Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

В жовтні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.07.2019 в розмірі 27595, 03 гривні станом на 30.09.2024 та судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.07.2019 [PERSON] звернулася до позивача з анкетою-заявою про встановлення кредитного ліміту та отримання платіжної картки. Відповідачці встановлено кредитний ліміт на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, проте відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, які передбачені договором, у зв`язку з чим в у нього виникла заборгованість в розмірі 27595,03 гривень, яка складається з: 14993, 75 гривень заборгованість за кредитом; 12601, 28 гривень заборгованість по відсоткам. Позивач неодноразово вживав заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяти на себе зобов`язання. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-Банк». Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про визнання позовних вимог в повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки відповідачка визнала пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши письмові\~докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.07.2019 [PERSON] звернулася до\~АТ «А-Банк» з Анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку згідно якої виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку. У заяві відповідачка зобов`язувалася виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті www.a-bank.com.ua. Із довідки за лімітами клієнта [PERSON] (внутрішньобанківській референс SAMABWFC10072849063) вбачається, що за період з 29.07.2019 по 30.09.2024 відповідачці було встановлено кредитний ліміт 1500, 00 гривень, який у подальшому збільшився до 15 000, 00 гривень. З виписки по картці, клієнт [PERSON] вбачається, що по рахунку [NUMBER] за період з 29.07.2019 по 30.09.2024 сума витрат складає 29136, 75 гривень; сума зарахувань складає 2011, 00 гривень. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] станом на 30.09.2024\~становить 27595, 03 гривень, в тому числі: 14993, 75 гривень заборгованість за тілом кредиту; 12601, 28 гривень - заборгованість за процентами. Вказаний розрахунок заборгованості є чітким та зрозумілим, містить усю необхідну інформацію щодо періоду виникнення боргу та його розміру. Будь-яких доказів на спростування зазначеного розміру заборгованості зі сторони відповідачки до суду не надходило, як і відсутні докази належного виконання відповідачкою своїх зобов`язань перед банком за умовами укладеного між сторонами договору. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved