Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

24.07.2024 року представник ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся в суд із позовом, сформованим в системі «Електронний суд», який отримано судом 25.07.2024 року, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 38548598, - 90000 (дев`яносто тисяч) грн. 00 коп. заборгованості за кредитним договором №1168-6466 від 09.03.2023 року, а також суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не прибув, натомість одночасно із позовною заявою подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд даної справи за відсутності представника ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», зазначивши, що позовні вимоги він підтримує з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити в повному обсязі. Крім того вказав, що не заперечує щодо заочного розгляду даної справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність на адресу суду не надходило. Враховуючи наведене, зі згоди сторони позивача, згідно ухвали від 24.12.2024 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В судовому засіданні встановлено, що на офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Згідно наведеного у позовних вимогах порядку оформлення кредитної угоди, при укладенні договору відповідачем були здійснені дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку [PERSON] укладення договору було б неможливе. Отже, 09.03.2023 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 38548598 і [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , тобто відповідачем по даній справі, за допомогою веб-сайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1168-6466. Як вбачається із змісту вказаного кредитного договору, разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. У відповідності до норм ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію". Роздруківка Кредитного договору разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом та Таблицею споживчого кредиту, долучено до матеріалів справи. Таким чином, електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як визначено ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, - в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Як перевірено судом, на виконання зазначених вимог, [PERSON] було надано наступний одноразовий ідентифікатор А4237, для підписання Кредитного договору 1168-6466 від 09.03.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до вище наведеного, слід прийти до висновку, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між сторонами по даній справі не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані [PERSON] . Таким чином, кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] як позичальнику кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. На підтвердження факту видачі кредиту позивачем як кредитодавцем долучено до позовної заяви документи що підтверджують перерахування кредитних коштів, а саме довідку про перерахування суми кредиту та довідку про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи. Також представник звертає увагу, що відповідач по даній вже оформлював кредитні відносини з позивачем, а саме 22 рази, і попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить його (відповідача) обізнаність з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору. Проте, в подальшому, [PERSON] всупереч умовам Кредитного договору, ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст.525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також: не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами даного кредитного договору. Отже, станом на 12.06.2024 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить: 178380 грн. 00 коп., що складається з наступного: 18000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 160380 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Порядок нарахування зазначеної суми заборгованості відображений в розрахунку сум заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості [PERSON] за нарахованими процентами, зокрема в сумі 88380 грн. 00 коп., за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі - 90000 грн. 00 коп. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд у заявленому позові, стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, тобто: прострочену заборгованість за кредитом - 18000 грн. 00 коп. та прострочену заборгованість за нарахованими процентами, однак у розмірі, що становить різницю між нарахованою сумою - 160380 грн. 00 коп. і сумою, яка підлягає списанню - 88380 грн. 00 коп., відповідно - 72000 грн. 00 коп., що разом складає 90000 грн. 00 коп. Суд констатує, що відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно із ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як визначено ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором чи законом, або розірвання договору. В ст.612 ЦК України закріплено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, як зазначено вище, станом на 12.06.2024 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1168-6466 від 09.03.2023 року, з урахуванням часткового списання заборгованості за нарахованими процентами, становить - 90000 грн. 00 коп. Отже, в даному випадку відповідач порушив умови кредитного договору, що свідчить про ухилення [PERSON] від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. Встановлені судом обставини не спростовані в судовому засіданні відповідачем по справі [PERSON] , оскільки будучи належним чином повідомленим рекомендованою кореспонденцією, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання останній повторно не прибув. Таким чином, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає до задоволення. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі до суду позову, сформованого в системі «Електронний суд», про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 90000грн. 00 коп., у відповідності до положень ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. згідно платіжної інструкції № 38807 від 15.07.2024 року (а.с.7). Отже, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», з відповідача в користь позивача слід стягнути 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору. На підставі наведеного, ст.ст.516, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved