Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, мотивуючи свій позов тим, що позивач надає населенню послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.10.2023 року відповідач є власником житлового помешкання в [ADDRESS] . Зазначене житлове приміщення забезпечується послугами з централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «ВМТЕ». Відповідач, порушуючи умови п. 5 ч. 2 ст. 7, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в період з 01.01.2021 року по 31.10.2023 року включно заборгував за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води 26008,50 грн., що змусило позивача звернутись до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не подав. Судову кореспонденцію, разом з ухвалою суду про відкриття провадження у справі (з роз`ясненням його процесуальних прав) отримав 12.12.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Встановлений судом процесуальний строк для подання заяв по суті справи закінчився (а.с. 20). Враховуючи викладене вище та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 638 ЦК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VІІІ, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 року №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року №1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 року №1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року №1023). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.10.2023 року відповідач є власником житлового помешкання в [ADDRESS] (а.с. 6). Зазначене житлове приміщення забезпечується послугами з централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «ВМТЕ» (а.с. 4). Порушуючи п. 5 ч. 2 ст. 7, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за період з 01.01.2021 року по 31.10.2023 року включно в сумі 26008,50 грн., з яких: 25211,72 грн. сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 194,48 грн. 3% річних від суми заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання, 602,30 грн. суми втрат від інфляційних процесів (а.с. 5). Згідно із\~п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~до житлово-комунальних\~послуг належать,\~зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. З матеріалів справи вбачається, що позивачем було запропоновано населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, опублікувавши на веб-сайті підприємства ці договора (а.с. 7-8). Після вказаної публікації вважається, що договора укладені між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та кожним споживачем фізичною особою. Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р в справі №751/3840/15-ц). Однак, незважаючи на те, що між сторонами не було укладено письмового договору про надання житлово-комунальних послуг, суд вважає, що між ними склались фактичні правові відносини, оскільки відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів», договір це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження дії усної угоди оформляється квитанцією (розрахунковим документом). Згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Під таким розрахунковим документом слід розуміти квитанцію, яку щомісяця надсилає виконавець споживачам для оплати наданих їм житлово-комунальних послуг. Таким чином, підтвердженням наданої споживачу житлово-комунальної послуги є розрахункова квитанція. Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг при умові, якщо вона фактично користується (чи має намір користуватись) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту початку користування цими послугами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що кореспондується із ч. 2 ст. 68 ЖК України, квартирна плата та плата за комунальні послуги нараховується та вноситься щомісячно. За змістом ч. 1 ст. 9 вказаного вище Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Враховуючи наведене вище та ту обставину, що відповідач в добровільному порядку не розраховується з підприємством за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved