночас, згідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи те, що даний факт має юридичне значення для позивача для реалізації спадкових прав позовна заява у цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання права власності на домоволодіння у зв`язку з прийняттям спадщини, суд зазначає наступне. Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст.1218 ЦК, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1\~ст.\~1220\~ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. \~Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), ч.1\~ст.1216 ЦК України. У відповідності до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, право на яку згідно заповіту має позивач. Відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду. Згідно із положеннями ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене, незважаючи на відсутність судового рішення про поділ спільної квартири, суд погоджуються з доводами позивача, що [PERSON] за життя належала частина квартири, що розташована за адресою : [ADDRESS] . Водночас, як випливає з матеріалів справи, у даному випадку до складу спадщини після [PERSON] також увійшов житловий будинок за адресою : [ADDRESS] , із відповідною земельною ділянкою площею 0,0766 га, кадастровий номер 1211000000:07:107:0050, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Згідно до\~ст.16\~ЦК України,\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до\~статті 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може\~пред`явити позов\~про визнання його права власності, якщо це право\~оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі\~втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач є спадкоємицею за заповітом і постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто прийняла спадщину, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, тому з метою захисту майнових прав позивача позов слід задовольнити та визнати за позивачем права власності на спадкове майно.

Outcome: approved