Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до Корсунь-Шевченківської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на квартиру. З позовної заяви вбачається, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] та позивач прийняв спадщину після її смерті. До спадкового майна після смерті [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , право власності на яку посвідчене договором дарування квартири від 31.03.1995. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори, де після смерті його матері була заведена спадкова справа. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру його померлої матері йому було відмовлено, оскільки у документі, що засвідчує право власності на квартиру, написано прізвище матері як " [PERSON] ", а не " [PERSON] ". З огляду на викладене позивач просить встановити факт належності договору дарування квартири від 31.03.1995, що був посвідчений державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Висоцькою С.І. та зареєстрований в реєстрі за №1030, [PERSON] , 1969 року народження, яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду та звернулися до суду із заявами про розгляд справи без них. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З досліджених судом письмових доказів вбачається таке. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у м. Бровари Броварського району Київської області. Родинні відносини [PERSON] та позивача підтверджуються свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] , повторно виданим 02.08.2024 Броварським відділом ДРАЦС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У цьому свідоцтві про народження матір`ю позивача записана [PERSON] , батьком - [PERSON] . Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.02.1992 вбачається, що 15.02.1992 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу дружина свого прізвища не змінювала, залишилася на прізвищі " [PERSON] ". Таке ж прізвищзе " [PERSON] " записано у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 19.05.2006 Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області [PERSON] , та у картці платника податків [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . У договорі дарування квартири, укладеному та нотаріально посвідченому 31.03.1995 державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної ногтаріальної квартири [PERSON] , записано що [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Позивач стверджує, що спірну квартиру його матері [PERSON] подарував її батько [PERSON] і на підтвердження цих обставин надав суду документи, згідно яких ця квартира була набута у особисту власність квартиронаймачем [PERSON] на підставі рішення виконкому Корсунь-Шевченківської міської Ради народних депутатів від 24.11.1992 №190 "Про продаж в особисту власність державних квартир" та нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 18.12.1992. У вказаній квартирі проживала сім`я [PERSON] - його дружина [PERSON] та донька [PERSON] , що підтверджується даними будинкової книги для прописки громадян на квартиру [ADDRESS] . При цьому [PERSON] була постійно зареєстрована у цій квартирі з 29.01.1992 до дня своєї смерті. Згідно з довідкою, виданою виконкомом Корсунь-Шевченківської міської ради 12.08.2024 №1477/01-56, на день своєї смерті [PERSON] одиноко проживала та була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . З матеріалів наданої суду Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою спадкової справи №699/1567/24, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся до нотаріуса син спадкодавця [PERSON] . Заповіту спадкодавець не залишила, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №77781738 від 26.07.2024. Постановою державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотароіальної контори від 04.09.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] і яка належала [PERSON] , тому що у документі, який засвідчує право власності на квартиру (договорі дарування квартири) написано прізвище " [PERSON] ", а померла " [PERSON] ". Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Установлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, здійснюється в судовому порядку. Ураховуючи відомості з наданих суду письмових доказів, суд дійшов висновку, що [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня своєї смерті була власницею квартири [ADDRESS] . Цю квартиру [PERSON] подарував її батько [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого державним нотаріусом Висоцькою С. І. договору дарування від 31.03.1995. Однак, у цьому договорі дарування квартири допущено помилку щодо прізвища обдаровуваної, яке записано [PERSON] , замість правильного " [PERSON] . [PERSON] була дружиною [PERSON] , але при реєстрації шлюбу своє прізвище " [PERSON] " на прізвище " [PERSON] " не змінювала. Очевидно, що саме ця обставина стала підставою для помилкового запису її прізвища у договорі дарування спірної квартири. Тому вимога позивача про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню . Установлення указаного юридичного факту потрібно позивачу задля досягнення юридичних наслідків у вигляді отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на вказану квартиру. Вирішуючи питання щодо задоволення позовної вимоги про визнання за позивачем, як за спадкоємцем за законом, права власності на вищевказану квартиру, суд зазначає таке. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Під час судового розгляду було встановлено, що державний нотаріус визнав факт прийняття позивачем спадщини у встановленому порядку, проте відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину виключно з підстави неналежності правовстановлюючого документа спадкодавцеві. Матеріали справи свідчать про те, що оригінал договору дарування спірної квартири знаходиться у позивача. У разі набрання законної сили рішенням суду щодо встановлення факту належності спадкодавцеві [PERSON] спірного договору дарування квартири, у нотаріуса будуть відсутні підстави для відмови у видачі позивачу відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом. Виходячи зі змісту положень чинного законодавства щодо компетенції суду, останній при здійсненні правосуддя не може підміняти інший орган чи установу та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції іншого органу. Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. Ураховуючи висновок суду щодо необхідності встановлення належності спадкодавцю правовстановлюючого документа, суд не вбачає підстав для судового захисту прав позивача щодо визнання права власності на спадкове майно. З огляду на викладене у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial