Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

17 грудня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у розмірі 95 645 грн та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 08.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №07669-12/2023. Цей кредитний договір був підписаний електронним підписом [PERSON] як позичальника, відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора і був надісланий номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.8 цього кредитного договору. Згідно п.1.1, 1.2 кредитного договору №07669-12/2023, ТОВ «Стар Файненс Груп» надає [PERSON] , фінансовий кредит в розмірі 6500 грн строком на 360 днів. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №29042024-1, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 29900 грн, з яких 6500 грн - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 23400 грн - сума заборгованості за відсотками. Також 08 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4125949. Цей договір був підписаний електронним підписом [PERSON] як позичальника, відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора. Згідно п.2.1 договору позики №4125949, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає [PERSON] у позику кошти в розмірі 8500 грн строком на 30 днів. 14 червня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №24 від 16.05.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 33745 грн, з яких 8500 грн - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 25245 грн - сума заборгованості за відсотками. Крім того 09 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №15909-12/2023. Цей кредитний договір був підписаний електронним підписом [PERSON] як позичальника, відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора і був надісланий номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.8 кредитного договору №15909-12/2023. Згідно п.1.1 кредитного договору №15909-12/2023, ТОВ «Аванс Кредит» надає [PERSON] , фінансовий кредит в розмірі 4000 грн строком на 120 днів. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29042024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 29.04.2024 до договору факторингу №29042024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16000 грн, з яких 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 12000 грн - сума заборгованості за відсотками. Також 14 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22703-12/2023. Цей кредитний договір був підписаний електронним підписом [PERSON] як позичальника, відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора і був надісланий номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.8 кредитного договору №22703-12/2023. Згідно п.1.1 кредитного договору №22703-12/2023, ТОВ «Аванс Кредит» надає [PERSON] , фінансовий кредит в розмірі 4000 грн строком на 120 днів. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29042024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 29.04.2024 до договору факторингу №29042024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16000 грн, з яких 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 12000 грн - сума заборгованості за відсотками. З огляду на викладене ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути із [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №07669-12/2023 в розмірі 29000 грн, за договором позики №4125949 в розмірі 33745 грн, за кредитним договором №15909-12/2023 в розмірі 16000 грн та за кредитним договором №22703-12/2023 в розмірі 16000 грн. Крім того, у пункті 3 прохальної частини позовної заяви позивачем викладено прохання про стягнення з [PERSON] судових витрат. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 08 год. 30 хв 14 січня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. У судове засідання, що призначено 14 січня 2025 року о 08 год 30 хв, сторони не з`явилися. Водночас представник позивача за довіреністю Канак М.С., 13 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд», подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у зв`язку з великою кількістю судових засідань, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення відповідно до положень, передбачених ст.280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання 14 січня 2025 року о 08 год 30 хв не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не подала, відзиву до суду не направила (відповідно до вимог ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи). У зв`язку із цим 14 січня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 08.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №07669-12/2023 (далі - Кредитний договір №1). Кредитний договір №1 був підписаний електронним підписом [PERSON] як позичальника, відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора і був надісланий номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.8 Кредитного договору №1. Згідно п.1.1, 1.2, 1.4.1 Кредитного договору №1 ТОВ «Стар Файненс Груп» надає [PERSON] , фінансовий кредит в розмірі 6500 грн строком на 360 днів. Процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 Кредитного договору №1. Пунктом 1.6 Кредитного договору №1 обумовлено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. У п.8 Кредитного договору №1, у розділі «Клієнт», міститься електронний підпис (W2210), за допомогою якого [PERSON] прийняла пропозицію (оферту), ввівши його комбінацію у відповідне поле на сайті ТОВ «Стар Файненс Груп» з метою виконання п.2.16 Кредитного договору №1 (а.с.11-13). Крім того 08 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено Додаток №1 до Кредитного договору №1, яким сторони погодили графік платежів (а.с.14). Також судом встановлено, що 29 квітня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29042024-1 (далі - Договір факторингу №1), у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.17-18). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №1, судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 29900 грн, з яких 6500 грн - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 23400 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.20). Також судом встановлено, що 08 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4125949 (далі - Договір позики). Договір позики був підписаний електронним підписом [PERSON] як позичальника, відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора. Згідно п.2.1, 2.2 Договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає [PERSON] у позику кошти в розмірі 8500 грн строком на 30 днів. Крім того п.2.3, 2.4 Договору позики передбачено, що базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) становить 26,71 %, базова процентна ставка з другого дня користування позикою становить до 3,00%. Також сторони Договору поруки погодили момент зарахування оплати позики та процентів, а саме: зарахування коштів на банківський рахунок позикодавця (а.с.25-27). Крім того суд встановив, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Додаток №1 до Договору позики, в якому визначено загальну вартість кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит (а.с.28). Із договору факторингу №14/06/21 (далі - Договір факторингу №2) від 14 червня 2024 року, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд встановив, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.29-30). Із Реєстру боржників №24 від 16.05.2024 до Договору факторингу №2 суд встановив, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 33745 грн, з яких 8500 грн - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 25245 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.35). Також матеріалами справи підтверджується, що 09 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №15909-12/2023 (далі - Кредитний договір №2). Кредитний договір №2 був підписаний електронним підписом [PERSON] як позичальника, відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора і був надісланий номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.8 Кредитного договору №2. Згідно п.1.1, 1.2, 1.4.1 Кредитного договору №2 ТОВ «Аванс Кредит» надає [PERSON] фінансовий кредит в розмірі 4000 грн строком на 120 днів. Процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 Кредитного договору №1. Пунктом 1.6 Кредитного договору №2 обумовлено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. У п.8 Кредитного договору №2, у розділі «Клієнт», міститься електронний підпис (W8846), за допомогою якого [PERSON] прийняла пропозицію (оферту), ввівши його комбінацію у відповідне поле на сайті ТОВ «Аванс Кредит» з метою виконання п.2.16 Кредитного договору (а.с.а.с.42-44). Крім того 09 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено Додаток №1 до Кредитного договору №2, яким сторони погодили графік платежів (а.с.45). Із договору факторингу №29042024 (далі - Договір факторингу №3) від 29 квітня 2024 року суд встановив, що між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.56-58). Із Реєстру боржників від 29.04.2024 до Договору факторингу №3 суд встановив, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16000 грн, з яких 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 12000 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.60). Також матеріалами справи підтверджується, що 14 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22703-12/2023 (далі - Кредитний договір №3). Кредитний договір №3 був підписаний електронним підписом [PERSON] як позичальника, відтворений шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора і був надісланий номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.8 Кредитного договору №3. Згідно п.1.1, 1.2, 1.4.1 Кредитного договору №3 ТОВ «Аванс Кредит» надає [PERSON] , фінансовий кредит в розмірі 4000 грн строком на 120 днів. Процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 Кредитного договору №3. Пунктом 1.6 Кредитного договору №3 обумовлено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. У п.8 Кредитного договору №3, у розділі «Клієнт», міститься електронний підпис (W3804), за допомогою якого [PERSON] прийняла пропозицію (оферту), ввівши його комбінацію у відповідне поле на сайті ТОВ «Аванс Кредит» з метою виконання п.2.16 Кредитного договору №3 (а.с.а.с.49-51). Крім того 14 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено Додаток №1 до Кредитного договору №3, яким сторони погодили графік платежів (а.с.52). Із договору факторингу №29042024 (далі - Договір факторингу №3) від 29 квітня 2024 року суд встановив, що ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.56-58). Відповідно до Реєстру боржників від 29.04.2024 до Договору факторингу №3 суд встановив, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16000 грн, з яких 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 12000 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.60). Із аналізу означених вище договорів, що були укладені між позикодавцями: Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп», Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит», правонаступником яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», та відповідачем [PERSON] , а також із витягів з Реєстрів боржників як додатків до означених вище правочинів, суд встановив, що їх умови відповідачем [PERSON] виконані не були. Згідно з умовами Кредитних договорів №1,2,3 та Договору позики позичальник зобов`язувалася повернути кредити та позики, сплатити відсотки за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договорами. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконала умови означених вище договорів. Правовою підставою заявлених позивачем вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення. Відповідно до ч 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, із досліджених Кредитних договорів №1,2,3 та Договору позики суд встановив, що сторони узгодили розмір кредитів/позики, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання означених договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладених між первісними кредиторами та відповідачем умов договорів, а також положень ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 того ж Кодексу встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитних договорів №1,2,3 та Договору позики, у передбачені ними строки. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконала грошові зобов`язання за Кредитними договорами №1,2,3 та Договором позики, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення боргів у загальному розмірі 95 645 грн. У зв`язку із викладеним суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у частині стягнення заборгованості за Кредитними договорами №1,2,3 та Договором позики є обгрунтованими і вмотивованими, а відповідно такими, що підлягають задоволенню. Що стосується прохання позивача, викладеного у п.3 прохальної частини позовної заяви від 25.11.2024 (вих.№008126201), про стягнення з [PERSON] на користь позивача понесених судових витрат, то суд зазначає про таке. Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що судові витрати позивача складаються лише із витрат на оплату судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів №89273 від 22.11.2024 (а.с.2). Інших доказів, понесених позивачем судових витрат, матеріали означеної позовної заяви не містять. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за Кредитними договорами №1,2,3 та Договором позики обгрунтованими і задовольнив їх, то стягненню із відповідача підлягали понесені стороною позивача витрати по оплаті судового збору. Проте, ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як уже зазначалось судом, п.3 прохальної частини позовної заяви від 25.11.2024 не містить прохання про стягнення судових витрат із відповідача [PERSON] . Натомість фізична особа, з якої позивач просить суд стягнути судові витрати - [PERSON] - не є учасником справи, зокрема, відповідачем, що процесуально унеможливлює суд здійснити розподіл судових витрат, понесених позивачем, шляхом стягнення судового збору саме із відповідача по справі [PERSON] . Пунктом 2 ч.5 ст.265 ЦПК України визначено, що у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, розподіл судових витрат. З аналізу означеної норми процесуального права суд робить висновок, що питання розподілу судових витрат не є позовною вимогою, що направлена на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом. Вказаний висновок узгоджується із практикою Верховного Суду з означеного питання, що викладена, зокрема, у постанові від 20.10.2020 у справі №520/928/19 (провадження № К/9901/6985/20). З огляду на викладене, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у частині стягнення заборгованості за Кредитними договорами №1,2,3 та Договором позики підлягають задоволенню, а розподіл судових витрат, з підстав викладених вище, судом не здійснюється.

Outcome: approved