Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за договором кредиту №173939-КС-002 від 10.07.2021 року в розмірі 53439,15 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредита - 18000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 32739,15 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2700,00 грн. та стягнення судових витрат.. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до договору № 173939-КС-002 про надання кредиту від 10.07.2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика», відповідачу надано кредит у розмірі 12000, 00 грн., строком на 24 тижні, на умовах сплати фіксованої процентної ставки за кредитом: в день 1,0804736 %. Також, 12.07.2021 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до умов якого ТОВ надало [PERSON] кредит в сумі 6000,00 грн., комісія за надання додаткового кредиту - 900,00 грн. Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим станом на 09.06.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 53439,15 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредита - 18000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 32739,15 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2700,00 грн. Представником відповідача - адвокатом Лисенком А.О. надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що позивачем не доведено факт укладання договору, оскільки оферта на укладання договору, акцепт, кредитний договір, паспорт споживчого кредиту не містять підпису кредитодавця і позичальника. Також, вказав, що позивач не надав жодного доказу про перерахування грошових коштів відповідачу. Крім того, позивачем незаконно нараховано суму процентів за користування коштами, оскільки в розрахунку застосовується процентна ставка 2,00000000, тоді як, відповідно до умов договору, знижена процентна ставка за кредитом в вдень становить 1,08047360; також, нарахування та стягнення з відповідача комісії є нікчемною умовою. Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому останній підтримав позовні вимоги, зазначив, шо договір укладено в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», ТОВ виконано зобов`язання та надано відповідачу кредитні кошти. Представником відповідача - адвокатом Лисенком А.О. подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, значив, що доказів на підтвердження правомірності позовних вимог суду не надано. Представник позивача у відповіді на відзив просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явились, про місце, дату і час слухання справи повідомлялись своєчасно і належним чином, до суду представником відповідача - адвокатом Лисенком А.О. надано заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутні відповідача. Враховуючи, що позивач, відповідач представник відповідача належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, та за наявності заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, відповідача та представника відповідача. В судове засідання не з`явились всі учасники справи, у зв`язку із чим, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так, 10.07.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» було укладено договір про надання кредиту №173939-КС-002 в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця. (а.с.9-25,27). Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №173939-КС-002 від 10.07.2021 року (а.с.38). Відповідно до п.1договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 12000, 00 грн., строком на 24 тижні, на умовах сплати фіксованої процентної ставки за кредитом: в день 1,0804736 %, комісія за надання кредиту - 1800,00 грн. Кредит надається на засадах на засадах строковості, поворотності, платності , а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Термін дії договору до 25.12.2021 року. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору (а.с.27). Також, 12.07.2021 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до умов якого ТОВ надало [PERSON] кредит в сумі 6000,00 грн., комісія за надання додаткового кредиту - 900,00 грн. (а.с.26). Відповідно до платіжних інструкцій № 423125638 від 10.07.2024 року № 423714039 від 12.07.2021 року ТОВ «Бізнес Позика» здійснено електронні платежі на картку [PERSON] в розмірах 12000,00 грн. та 6000,00 грн. відповідно, на виконання умов кредитного договору №173939-КС-002 від 10.07.2021 р. та додаткової угоди № 1 від 12.07.2021 року до кредитного договору №173939-КС-002 від 10.07.2021 р. (а.с. 46-47). На виконання ухвали суду від 14.10.2024 року АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" надано інформацію про те, що банківська картка № [NUMBER] була емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та надано виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 10.07.2021 та 12.07.2021 р. З вказаної виписки вбачається, що 10.07.2021 року о 15:00:49 на картку зарахована сума в розмірі 12000,00 грн. (деталі операції -TOV BP), 12.07.2021 року о 15:58:22 на картку зарахована сума в розмірі 6000,00 грн. (деталі операції -TOV BP). Таким чином, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконав в повному обсязі та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 12000 грн. та 6000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Крім того, відповідачем були отримані вказані кошти, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку. Суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що не надано доказів про перерахування грошових коштів відповідачу, оскільки виписка по рахунку, яка у розумінні Закону України «Про банки та банківську діяльність» є належним доказом, який підтверджує факт зарахування на рахунок відповідача грошових коштів. Крім того, суд враховує, що відповідач не скористався своїм правом щодо відкликання згоди на укладення договору та, навпаки, прийняв виконання умов договору шляхом його підписання та виконання, з отриманням кредиту. Позичальник на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та у подальшому виконував його умови, банк надав позичальнику документи в електронній формі, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо орієнтовної сукупної вартості кредиту, процентної ставки та деталізованого графіку погашення боргу. Матеріали справи не містять доказів на спростування презумпції правомірності правочину у цілому, зокрема не спростовано, що під час укладення договору про надання споживчого кредиту позичальник діяв свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси, добровільно погодився з його умовами, визначивши при цьому характер правочину і всі його істотні умови, а також отримав кредитні кошти. Так, сторонами було обумовлено у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, та комісію, тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами та мають виконуватись позичальником належним чином. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1056 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. З розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту №173939-КС-002 від 10.07.2021 року вбачається, що [PERSON] станом на 09.06.2024 має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 53439,15 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 32739,15 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2700,00 грн. (а.с. 13-22). Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, який є чітким та повним, як належний та допустимий доказ, крім того, відповідачем не було в установленому законом порядку спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості та не надано власного детального розрахунку. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved