Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що після смерті її прабаби [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок. Заповіту прабаба не укладала. У зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу вона позбавлена змоги успадкувати будинок в позасудовому порядку через нотаріальну контору. Позивач подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Від відповідача надійшла заява про визнання позову. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 68,4кв.м, житловою площею 48,4кв.м, що підтверджується довідкою №1536 від 19.03.2024р., витягом з реєстрової книги, витягу з погосподарської книги. [PERSON] померла [INFO] та на день смерті з нею проживала її дочка (мати позивачки) [PERSON] (померла [INFO] ), онук (батько позивачки) [PERSON] , та праонука (позивачка) [PERSON] , що встановлено з свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження,\~ довідки №154 від 13.12.2024р., Відповідно до статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі статтею 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4, якщо позивач вступив в управління та володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Відповідно до п.п.3.3, 3.4 розділу 1 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя від 29.01.2009р., ЦК УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК УРСР прийняття спадщини могло підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Також доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців правовстановлюючих документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , проживає в спадковому житловому будинку, користується ним, що свідчить про те, що вона прийняла спадщину, однак вона позбавлена змоги здійснити своє право в позасудовому порядку. За таких підстав, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved