Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. У травні 2024 року АТ «ПУМБ» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 16 листопада 2018 року уклав з [PERSON] кредитний договір №2001170789102, за яким АТ «ПУМБ» відкрив рахунок, випустив платіжну карту, при цьому кредитний ліміт встановив в розмірі 14600 гривень 00 копійок, який пізніше було підвищено до 50000 гривень 00 копійок. [PERSON] зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними в розмірі 47,88% річних. Однак відповідач не виконує належним чином грошові зобов`язання за кредитним договором. Тому у [PERSON] виник борг в загальному розмірі 74025 гривень 42 копійок, що складається з боргу за кредитом в розмірі 46298 гривень 11 копійок та боргу за процентами в розмірі 27727 гривень 31 копійки. Відповідач відмовляється добровільно погасити вказаний борг. Тому АТ «ПУМБ» просить суд стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором №2001170789102 від 16 листопада 2018 року в розмірі 74025 гривень 42 копійок. 27 грудня 2024 року представник позивача [PERSON] подала заяву про зменшення розміру позовних вимог (а.с.131-132), в якій просить суд стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором №2001170789102 від 16 листопада 2018 року в розмірі 44025 гривень 42 копійок. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2024 року (а.с.108) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим АТ «ПУМБ» була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 11 червня 2024 року (а.с.111) було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] не з`явився у судове засідання, в п.3 резолютивної частини позову просив розглянути справу за його відсутності. У судовому засіданні [PERSON] визнав позов та не заперечував проти його задоволення, а також повідомив про часткову оплату боргу в розмірі 30000 гривень 00 копійок. 2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 16 листопада 2018 року уклав з [PERSON] кредитний договір №2001170789102 (а.с.14-15), за яким АТ «ПУМБ» відкрив рахунок, випустив платіжну карту, при цьому кредитний ліміт встановив в розмірі 14600 гривень 00 копійок, який пізніше було підвищено до 50000 гривень 00 копійок. [PERSON] зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними в розмірі 47,88% річних. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 3. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.610, ч.1 ст.612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 4. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [PERSON] користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою (а.с.59-92). Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не подав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором №2001170789102 від 16 листопада 2018 року. Тому на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України у АТ «ПУМБ» виникло право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту в загальному розмірі 44025 гривень 42 копійок, що складається з боргу за кредитом в розмірі 16298 гривень 11 копійок та боргу за процентами в розмірі 27727 гривень 31 копійки. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості (а.с.136-145). З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором №2001170789102 від 16 листопада 2018 року в розмірі 44025 гривень 42 копійок. 5. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. АТ «ПУМБ» сплатив судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №174 від 16 травня 2024 року (а.с.8). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Outcome: approved