Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача за первісним позовом та зустрічним позовом. 1. Виклад позиції позивача. У березні 2024 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Бодачевська М.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 13.06.2008 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 27.06.2014 у справі №135/239/14-ц. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.03.2017 у справі №135/28/17, зміненим ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24.03.2017, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 13.01.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.08.2021 у справі №135/534/21 [PERSON] звільнено від сплати аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно з 25.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення 10.09.2021 видано виконавчий лист, за яким 29.09.2021 відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Одразу після звернення виконавчого листа до виконання з жовтня 2021 року дочка сторін [PERSON] , [INFO] , знову перейшла жити до свого батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на його утриманні. У зв`язку з викладеним, позивач [PERSON] просить звільнити його з 01.11.2021 від сплати та стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, до виповнення дитиною повноліття та визнати виконавчий лист №135/354/21, виданий Ладижинським міським судом Вінницької області 10.09.2021 таким, що не підлягає подальшому виконанню; стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача судові витрати. 2. Виклад позиції відповідача. 2.1. Відзив на позов. 11.04.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] - адвоката Слізяк М.М. надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позову про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 27.06.2014. Після розірвання шлюбу до 2016 року донька сторін [PERSON] проживала разом із матір`ю [PERSON] . Після ухвалення судом рішень про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів з 02.11.2017 [PERSON] проживала з батьком [PERSON] . З березня 2021 року по цей час [PERSON] проживає із матір`ю [PERSON] . Мати дитини не обмежує її в спілкуванні з батьком. Досить часто [PERSON] відвідує батька, може залишатися у нього на ночівлю, а також періодично гостює у батьків відповідача - [PERSON] , [PERSON] та може залишатися у них на ніч за адресою: [ADDRESS] . Разом із тим, усі речі [PERSON] знаходяться в квартирі матері, будь-які питання щодо навчання, забезпечення необхідним одягом, взуттям, канцелярією, фінансуванням дозвілля чи лікування вирішує матір самостійно. Водночас, при найменшому непорозумінні [PERSON] залишає квартиру матері і тимчасово ночує у батька або дідуся з бабусею, а згодом повертається до матері. Така поведінка дитини не може свідчити про зміну її місця проживання. Отже, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати аліментів з 01.11.2021. Доказами проживання дитини із відповідачем є довідка про реєстрацію місця проживання від 14.05.2021, довідкою КП «Ладижинський ККП» від 02.04.2024 №332, з якої вбачається, що відповідачка оплачує комунальні послуги за вивіз сміття за трьох осіб, які проживають у квартирі, довідкою директора ліцею №4 Ладижинської міської ради Вінницької області від 08.04.2024, з якої вбачається, що саме матір дитини за період з 2021 по теперішній час подавала заяву від 09.06.2023 на здобуття повної загальної середньої освіти (навчання в 10-11 класах). В свою чергу відповідач вважає, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами проживання [PERSON] з 01.11.2021 до цього часу проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] , а додані до матеріалів справи довідки, пояснення та відповідь сімейного лікаря не є належними доказами у справі. Враховуючи відсутність доказів про те, що [PERSON] проживає із батьком, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Крім того, враховуючи те, що [PERSON] досягла 14 років та в силу вимог закону може самостійно обирати місце проживання, вона може звернутися до суду із позовом до обох батьків про стягнення аліментів на своє утримання, якщо вважатиме, що її право порушене. 2.2. Зустрічна позовна заява. 11.04.2024 через систему «Електронний суд» від адвоката Слізяк М.М., яка є представником відповідача за первісним позовом [PERSON] , до суду подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.08.2021 у справі №135/534/21 [PERSON] звільнено від сплати аліментів з 01.04.2021 та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 25.05.2021 до досягнення дитиною повноліття. Постановою головного державного виконавця Ладижинської ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м.Київ) Зайко Т.В. від 29.09.2021 на підставі виконавчого листа №135/534/21 від 10.09.2021, виданого Ладижинським міським судом Вінницької області, відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Згідно із розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем, станом на 05.01.2024 [PERSON] має заборгованість за аліментами у розмірі 107 716,00 грн, який виник через винну поведінку відповідача, який ухиляється від виконання судового рішення. На підставі ст.196 СК України позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , за період з червня 2021 по квітень 2024 року в сумі 107 716,00 грн, та стягнути витрати, пов`язані із розглядом даної справи у розмірі 7000 грн. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] відзив на зустрічний позов із викладенням своїх заперечень до суду не надав. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.03.2024 відкрито провадження у цивільній справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.71). Ухвалою суду від 09.04.2024, здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконання, та замінено розгляд справи по суті підготовчим судовим засіданням (а.с.86). Ухвалою суду від 26.04.2024 зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів (справа №135/296/24, провадження №2/135/197/24) прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (справа №135/296/24, провадження №2/135/155/24). Об`єднаній цивільній справі присвоєний номер справи 135/296/24, номер провадження 2/135/155/24. Ухвалено розгляд об`єднаної цивільної справи проводити за правилами загального позовного провадження, та у об`єднаній цивільній справі призначено підготовче судове засідання (а.с.128-129). Ухвалою суду від 12.06.2024 закрито підготовче провадження та цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. Задоволені клопотання представника позивача - адвоката Бодачевської М.В. про виклик свідків, клопотання представника відповідача - адвоката Слізяк М.М. про виклик свідків, клопотання представника відповідача - адвоката Слізяк М.М. про визнання поважними причин пропуску та поновлення строку на подання доказів та долучення до матеріалів справи доказів від 25.04.2024, 10.06.2024 (а.с.147-148). ІІІ. Позиція сторін в ході судового розгляду справи. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Бодачевська М.В. заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зустрічні вимоги [PERSON] не визнали, просили відмовити у задоволенні зустрічного позову про стягнення пені. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Слізяк М.М. в судовому засіданні підтримали зустрічний позов та просили відмовити у позові [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. ІV. Встановлені фактичні обставини справи та досліджені судом докази. Судом встановлено, що з 13.06.2008 сторони у справі - позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 27.06.2014 у справі №135/239/14-ц було розірвано (т.1 а.с.15). Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.9). Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 06.03.2014 у справі №135/298/14-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з 21.02.2014 до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с.14). Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 15.12.2016 у справі №135/1850/16-ц припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 06.03.2014 у справі №135/298/14-ц (т.1 а.с.28). Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.03.2017 у справі №135/28/17, зі змінами, внесеними рішенням апеляційного суду Вінницької області від 01.06.2017, стягнуто з [PERSON] на користь відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі, у розмірі 800 грн, щомісячно, починаючи з 13.01.2017 і до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с. 17, 19-21). Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 02.11.2017 у справі №135/1112/16-ц затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] , за якою визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та визначений порядок і спосіб участі матері [PERSON] у вихованні неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення часу зустрічей і спілкування кожної неділі та на час шкільних канікул за місцем проживання матері (т.1 а.с.27). Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.08.2021 у справі №135/534/21 [PERSON] звільнено від сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 01.04.2021, в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн щомісячно до повноліття дитини, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с.22-26). На підставі виконавчого листа №135/534/21, виданого 10.09.2021 Ладижинським міським судом Вінницької області, відкрито виконавче провадження [NUMBER] (т.2 а.с.58-59). Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеним головним державним виконавцем Ладижинського ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м.Київ) Зайко Т.В., станом на 05.01.2024 [PERSON] має заборгованість по аліментам за період з червня 2021 по грудень 2023 року в сумі 107 716,00 грн (т.1 а.с.96, т.2 а.с.5). Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеним головним державним виконавцем Ладижинського ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м.Київ) Зайко Т.В., станом на 16.04.2024 [PERSON] має заборгованість по аліментам за період з червня 2021 по березень 2024 року в сумі 118 300 грн (т.1 а.с.121). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади від 14.05.2021 за №23-15-915 [PERSON] , [INFO] , з 03.03.2008 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.95). З відповіді на запит адвоката Слізяк М.М. виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 09.04.2024 №2.1-09/970 вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано троє осіб: [PERSON] , [INFO] , з 18.12.2007; [PERSON] , [INFO] , з 03.03.2008; [PERSON] . [INFO] , з 18.10.2016 (т.1 а.с.119). З відповіді на адвокатський запит КП «Ладижинським міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області від 06.02.2024 №108 вбачається, що Контракт із сімейним лікарем в інтересах [PERSON] укладений матір`ю дитини [PERSON] ; при відвідуванні медичного закладу супроводження Ріофрфо Софії Ізабелли здійснює Ріофріо Карріон [PERSON] (т.1 а.с.31). Згідно довідки Ліцею №4 Ладижинської міської ради Вінницької області від 02.04.2024 №01-39/148 відповідно до інформації класного керівника 10-А класу [PERSON] про участь мами учениці 10-А класу [PERSON] , [INFO], у шкільному житті дитини повідомлено, що учениця 10-А класу [PERSON] регулярно відвідує заняття в ліцеї. Мати дитини спілкується з педагогами, які навчають доньку, цікавиться шкільним життям дитини, бере участь в батьківських зборах (т.1 а.с.97). З довідки про забезпеченість житлово-комунальними послугами КП «Ладижинський ККП» від 02.04.2024 №332 вбачається, що наймач житла [PERSON] сплачує за надання послуг за вивіз сміття за адресою: [ADDRESS] , за період з січня по березень 2024 з розрахунку на 3 осіб (т.1 а.с.98). Згідно декларації №0001-603Х-2Е00 про вибір лікаря який надає первинну медичну допомогу, укладеної 10.10.2018 року з КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Ладижинської міської ради, міститься інформація про уповноваженого представника пацієнта [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] . Згідно відповіді Ліцею №4 Ладижинської міської ради Вінницької області від 08.04.2024 №01-39/173 на запит адвоката Слізяк М.М. за період з 2021 року в ліцей було подано заяву від 09.06.2023 на здобуття повної загальної середньої освіти (навчання в 10-11 класах) від імені матері [PERSON] , де зазначено адресу проживання: [ADDRESS] (т.1 а.с.103). Згідно відповіді Ліцею №4 Ладижинської міської ради Вінницької області від 10.04.2024 №01-39/175 на запит адвоката Слізяк М.М. надано документи про пояснення причин відсутності Ріофріо Софії Ізабелли на навчальних заняттях за 2023/2024 навчальний рік (т.1 а.с.117). З пояснювальних записок за період 2023-2024 роки, наданих на запит адвоката, вбачається, що вони складені матір`ю дитини [PERSON] , батьком дитини [PERSON] та бабою дитини [PERSON] (т.1 а.с.117-118). З серпня 2018 року позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.12.2018 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с.50-54). 06.01.2024 [PERSON] у зв`язку із несплатою аліментів [PERSON] зверталася до ВП №3 Гайсинського РУП у Вінницькій області із заявою про кримінальне правопорушення. В ході розгляду звернення було встановлено, що із вересня 2021 року [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] в [ADDRESS] , який забезпечує необхідні умови для життя, навчання та виховання доньки та [PERSON] має намір проживати із батьком (т.1 а.с.34-44). Неповнолітній свідок [PERSON] , [INFO], повідомила суду, що проживала разом з батьком в селі Лукашівка з 2019 року. У 2021 році перейшла жити до мами, з якою проживала два - три місяці, після чого не змогла з нею проживати через постійні крики і сварки без причин, що змусило її піти від матері спочатку до бабусі [PERSON] або до батька, а потім восени 2021 року остаточно перейшла жити до батька. Навчається в м. Ладижин, навчається добре. Кожного дня їздить на навчання на шкільному автобусі, іноді батько забирає її зі шкоди на автомобілі. В судове засідання також приїхала разом із батьком. З осені 2021 року постійно проживає з батьком, який не перешкоджає її спілкуванню з матір`ю. Раніше вона часто приходила до мами в гості, іноді залишалася у неї, в квартирі мами є її особисті речі. Проте вона постійно проживає з батьком, який повністю її утримує, готує їсти, купує їй одяг, косметику, дає їй кишенькові гроші. Батько завжди присутній на батьківських зборах в школі, мати також один раз була на батьківських зборах. Зараз до лікаря вона ходить сама, а раніше до лікаря її постійно супроводжував батько. Прийняла категоричне рішення, що буде проживати з батьком, з матір`ю жити не бажає. З мамою жити не змогла, оскільки та постійно сварилася на неї без причини, обзивала неприємними словами. Своєю домівкою називає будинок, у якому живе з батьком. Зараз коли вона приїжджає до м. Ладижин на вихідні погуляти з друзями, вона залишається на ніч у бабусі та дідуся. Тато не перешкоджає спілкуванню з матір`ю, але та телефонує рідко, раз в тиждень. Весною 2024 року разом з батьком вона ходила в поліцію, де вона надавала письмові аналогічні пояснення з приводу того, що проживає з батьком. Свідок [PERSON] пояснив, що раніше він працював фельдшером відділення невідкладних станів Ладижинської міської лікарні. Точно не пам`ятає, приблизно в травні 2021 року до лікарні за наданням медичної допомоги зверталася [PERSON] у зв`язку з пошкодженням зв`язок правого гомілково-ступневого суглобу. Всіх пацієнтів, які колись зверталися за медичною допомогою він не пам`ятає. Йому здається, що дівчинка була в супроводі матері [PERSON] , оскільки батька він ніколи не бачив. Свідок [PERSON] повідомив, що знайомий з [PERSON] приблизно останні три роки, його донька дружить з сином [PERSON] . Неодноразово був за місцем проживання [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Декілька раз бачив в квартирі [PERSON] її доньку [PERSON] . Бачив в кімнаті дитячі речі. Один раз бачив доньку [PERSON] коли був запрошений на день народження її сина, де також була присутня її дочка [PERSON] . Недавно в один з днів на прохання [PERSON] він приходив підключити холодильник, в той день в квартирі був присутній її син, але доньки він не бачив. Не пам`ятає коли саме він відвідував квартиру [PERSON] , де бачив її доньку. При цьому, показав, що після повномаштабного вторгнення рф, він бував у [PERSON] приблизно 3-4 рази, але дочки у квартирі не бачив, бачив лише її речі. Свідок [PERSON] повідомила суду, що проживає в с. Лукашівка, позивач [PERSON] є її односельцем. [PERSON] тривалий час, приблизно шість років проживає зі своєю дочкою [PERSON] в с. Лукашівка. Крім дочки з ним ніхто не проживає. Донька [PERSON] навчається в 11 класі, вона на тижні часто бачить [PERSON] в той час, коли та йде на шкільний автобус, коли вони приїжджають разом з батьком зі школи на автомобілі, коли вони разом заходять до неї в магазин. Магазин, де вона працює розташований в [ADDRESS] , поруч з домоволодінням, де проживає [PERSON] . Часто дитина сама заходить до магазину робити покупки. В будинку [PERSON] була лише один раз у 2023 році, але дитини там не бачила. Свідок [PERSON] повідомила суду, що вона доводиться матір`ю відповідача [PERSON] . ЇЇ онучка [PERSON] часто буває в неї з п`ятниці по неділю, з березня 2024 року [PERSON] проживає з батьком, але інколи ночує в матері. Коли [PERSON] було 13 років, вона посварилася з батьком і зателефонувала їй. Вона її забрала зі школи і привела до матері. Пізніше в цей день [PERSON] забрав її додому. Потім через деякий час приблизно в березні 2021 року [PERSON] переїхала жити до мами і проживала з нею три роки, а тоді не знає що сталося, але вона знов переїхала до батька. В цей період коли [PERSON] проживала з мамою, остання не забороняла їй спілкуватися із батьком. Батько в цей час не утримував дитину. V. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. 1. Щодо звільнення від сплати аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений частиною другою статті 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Такий обов`язок також передбачений статтею 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно частин 1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. При вирішенні цього спору, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 у справі №711/8561/16-ц (провадження №61-21318св18), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Нормами Сімейного кодексу України не передбачено припинення стягнення аліментів з батьків на утримання неповнолітніх дітей. Статтями 192 та 197 СК України передбачено спеціальні способи захисту прав платників аліментів, які застосовуються у разі зміни обставин, які мають значення для визначення розміру аліментів, і такими способами є зміна розміру аліментів або звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Разом з тим, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Сімейне законодавство України не містить підстав для звільнення від аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 273 ЦПК України. Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як наголосив Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 у справі №511/219/18 за своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі суті цієї норми не змінює. При цьому, зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Судом встановлено, що місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , яка на той час не досягла 10 років, за місцем проживання батька [PERSON] , було визначено ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 02.11.2017 у справі №135/1112/16-ц. Інших рішень з питань визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , судом не виносилося. В березні 2021 року дитина [PERSON] , [INFO] , перейшла жити до мами, яка в травні 2021 звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області, який рішенням від 03.08.2021 у справі №135/534/21 звільнив [PERSON] з 01.04.2021 від сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , одночасно стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, в судовому засіданні дитина [PERSON] , [INFO] , будучи повідомленою про дачу завідомо неправдивих показань як особа, яка досягла 16 років, стверджувала, що в 2021 році прожила із мамою в [ADDRESS] лише два - три місяці, після чого не змогла знайти з нею спільної мови через постійні сварки, та пішла від неї і спочатку жила то у бабусі [PERSON] , то у батька, а потім восени 2021 року остаточно перейшла жити до батька [PERSON] , з яким проживає до сьогодні за адресою: [ADDRESS] . При цьому, батько [PERSON] повністю її утримує, забезпечує необхідні умови для її життя та навчання. У подальшому має намір проживати із батьком. Суд враховує, що відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Отже, [INFO] [PERSON] досягла 14 років, тобто вона мала право самостійно визначати своє місце проживання, що вона і зробила, обравши місцем проживання місце проживання батька. Факт проживання дитини [PERSON] , [INFO] , підтверджуються показаннями свідка [PERSON] , яка у своїх показаннях повідомила, що позивач [PERSON] тривалий час, приблизно шість років проживає зі своєю дочкою [PERSON] в с. Лукашівка, щотижня часто бачить [PERSON] або окремо коли вона йде з дому на шкільний автобус та повертається додому, або з разом батьком коли вони заходять до магазину, де вона працює. З досліджених в судовому засіданні відповідей КП «Центр ПМСД», які були надані на запити представників сторін, вбачається, що контракт із сімейним лікарем укладений матір`ю дитини [PERSON] 10.10.2018, що знаходиться поза межами періоду, який є предметом судового розгляду. При відвідуванні медичного закладу супроводження дитини [PERSON] , [INFO] , здійснює її батько [PERSON] . Свідок [PERSON] підтвердив, що в травні 2021 року [PERSON] , [INFO] , зверталася за медичною допомогою до лікарні і не виключає, що вона могла бути у супроводі матері [PERSON] , проте у травні 2021 дитина проживала з матір`ю, що ніким зі сторін не оспорюється. Довідки про реєстрацію дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю з 2008 року, а також довідка КП Ладижинського КПП» щодо сплати за надання послуг із вивозу сміття з розрахунку на 3 осіб, не є належними доказами фактичного проживання дитини. В ході опрацювання ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області звернення [PERSON] від 06.01.2024 щодо несплати аліментів також було встановлено, що з вересня 2021 року [PERSON] , [INFO], проживає в [ADDRESS] , разом із батьком [PERSON] , який забезпечує необхідні умови для життя, навчання та виховання доньки, про що було складено відповідну довідку про результати перевірки інформації, письмово повідомлено [PERSON] про відсутність підстав для внесення звернення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та роз`яснено право оскарження прийнятого за результатами її звернення рішення. Проте, зазначене рішення відповідачем [PERSON] не було оскаржене. Надані представником відповідача докази щодо участі відповідача [PERSON] у шкільному житті дитини шляхом спілкування з педагогами, участі у батьківських зборах, а також заява [PERSON] на здобуття повної загальної освіти (навчання в 10-11 класах), в якій вона вказала власне місце проживання, не є належними доказами проживання дитини, а лише підтверджують належне виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо дитини, передбачених ст.150 СК України. Показання свідка [PERSON] не спростовують встановлені судом обставини справи, оскільки свідок не зміг повідомити коли саме під час його відвідувань квартири [PERSON] він бачив у ній її доньку [PERSON] , але повідомив, що після повномасштабного вторгнення рф коли він був у квартирі [PERSON] доньки він там не бачив. Також за показаннями свідка, донька [PERSON] була присутня в квартирі [PERSON] під час святкування Дня народження її сина, але це факт не доводить, що донька проживає разом із матір`ю. Оцінюючи показання свідка [PERSON] суд враховує, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] , а відповідно зацікавлена у вирішенні спору на її користь, її показання суперечать іншим дослідженим матеріалам справи, а головне суперечать показанням дитини, яка стверджує, що останні три роки проживає із батьком, а тому ставиться до її показань критично. Отже, суд вважає встановленим, що з листопада 2021 року дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком [PERSON] , з якого стягнуто на користь матері дитини [PERSON] аліменти на утримання дитини. Враховуючи правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на користь того з батьків, з ким проживає дитина,

Outcome: partial