Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] (далі - позивач), діючи через свого представника [PERSON]., звернувся до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області (далі - відповідач) про встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Матір народилася та жила в [ADDRESS] проживали її батьки - [PERSON] та [PERSON] , брат [PERSON] та сестра [PERSON] . Зазначений будинок належав на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач вказує, що він є претендентом на спадкування вказаного будинку, оскільки [PERSON] має намір відмовитися від майна у разі поновлення строку на прийняття спадщини. При цьому зазначає, що строк прийняття спадщини, передбачений статтею 1270 ЦК України, був пропущений ним у зв`язку з віддаленим місцем проживання спадкоємців першої черги та складною сімейною ситуацією, постійно неприязню між членами сім`ї та [PERSON] , а також тривалою хворобою матері позивачки - [PERSON] . Увесь цей час члени сім`ї не підтримували постійного спілкування з [PERSON] , знаходячись на відстані, а тому не мали змоги належним чином прийняти спадщину і нині виникла ситуація, яка не дозволяє у позасудовому порядку прийняти дане майно у володіння, користування та розпорядження. Відповідно посилаючись на положення статей 1270, 1272 ЦК України позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] . У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні висловився проти задоволення позову, вказав, що Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області не визнає позовних вимог та зазначив, що з моменту відкриття спадщини минуло майже 20 років, при цьому наведені в позовній заяві обставини, не є поважними, тобто такими, що об`єктивно унеможливлювали для позивача подання заяви про прийняття спадщини у визначений законодавством шестимісячний строк. Заяви та клопотання учасників справи Представником позивача неодноразово подавалися клопотання про забезпечення участі у розгляді справи в режимі відеоконференції, які судом було задоволено. Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 11 липня 2024 року відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати її розгляду у порядку загального позовного провадження, визначено дату проведення підготовчого судового засідання, а також визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, позивач є сином [PERSON] (а.с. 19), яка померла [INFO] в с. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с. 10). Згідно доводів позивача та його представника, викладених у позовній заяві, матір позивача була рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 12) та [PERSON] (а.с. 13-18), при цьому їхніми батьками були [PERSON] та [PERSON] . Водночас, жодних належних доказів вказаних родинних відносин позивачем та його представником суд не надано. З виписки з погосподарської книги №2, наданої старостою с. Михальчина-Слобода Новгород-Сіверського району Чернігівської області та копій з книги погосподарського обліку вбачається, що [PERSON] проживала у своєму власному будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20-22). Також в копії погосподарського обліку є відмітка про те, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №4 (а.с. 22), при цьому копії свідоцтва про смерть [PERSON] чи актового запису про смерть останньої до позовної заяви не додано, сторонами факт смерті [PERSON] [INFO] не оспорюється. Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положенням частини першої статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким, відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, спадщина [PERSON] відкрилася в день її смерті, тобто [INFO] . Позивачем та його представником не надано належних та допустимих доказів того, що позивач є онуком [PERSON] та відповідно до статті 1265 ЦК України її спадкоємцем п`ятої черги, у зв`язку з чим мав право прийняти спадщину останньої за законом. Також відсутні докази наявності заповіту [PERSON] , яким би остання заповіла своє майно позивачу. Стосовно доводів позивача про те, що він, як спадкоємець, пропустив строк для прийняття спадщини [PERSON] у зв`язку з віддаленим місцем проживання спадкоємців першої черги та складною сімейною ситуацією, постійною неприязню між членами сім`ї та [PERSON] , а також тривалою хворобою матері позивачки - [PERSON] суд зазначає наступне. Так, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 24 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, що міститься у постанові від 26 червня 2019 року, винесеній у справі №565/1145/17, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вказані позивачем та його представником обставини, на які вони посилаються обґрунтовуючи пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] , не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Крім того, дані обставини, виходячи зі змісту наведених вище правових приписів та роз`яснень, не можуть розглядатись як поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не становлять об`єктивних, непереборних, істотних труднощів в поданні заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про встановлення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяв про прийняття спадщини [PERSON] , необхідно відмовити повністю у зв`язку з їх необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed