Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

09 вересня 2024 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в особі представника, адвоката Стасіка А.І., до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на квартиру у зв`язку з не визнанням його іншою особою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони мають на праві спільної приватної власності в рівних частках квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,90 кв.м., яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 лютого 2002 року. Квартира зареєстрована у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» за ними у рівних долях на праві спільної приватної власності 22 лютого 2002 року, про що внесено відповідний запис №5035 в реєстрову книгу №33. Реєстраційний напис на документі про право власності, зроблений бюро технічної інвентаризації, свідчить про дотримання законодавства, яке діяло на момент реєстрації права власності на квартиру. У зв`язку з тим, що право власності на квартиру виникло до 01.01.2013 року, виникла необхідність в реєстрації прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, оскільки відповідної інформації в реєстрі щодо їх квартири не міститься. 14.11.2023 року позивачі звернулися із заявою про реєстрацію права власності на квартиру до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Криворізької міської ради, Дніпропетровська область. 28.11.2023 року державним реєстратором було прийнято рішення №70942337 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Вказане рішення вмотивоване тим, що на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Авдіївка, в тому числі на зазначений в запиті реєстратора об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказали, що м. Авдіївка є центром Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області та відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих: Російською Федерацією», затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 року Зазначили, що квартира була місцем постійного проживання позивачів до бойових дій, а також місцем реєстрації проживання про що свідчать записи в паспорті громадянина України. Звернули увагу, що під час транслітерації прізвища з російської мови на українську, у [PERSON] помилково було записано прізвище через літеру «і», а саме « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Однак, вказана помилка не позбавляє його права власності на нерухоме майно. До того ж, у паспорті громадянина України його прізвище російською мовою зазначено як « [PERSON] », що є ідентичним до зазначеного у правовстановлюючих документах, у яких також прізвище вказане російською мовою. Вказали, що позивачі відповідно до законодавства України набули право спільної власності на квартиру, однак не можуть реалізувати свої права власників (здійснити його реєстрацію, розпорядитися ним та подати заяву щодо компенсації через його пошкодження) через протиправні дії пов`язані із збройною агресією Російської Федерації, які спричинили втрату можливості отримання державним органом з реєстрації відомостей від КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька». Оскільки на сьогоднішній день законодавством України не передбачено механізму вирішення цієї проблеми, то вони можуть захистити своє право власності лише у судовому порядку. Просили суд: визнати за [PERSON] ( [INFO] ; паспорт серії [NUMBER] , виданий Авдіївським МВ УМВС України в Донецькій області 26 липня 2002 року; адреса реєстрації: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/4 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,90 кв.м, житлова площа 32,00 кв.м та складається з: 1-а кімната - 17,10 кв.м; 2-а кімната - 14,90 кв.м; кухня - 8,00 кв.м; вбиральня (поєднана) - 2,70 кв.м; коридор - 3,80 кв.м; вбудована шафа - 0,60 кв.м; балкон - 0,80 кв.м.; визнати за [PERSON] ( [INFO] ; паспорта серії [NUMBER] , виданий Красноармійським МВ ГУДМС України в Донецькій області 26 лютого 2015 року; адреса реєстрації: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/4 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,90 кв.м, житлова площа 32,00 кв.м та складається з: 1-а кімната - 17,10 кв.м; 2-а кімната - 14,90 кв.м; кухня - 8,00 кв.м; вбиральня (поєднана) - 2,70 кв.м; коридор - 3,80 кв.м; вбудована шафа - 0,60 кв.м; балкон - 0,80 кв.м.; визнати за [PERSON] ( [INFO] ; паспорт серії [NUMBER] , виданий Авдіївським МВ УМВС України у Донецькій області 21 червня 1996 року; адреса реєстрації: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/4 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,90 кв.м, житлова площа 32,00 кв.м та складається з: 1-а кімната - 17,10 кв.м; 2-а кімната - 14,90 кв.м; кухня - 8,00 кв.м; вбиральня (поєднана) - 2,70 кв.м; коридор - 3,80 кв.м; вбудована шафа - 0,60 кв.м; балкон - 0,80 кв.м.; визнати за [PERSON] ( [INFO] ; паспорт серії [NUMBER] , виданий Авдіївським МВ УМВС України в Донецькій області 22 листопада 2000 року; адреса реєстрації: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/4 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,90 кв.м, житлова площа 32,00 кв.м та складається з: 1-а кімната - 17,10 кв.м; 2-а кімната - 14,90 кв.м; кухня - 8,00 кв.м; вбиральня (поєднана) - 2,70 кв.м; коридор - 3,80 кв.м; вбудована шафа - 0,60 кв.м; балкон - 0,80 кв.м. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Відповідно до частини сьомої статті 147\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням\~від 11.06.2024\~року №\~1802/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Авдіївського міського суду Донецької області» змінила з 01 липня 2024 року територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 вересня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П.., ухвалою якої від 13 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі. Позивачі в судове засідання не з`явилися. Відповідно до заяви, документ сформований в системі «Електронний суд» 09.12.2024 року, просили суд здійснювати розгляд прави без участі позивачів та представника позивача та задовольнити позов. Представник відповідача Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином через підсистему «Електронний суд». Відповідно до заяви, представника відповідача - Малярчик Е.Е., повноваження якого підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, документ сформований в системі «Електронний суд» просила суд розглядати справу без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 11 лютого 2002 року, виданого виконавчим комітетом Авдіївської міської ради Донецької області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить на праві спільної власності в рівних частках квартира [ADDRESS] , про що в БТІ м. Донецька 22.02.2002 року внесено реєстраційний запис за реєстровим номером 5035 в реєстрову книгу №33. \~ \~ \~ Згідно\~з копією\~технічного паспорту\~від 11.02.2022\~року,\~квартира [ADDRESS] ,\~розташована на\~II\~поверсі 5-поверховго\~будинку,\~має загальну\~площу 47,90\~кв.м,\~житлова площа\~32,00\~кв.м\~та складається\~з:1 -а кімната - 17,10 кв .м; 2-а кімната - 14,90 кв.м; кухня - 8,00 кв.м; вбиральня (поєднана) - 2,70 кв.м; коридор - 3,80 кв.м; вбудована шафа - 0,60 кв.м; балкон - 0,80 кв.м. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №392067790 від 22.08.2024 року право власності на квартиру [ADDRESS] за жодною особою не зареєстроване. Місто Авдіївка є центром Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області та відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих: Російською Федерацією», затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 року. 28.12.2023 року державним реєстратором Виконавчого комітету Криворізької міської ради, Дніпропетровської області Вербовською Катериною Василівною прийнято рішення №70942337 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Вказане рішення вмотивоване тим, що на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Авдіївка, в тому числі на зазначений в запиті реєстратора об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом частини першої статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З аналізу вказаної статті вбачається, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права). Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа, позивачем у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником. Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10 травня 2017 року у справі № 910/13348/15. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~статті 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з ч.1 статті 368\~ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370\~ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до статті 372\~ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Суд вважає доведеним факт належності позивачам на праві спільної часткової власності квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки це підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, копією реєстраційного напису, зробленого Бюро технічної інвентаризації. Крім того, відповідач, який представляє інтереси виконавчого комітету Авдіївської міської ради, який є органом приватизації, не заперечує право власності позивачів на це майно, яке набуто в порядку приватизації в лютому 2002 року. Отже, позивачі є учасником спільної сумісної власності в рівних частках та відповідно до закону мають право на визначення своєї частки у праві спільної сумісної власності на квартиру. Отже, кожному із співвласників, фактично належить по 1/4 частині вищевказаної квартири. Суд також звертає увагу, що загальновідомим і таким, що не підлягає доказуванню, є факт окупації російською федерацією частини Донецької області, в тому числі м. Донецька, м. Ясинувата, м. Авдіївки, де зберігалися документи, які підтверджують реєстрацію в установленому до 01.01.2013 року порядку права власності позивача на нерухоме майно. Враховуючи, що в судовому засіданні підтверджено право власності позивачів, а саме відповідно до рівності часток співвласників за кожним, - на 1/4 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , але позивачі позбавлені можливості реалізовувати свої правомочності власника майна через відсутність відповідних відомостей про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та неможливість їх отримання у відповідному бюро технічної інвентаризації через окупацію частини Донецької області, де зберігалися реєстраційні документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно, суд вважає можливим позов задовольнити, визнавши за позивачами право власності на 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Відносно розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, то суд вважає, що витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на позивачів, оскільки вказаний вище позов виник не через винні дії Авдіївської міської\~військово-цивільної\~адміністрації Покровського\~району Донецької\~областіі підстав для покладення витрат на Авдіївську міську\~військово-цивільну\~адміністрацію Покровського\~району Донецької\~області немає. Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268\~ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved