Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

04.09.2024 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 37907,76 грн та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «ФК «Інвеструм») та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № 13607-09/2021 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000 грн, строк кредитування 30 днів, стандартна процентна ставка 2,5% в день, знижена процентна ставка 0,5% в день, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надав відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. 21.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №21092022, згідно якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитним договором відповідно до реєстру боржників. До ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором споживчого кредиту у розмірі 19700 грн, яка складається з суми кредиту 5000 грн, суми процентів за користування кредитом 14700 грн, а всього 19700 грн. Відповідач не здійснювала оплат в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, порушила умови кредитного договору, в добровільному порядку не погашає, у зв`язку з чим станом на 31.05.2024 загальний розмір заборгованості за кредитом складає 19700 грн. 01.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №3290512087/736767. Договір підписано електронним підписом Позичальника. 19.04.2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19042022-Є у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 19.04.2022 року до Договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 7250 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5250 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою. 01.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі ТОВ «Селфі Кредит») та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Селфі Кредит» укладено договір №56560 про надання споживчого кредиту, Відповідно до умов зазначеного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на особисті потреби на наступних умовах: сума кредиту - 2000 грн, строк кредитування - 16 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації, знижена відсоткова ставка - 0,80% в день, стандартна відсоткова ставка 1,90% в день. Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору. Свої зобов`язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 15.01.2022 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 3287,76 грн, яка складається з наступного: 1564 грн заборгованість за тілом кредиту, 1723,76 грн заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам. 07.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» (далі - ТОВ «Гоуфінгоу») та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту №3290512087/477154. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільний телефону відповідача. Відповідач отримала позику у розмірі 2000 грн. Умов договору щодо порядку повернення запозичених коштів не виконала, а тому допустила порушення зобов`язання. Згідно укладеного між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «Гоуфінгоу» договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №3290512087/477154 від 07.10.2021. Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до договору факторингу №19042022-Г ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 7670 грн., з яких 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5670 грн - сума заборгованості за відсотками. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Позивач разом із позовною заявою просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, а також висловлено згоду на ухвалення заочного судового рішення, за наявності для того передбачених законодавством підстав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується реєстрами вихідної кореспонденції Вишгородського районного суду Київської області, трекінгами поштових відправлень із офіційного сайту Укрпошти, поштовими відправленнями з відмітками про повернення «за закінченням терміну зберігання», оголошенням про виклик до суду, зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення особисто, жодних заяв чи клопотань до суду не направила, свого представника до суду не направила, про причини неявки не повідомила. (а.с.85-86, 91, 96) Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.09.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, а також встановлено відповідачу подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до інформації про підтверджене зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 80) Копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви з додатками відповідачем було отримано особисто28.09.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (відправлення №0600962281149). (а.с. 96) Ухвалою суду від 09.12.2024 вирішено проводити розгляд справи у відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань відповідача про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання фінансового кредиту №13607-09/2021 від 20.09.2021, який укладено між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] , та паспорту споживчого кредиту, ТОВ «ФК «Інвеструм» надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.. Відповідно до договору строк кредитування становить 30 днів, процентна ставка 2,5 % в день. Згідно п.2.5 договору при надходженні до кредитора коштів для виконання зобов`язань боржника, кредитор направляє такі кошти на погашення заборгованості в наступній послідовності: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом, у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом, у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору. (а.с. 10-13) Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №13607-09/2021 від 20.09.2021 вбачається, що станом на 31.05.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 19700 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу 5000 грн, заборгованість за відсотками 14700 грн. (а.с. 18) Згідно договору факторингу №21092022 від 26.09.2023 який укладено між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «Інвеструм», останньому за плату передано право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача в сумі 19700 грн. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Інвеструм» за плату, а ТОВ «ФК «Інвеструм» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за користування кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Інвеструм». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору факторингу. (а.с. 14-15) Як вбачається з витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №21092022 від 26.09.2023 року, від ТОВ «ФК «Інвеструм» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №13607-09/2021, загальна сума заборгованості 19700 грн., в тому числі: 5000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 14700 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 17) Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 01.10.2021 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №3290512087/736767. Договір позики підписано електронним підписом позичальника шляхом зазначення одноразового ідентифікатора. Згідно умов вказаного договору, позикодавець перераховує позичальнику грошові кошти у розмірі 2000 грн. на картковий рахунок позичальника, а той в свою чергу зобов`язується повернути таку ж саму суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити проценти. Строк позики 30 днів до 30.10.2021, процентна ставка становить 1,25% на день, тип ставки фіксована. (а.с. 23-25) 19.04.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19042022-Є, відповідно до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача. (а.с. 27-29) Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу №19042022-Є до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №3290512087/736767 в розмірі 7250 грн., з яких: 2000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5250 грн. сума заборгованості за відсотками. (а.с. 31) Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №3290512087/736767, після набуття права грошової вимоги за вказаним кредитним договором, відповідачем не було сплачено жодних платежі на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». (а.с. 32) Судом встановлено, що 01.10.2021 між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Селфі Кредит» укладено електронний договір №56560 про надання споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Т312». Відповідно до п. 1.3, 1.4, 1.5 вказаного договору, сума кредиту складає 2000 грн, строк кредиту 16 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації на строк не більше 90 днів, за користування кредитом діє стандартна процентна ставка в розмірі 1,90% в день та знижена процентна ставка в розмірі 0,80%, яка застосовується, якщо споживач виконає умови договору у встановлений строк. (а.с. 37-41) Згідно з паспорту споживчого кредиту встановлено, що сума кредиту складає 2000 грн, строк кредиту 16 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації, зі стандартною процентною ставкою 693,5% (1,90% в день), зі зниженою процентною ставкою 292% річних (0,80% в день). (а.с. 42-43) Відповідно до умов договору факторингу від 29.02.2024 №29022024, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників. Згідно п. 1.1. договору факторингу за цим договором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Селфі Кредит» за плату, а ТОВ «Селфі Кредит» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Селфі Кредит». Відповідно до п. 1.2. договору факторингу перехід від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. (а.с. 44-46) Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №29022024 від 29.02.2024 ТОВ «Селфі Кредит» передав, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв реєстр боржників на виконання п.1.2 договору факторингу №29022024. (а.с. 47) Із витягу з реєстру боржників від 29.02.2024 вбачається, що від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги за договором споживчого кредиту №56560 до [PERSON] у сумі 3287,76 грн, з яких 1564 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1723,76 сума заборгованості за відсотками. (а.с. 48) Згідно розрахунку заборгованості за договором №56560 про надання споживчого кредиту, після набуття права грошової вимоги за вказаним кредитним договором, відповідачем не було сплачено жодних платежі на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». (а.с. 49-50) 07.10.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №3290512087/477154. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільний телефону [PERSON] . Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти і за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.п. 1.2. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 05.11.2021. Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.п. 1.3. договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 894,25 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,45% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п.п. 4.3. у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку (ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення. (а.с. 54) 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.(а.с. 57-58) Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 року до Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 7670 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу 5670 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с. 60) Згідно розрахунку заборгованості за договором 3290512087/477154 про надання фінансового кредиту, після набуття права грошової вимоги за вказаним кредитним договором, відповідачем не було сплачено жодних платежі на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». (а.с. 61) Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положенням ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 року по справі № 300/438/18. У постанові Верховного Суду від 27.07.2021 року за №910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18. Оцінивши докази суд дійшов наступних висновків. Щодо стягнення заборгованості за договором позики №13607-09/2021. Підписавши кредитний договір відповідач [PERSON] добровільно погодилася на умови договору, за якими вона отримує від позикодавця грошові кошти та зобов`язується їх повернути у такій самій сумі, а також сплатити проценти від суми позики. Вказаний правочин у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. На підставі вищевказаного кредитного договору відповідачу було видано грошові кошти. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за тілом кредиту не виконала, у зв`язку з чим станом на 31.05.2024 утворилася заборгованість в сумі 5000 грн за тілом кредиту, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до умов кредитного договору №13607-09/2021 від 20.09.2021 укладеного між первісним кредитором ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] , останній надано кредит в розмірі 5000 грн строком на 30 днів, тобто до 19.10.2021. За користування кредитом клієнт сплачує 2.5% (процентів) на добу. Згідно п. 3.3.3. договору передбачено, що клієнт має право відстрочити виконання зобов`язання, сплативши для цього проценти у відповідних розмірах. В матеріалах справи відсутні докази відстрочення відповідачем виконання зобов`язання перед первісним кредитором. Відтак, ТОВ «ФК «Інвеструм» мало право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 30 днів з 20.09.2021 по 19.10.2021 в розмірі 3750 грн, що випливає з наступного розрахунку: залишок за тілом кредиту 5000 грн х 2.5% = 125 грн х 30 днів = 3750 грн. Звертаючись до суду із позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не заявляло вимоги про застосування судом ст. 625 Цивільного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, нарахування та стягнення процентів за користування кредитом з [PERSON] поза визначеними договором строками суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду. Враховуючи умови кредитного договору суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягала стягненню заборгованість за кредитним договором №13607-09/2021 від 20.09.2021 у розмірі 8750 грн, з яких: 5000 грн заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 3750 грн заборгованість за відсотками. Щодо стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №3290512087/736767. Підписавши кредитний договір відповідач [PERSON] добровільно погодилася на умови договору, за якими вона отримує від позичальника грошові кошти та зобов`язується їх повернути у такій самій сумі, а також сплатити проценти від суми позики. Вказаний правочин у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. На підставі вищевказаного договору позики відповідачу було видано грошові кошти на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі. На підставі наведених правових норм, беручи до уваги те, що договір про надання фінансового кредиту №3290512087/736767 від 01.10.2021 підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, наявність якого разом з електронним підписом первісного кредитора підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, суд приходить до висновку про доведеність факту укладення між сторонами договору про надання фінансового кредиту №3290512087/736767 від 01.10.2021, та про те, що позичальник [PERSON] всі умови договору цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Таким чином, оскільки договір про надання фінансового кредиту №3290512087/736767 від 01.10.2021, який підписаний сторонами, є чинними, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, суд приходить до висновку про те, що між первісним кредитором та [PERSON] як позичальником, виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за тілом кредиту не виконала, у зв`язку з чим станом на 31.05.2024 утворилася заборгованість в сумі 2000 грн за тілом кредиту, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до умов кредитного договору №3290512087/736767 від 01.10.2021 укладеного між первісним кредитором ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та відповідачем [PERSON] , останній надано кредит в розмірі 2000 грн строком на 30 днів, тобто до 30.10.2021. За користування кредитом клієнт сплачує 1,25% (процентів) на добу. Згідно п. 3.3.3. договору передбачено, що клієнт має право відстрочити виконання зобов`язання, сплативши для цього проценти у відповідних розмірах. В матеріалах справи відсутні докази відстрочення відповідачем виконання зобов`язання перед первісним кредитором. Відтак, ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» мало право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 30 днів з 01.10.2021 по 30.10.2021 в розмірі 750 грн, що випливає з наступного розрахунку: залишок за тілом кредиту 2000 грн х 1,25% = 25 грн х 30 днів = 750 грн. Звертаючись до суду із позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не заявляло вимоги про застосування судом ст. 625 Цивільного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, нарахування та стягнення процентів за користування кредитом з [PERSON] поза визначеними договором строками суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду. Враховуючи умови кредитного договору суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягала стягненню заборгованість за кредитним договором 3290512087/736767 від 01.10.2021 у розмірі 2750 грн, з яких: 2000 грн заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 750 грн заборгованість за відсотками. Щодо стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №56560. Судом встановлено, що між первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем 01.10.2021 укладено договір №56560 про надання споживчого кредиту, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 2000 гривень, строком кредиту 16 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації, за користування кредитом діє стандартна відсоткова ставка в розмірі 1,90% в день та знижена відсоткова ставка в розмірі 0,80%, яка застосовується, якщо споживач виконає умови договору у встановлений строк Підписавши 01.10.2021 договір про надання споживчого кредиту, відповідач взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. На підставі вищевказаного договору про надання споживчого кредиту відповідачу було видано грошові кошти на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі Судом встановлено, що відповідач належно не виконувала зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом, матеріали справи не містять докази щодо повного погашення заборгованості відповідачем. Розрахунком заборгованості підтверджується розмір заборгованості за тілом кредиту, яка станом на 15.01.2022 становить 1564 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1564 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до умов договору №56560 про надання споживчого кредиту від 01.10.2021 укладеного між первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем [PERSON] , останній надано кредит в розмірі 2000 грн строком на 16 днів, з можливістю пролонгації та автопролонгації. За користування кредитом клієнт сплачує стандартна процентна ставка в розмірі 1,90% в день та знижена процентна ставка в розмірі 0,80%, яка застосовується, якщо споживач виконає умови договору у встановлений строк. Згідно п. 4.3.1. договору передбачено, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації чи автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів. У випадку автопролонгації договору заборгованість споживача перераховується за стандартною процентною ставкою. В матеріалах справи наявні докази застосування за договором автопролонгації та часткової сплати відповідачем заборгованості. Відтак, ТОВ «Селфі Кредит» мало право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 106 днів з 01.10.2021 по 14.01.2022 (з урахуванням автопролонгації договору на 90 календарних днів, часткової сплати заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, а також перерахунку заборгованості за стандартною процентною ставкою): за 49 днів з 01.10.2021 по 18.11.2021 за стандартною процентною ставкою на залишок заборгованості у розмірі 2000 грн х 1,9% = 38 грн х 49 днів = 1862 грн; за 57 днів з 19.11.2021 по 13.01.2022 за стандартною процентною ставкою на залишок заборгованості у розмірі 1564 грн х 1,9% = 29,72 грн х 57 днів = 1694,04 грн. Звертаючись до суду із позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не заявляло вимоги про застосування судом ст. 625 Цивільного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, нарахування та стягнення процентів за користування кредитом з [PERSON] поза визначеними договором строками суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду. Враховуючи умови кредитного договору суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягала стягненню заборгованість за про надання споживчого кредиту №56560 у розмірі 5120,04 грн, з яких: 1564 грн заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 3556,04 грн заборгованість за відсотками. Щодо стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №3290512087/477154. Підписавши кредитний договір відповідач [PERSON] добровільно погодилася на умови договору, за якими вона отримує від позичальника грошові кошти та зобов`язується їх повернути у такій самій сумі, а також сплатити проценти від суми позики. Вказаний правочин у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. На підставі вищевказаного договору позики відповідачу було видано грошові кошти на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі. На підставі наведених правових норм, беручи до уваги те, що договір про надання фінансового кредиту №3290512087/477154 від 07.10.2021 підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, наявність якого разом з електронним підписом первісного кредитора підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, суд приходить до висновку про доведеність факту укладення між сторонами договору про надання фінансового кредиту №3290512087/477154 від 07.10.2021, та про те, що позичальник [PERSON] всі умови договору цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Таким чином, оскільки договір про надання фінансового кредиту №3290512087/477154 від 07.10.2021, який підписаний сторонами, є чинними, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, суд приходить до висновку про те, що між первісним кредитором та [PERSON] як позичальником, виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за тілом кредиту не виконала, у зв`язку з чим станом на 31.05.2024 утворилася заборгованість в сумі 2000 грн за тілом кредиту, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до умов кредитного договору №3290512087/477154 від 07.10.2021 укладеного між первісним кредитором ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем [PERSON] , останній надано кредит в розмірі 2000 грн строком на 30 днів, тобто до 05.11.2021. За користування кредитом клієнт сплачує 2,45% (процентів) на добу. Згідно п. 3.3.3. та п. 3.3.4. договору передбачено, що клієнт має право пролонгувати або відстрочити виконання зобов`язання, сплативши для цього проценти у відповідних розмірах. В матеріалах справи відсутні докази відстрочення відповідачем виконання зобов`язання перед первісним кредитором. Відтак, ТОВ «ГОУФІНГОУ» мало право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 30 днів з 07.10.2021 по 05.11.2021 в розмірі 1470 грн, що випливає з наступного розрахунку: залишок за тілом кредиту 2000 грн х 2,45% = 49 грн х 30 днів = 1470 грн. Звертаючись до суду із позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не заявляло вимоги про застосування судом ст. 625 Цивільного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, нарахування та стягнення процентів за користування кредитом з [PERSON] поза визначеними договором строками суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду. Враховуючи умови кредитного договору суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягала стягненню заборгованість за кредитним договором №3290512087/477154 від 07.10.2021 у розмірі 3470 грн, з яких: 2000 грн заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 1470 грн заборгованість за відсотками. Виходячи з вище зазначеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами у розмірі 20090,04 грн. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції №76996 від 30.07.2024 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. Оскільки суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до позовних вимог про стягнення позивач просив стягнути з відповідача 37907,76 грн, судом задоволено частково в сумі 20090,04 грн, що складає 53% від суми позовних вимог (20090,04 (задоволені позовні вимоги) х 100% : 37907,76 (заявлені позовні вимоги) = 53% (процент задоволених позовних вимог), а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1604,84 грн, іншу частину витрат на сплату судового збору покласти на позивача.

Outcome: partial