Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

10 липня 2024 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 9966816 від 23.03.2020 у розмірі 20738,19 гривень. Також позивач просив стягнути з відповідачки понесені судові витрати, що складаються зі судового збору у сумі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн, розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача та у випадку неявки у судове засідання відповідача - ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 вересня 2024 року цивільну справу було передано за територіальною підсудністю на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області (а.с. 48). 14 жовтня 2024 року цивільна справа надійшла до Козельщинського районного суду Полтавської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2024 справу розподілено головуючій судді Козир В.П. (а.с. 54). Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання 28 листопада 2024 року (а.с. 57-60). Цією ж ухвалою запропоновано позивачу ТОВ «Діджи Фінанс» надати суду докази на підтвердження власних позовних вимог, зокрема факту набуття прав вимоги до відповідачки за договором факторингу від 21.12.2021 № 21122021. Ухвалою суду від 28 листопада 2024 рок витребувано від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» докази на підтвердження заявлених позовних вимог, зокрема факту набуття прав вимоги до відповідачки за договором факторингу від 21.12.2021 № 21122021. Судове засідання відкладено на 06.01.2025 (а.с. 68-70). 23 грудня 2024 року представником позивача, на виконання вимог ухвали суду, надано докази, а саме: реєстр прав вимоги за договором факторингу від 21.12.2021 № 21122021 (а.с. 76-81). У судове засідання 06.01.2025 представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явився. У заяві від 23.12.2024 просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання 06.01.2025 повторно не з`явилася, у розумінні п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи. Ухвалою суду від 06 січня 2025 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 1-7) Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що 23.03.2020 [PERSON] , ознайомившись з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання позики ТОВ «Фінансова компанія «Профіль», підписанням Заяви-приєднання № 9966816 підтвердила, що акцептує публічну пропозицію ТОВ «ФК «Профіль» (далі - фінансова компанія), яка розміщена на сайті фінансової компанії: casharing.com.ua, в повному обсязі, з урахуванням паспорту споживчого, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифів та складають договір про надання позики (далі - договір, договір позики), укладання якого підтвердила і зобов`язалась виконувати його умови. Договір вважається укладеним з дня отримання фінансовою компанією заповненої та підписаної відповідачкою заяви-приєднання до договору, свої примірники заяви-приєднання відповідачка отримала у день укладання договору. Згідно з Договором про надання позики від 23.03.2020 № 9966816 відповідачці надано позику у формі споживчого кредиту (далі - кредит) на таких умовах: на оплату товарів та/або робіт/послуг у партнерів, зазначених у заяві - приєднання до договору. Відповідачка не виконала належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. Внаслідок чого, згідно з умовами договору факторингу № 21122021 ТОВ «ФК «Профіль» відступлено право вимоги за договором позики на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідачки. Позивач зазначав, що відповідно до договору факторингу сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 20738,19 грн, із яких: - заборгованість по тілу кредиту - 12568,60 грн; - заборгованість за відсотками - 8169,59 грн. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 204, 512-514, 516, 526, 625, 639, 1049, 1054, 1080 ЦК України, статтю 175 ЦПК України, статтю 9 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статті 1, 8-9, 12 Закону України «Про споживче кредитування» та правові висновки Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 (постанова від 23 вересня 2015 року), у справі № 561/77/19 (постанова від 16 грудня 2020 року), у справі № 496/3134/19 (постанова від 13 липня 2024 року), у справі № 2-383/2010 (постанова від 14 листопада 2018 року), у справі № 911/3142/19 (постанова від 18 березня 2021 року), у справі № 800/547/17 (постанова від 25 квітня 2018 року), у справі № 913/879/17 (постанова від 27 листопада 2019 року), у справі № 10/249-10/19 (постанова від 21 травня 2020 року), у справі № 24/260-23/52-б (постанова від 15 червня 2020 року). Позиція відповідача Відповідачка не скористалась своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надала, власну позицію щодо предмета спору не висловила. Фактичні обставини справи, встановлені судом 23.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіль» та відповідачкою [PERSON] укладено договір про надання позики у формі заяви-анкети № 9966816 (далі по тексту рішення - анкета-заява) (а.с. 35). У заяві-анкеті зазначено, що підписанням цієї заяви-анкети відповідачка підтвердила, що вся інформація та/або надані нею документи є чинними і достовірними у всіх відношеннях та відповідають оригіналу. Також, підтвердила, що акцептує публічну пропозицію фінансової компанії на укладання договору про надання позики ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» для фізичних осіб, яка розміщена на сайті фінансової компанії: casharing.com.ua, в повному обсязі з урахуванням умов і правил надання фінансових послуг, тарифами, паспортом позики (згідно з вимогами діючого законодавства), таблицею обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики, які складають договір про надання позики, укладанням якого підтвердила і зобов`язалась виконувати його умови. Договір вважається укладеним з дня отримання фінансовою компанією заповненої та підписаної нею цієї заяви-анкети до договору. У розділі «Інформація про позику» заяви-анкети зазначено, основні умови позики: сума позики - 12568,60 грн; сума оплати товару - 11626,00; цільове призначення - позика; разова комісія - 1142,80 грн; строк - 12 місяців з 23.03.2020 по 22.03.2021; комісія за управління позикою - 5,0 %; розмір процентної ставки - 0,0001 % річних. Розділом «Графік платежів - Таблиця обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики» заяви-анкети передбачено таке: схема повернення позики - ануїтетна; кінцева дата повернення позики - 22.03.2021; загальна вартість позики - 20738,19 грн; викладено графік повернення позики, у тому числі комісія за управління позикою по 628,43 грн щомісяця (13 платежів). У розділі «Інформація правового характеру» заяви-анкети зазначено, що [PERSON] підписанням цієї заяви-анкети до договору: п. 2) підтвердила, що вона ознайомлено з умовами і правилами надання фінансових послуг, тарифами, паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства), договором про надання позики, таблицею обчислення вартості позики для споживача, та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики, які їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення та складають договір про надання позики; п. 3) підтверджує, що погодилась з усіма пунктами цієї заяви-анкети…; п. 4) підтвердила, що фінансова компанія надала їй в письмовій формі та в повному обсязі інформацію, згідно зі Законом України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 та Законом України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016; п. 5) підтвердила те, що ця заява-анкета є також карткою зі зразком її підпису, також погоджується з використанням аналогів власноручного підпису уповноважених представників фінансової компанії за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, які мають силу оригіналу. Згідно з п. 3 паспорту споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (а.с. 35 на звороті), який містить особистий підпис відповідачки [PERSON] , відповідачка погодила умови, що визначені сторонами договору, а саме: тип кредиту - позика; сума/ліміт кредиту - 12568,60; строк кредитування - 12 місяців; мета отримання кредиту - оплата товару (-ів) та/або робіт та/або послуг; спосіб та строк надання кредиту - у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок продавця товарів/та або послуг. У п. 4 паспорту споживчого кредиту зазначено таке: тип процентної ставки - фіксована; щомісячна комісія за обслуговування позики - 5,0 % нараховується щомісячно від суми позики; одноразова комісія - 1142,60 грн; орієнтована загальна вартість позики для споживача за весь строк користування позикою (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 20738,19 грн. Відповідно до товарного чеку № 000009007173349 від 23 березня 2020 року (а.с. 38), видаткової накладної № 9007173349 від 23.03.2020 (а.с. 38 на звороті) та копії фіскального чеку від 23.03.2020 (а.с.39) [PERSON] придбала у Кременчуцькій філії ТОВ «Технополіс-1» товари на загальну суму 11626,00 грн, а саме: смартфон Samsung Galaxy А51 6/128GB Blue (SM-F515FZBWSEK) вартістю 7510,00 грн; підписка ivi на 3 місяці, послуга віддаленого доступу до відеоконтента-4911 вартістю 155,83 грн; захисне скло Gelius 3D Samsung A515 (A51), Black - 7007198000 вартістю 207,50 грн; накладка Gelius Umatt Samsung A515 (A51), чорний - 4202390000 вартістю 16583 грн; Android Платинум вартістю 1135,00 грн; ЕПЗ ESET Mobile Security 1PE/1P - 00502 вартістю 169,00 грн; ЕПЗ AdLock Mobile 2PE/Life-Time (android) вартістю 279,00 грн; ЕПЗ Redex «Стандарт» 24 місяця - 58.29.32 вартістю 169,00 грн. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіль» за кредитним договором № 9966816 станом на 21.12.2021 (останній період нарахування 02.03.2021-01.04.2021) має заборгованість 20738,19 грн (а.с.17), яка складається зі: - заборгованість по тілу кредиту - 12568,60 грн; - заборгованість за комісією за РО - 8169,59 грн. З цього ж розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування комісії за РО відбувалися відповідно до умов договору, а саме 13 платежів по 628,43 грн щомісяця на загальну суму 8169,59 грн. 21.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіль» (за договором - клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (за договором - фактор) укладено договір факторингу № 21122021 (далі по тексту рішення - договір факторингу) (а.с. 29-34). Відповідно до п. 2.1 договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта фактору в день підписання цього договору та реєстру прав вимоги. З листа ТОВ «ФК «Профіль» вбачається, що ТОВ «Діджи Фінанс» провело повний розрахунок відповідно до п. 3 договору факторингу (а.с.16). Відповідно до додатку №1 до договору факторингу № 21122021 від 21.12.2021, що є реєстром прав вимоги, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 9966816 від 23.03.2020 у загальній сумі 20738,19 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 12568,60 грн; заборгованість по комісії - 8169,59 грн (а.с. 80-81). Застосовані судом норми права Стаття 207 ЦК України (станом на дату укладання договору позики) встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України). У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ч. 1-2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Я кщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ). Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ). Згідно зі ст. 1082 ЦКУ боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що відповідачкою [PERSON] шляхом підписання заяви-анкети було укладено з ТОВ «ФК «Профіль» (первісний кредитор) договір позики, та відповідно до умов якого ТОВ ФК «Профіль» надало відповідачці позику у сумі 12568,60 грн. Відповідно до умов договору позики його сторонами врегульовано основні істотні умови позики, у тому числі: загальну суму позики; строк, на який надається позика; порядок повернення позики (графік розрахунків); розмір комісії тощо. Позика видана шляхом оплати товару, придбаного відповідачкою у ТОВ "Технополіс-1", що підтверджується наданими позивачем копіями товарного чеку, видаткової накладної та фіскального чеку. Згідно з умовами договору позики відповідачка зобов`язувалась повернути позику, сплатити разову комісію у сумі 1142,60 грн та щомісячну комісію за управління позикою у сумі 628,43 грн загалом на суму 8169,59 грн, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Доказів проведення відповідачкою повного розрахунку за отриманою позикою матеріали справи не містять. Отже, відповідачка умови договору позики порушила та у строк, встановлений умовами договору, кошти не повернула. ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідачки на підставі договору факторингу, який відповідачкою не оспорювався. Отже ТОВ «Діджи Фінанс» станом на дату розгляду справи в суді є кредитором по відношенню до відповідачки [PERSON] та має законне право вимоги до відповідачки, що ґрунтується на договорі. Розрахунок заборгованості, виконаний позивачем, відповідає умовам договору позики, судом перевірений та арифметичних неузгодженостей у розрахунку судом не виявлено. Той факт, що по тексту позовної заяви позивач назвав заборгованість у сумі 8169,59 грн заборгованістю за «відсотками», а не за комісією, як це передбачено умовами договору, правомірність заявлених позовних вимог не спростовує та не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. Відповідачка ж наведене у позовній заяві не спростувала, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористалась, доказів сплати заборгованості за договором позики або належних доказів на спростування отримання позики до суду не надала. Отже суд висновує, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи, та підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 20738,19 грн, у тому числі заборгованість по тілу кредиту - 12568,60 грн; заборгованість по комісії - 8169,59 грн. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2422,20 грн (а.с. 40, 44). З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача. Крім того позивач просив стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження яких надав відповідні докази. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Зі сторони позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано такі докази (копії): 1) договір про надання правової допомоги від 01 квітня 2024 року № 42649746, укладений між адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (а.с. 19-21), додаткову угоду від 24.06.2024 № 0013706802123 (а.с. 13), відповідно до умов яких адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] та за здійснення представництва та захист інтересів клієнта в суді у справі про стягнення кредитної заборгованості та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги, пов`язаних з розглядом даної справи, відповідно до умов цього договору, клієнт виплачує адвокату гонорар у порядку та строки за погодженням сторін. Виплата гонорару здійснюється на умовах попередньої оплати (авансування) та/або, що підтверджується підписаним сторонами відповідним актом про надання професійної правничої допомоги, складеним та підписаним сторонами на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатом; 2) акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 24.06.2024 (а.с.9), відповідно до якого вартість правничої допомоги складає 6000,00 грн та яка складається зі: правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - 1,5 години - 2250,00 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи - 3 години - 3000,00 грн; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) - 1 година - 750 грн; 3) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (а.с. 10). Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно зі п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Позивачем надано усі необхідні докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на правничу допомогу у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатським бюро, договір про надання правничої допомоги, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги. Такі докази завчасно були направлені відповідачці. Відповідачка клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги не заявляла. Оскільки позовна заява позивача підлягає задоволенню, суд,

Outcome: approved