Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 09 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області він зареєстрував з відповідачкою шлюб, актовий запис №207. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя. У зв`язку з цим позивач вважав неможливим збереження шлюбу та просив про його розірвання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Додатково в заяві зазначав, що спорів щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна подружжя з його боку немає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Додатково в заяві зазначала, що спорів щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна подружжя з її боку немає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів про взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачкою позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому, суд встановив, що 09 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області сторони зареєстрували між собою шлюб, актовий запис №207. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягають на розірванні шлюбу. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них спільного бажання досягти примирення, відсутність позитивних результатів наданого строку на примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved