Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

ТОВ «ФК «Профіт Капітал», в інтересах якого діє представник адвокат Ушакевич Марина Петрівна, звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. 01.02.2018 між\~Публічним акціонерним\~товариством «Ідея\~Банк» та\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№ С-001-014505-18-980\~(угоду\~про відкриття\~кредитної лінії\~та обслуговування\~кредитної картки), за яким відповідач має заборгованість у загальному розмірі 56741,93 грн, що складається з наступного: 1) 17985,77 грн заборгованість за основним боргом; 2) 38756,16 грн заборгованість за відсотками, і право вимоги за яким було відступлено ТОВ «Оптіма Факторинг» на підставі договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023. У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на підставі договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № С-001-014505-18-980 від 01.02.2018 у загальному розмірі 56741,93 грн. З огляду на викладені обставини ТОВ «ФК «Профіт Капітал» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 56741,93 грн та понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн та зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. 29.10.2024 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 76). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С-001-014505-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов вказаного договору банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та надав клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії 200000 грн; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди 15000 грн; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії 72% річних. Сторони узгодили, що у разі невиконання клієнтом умов цієї угоди або відсутності коштів у клієнта банк має право вимагати відшкодування збитків та витрат шляхом здійснення примусового стягнення, пред?явити позов до клієнта, а також віднести на рахунки простроченої заборгованості всі суми заборгованості клієнта. Реальна річна процентна ставка за угодою складає 100,90%, а загальна вартість кредиту кредитної лінії складає 1498,65 грн за кожні 1000 грн використаної кредитної лінії. Ця угода є укладеною з дня її підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов?язань за угодою (а.с. 5-6, 7-8, 9, 10). Як вбачається із виписки з особового рахунку [PERSON] та довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № С-001-014505-18-980 від 01.02.2018, відповідач користувався кредитними коштами і станом на 19.12.2023 має заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 56741,93 грн, що складається з наступного: 1) 17985,77 грн заборгованість за основним боргом; 2) 38756,16 грн заборгованість за відсотками (а.с. 11-26, 27). 19.12.2023\~між АТ\~«Ідея Банк»\~та ТОВ\~«Оптіма Факторинг»\~було укладено\~договір факторингу\~№ 19/12-2023,\~відповідно до\~умов якого\~АТ «Ідея\~Банк» відступило\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг»,\~а ТОВ\~«Оптіма Факторинг»\~прийняло права\~вимоги та\~в їх\~оплату зобов?язалося\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження АТ\~«Ідея Банк»\~за плату\~та на\~умовах,\~визначених цим\~договором. Водночас із Реєстру боржників № 3 від 19.12.2023 вбачається, що до ТОВ «Оптіма Факторинг» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № С-001-014505-18-980 від 01.02.2018 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 56741,93 грн (а.с. 36-42, 43-45, 46, 47). 22.12.2023\~між ТОВ\~«Оптіма Факторинг»\~та ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал» було\~укладено договір\~факторингу №\~22/12-2023,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг» відступило\~ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал»,\~а ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал» прийняло\~права вимоги\~та в\~їх оплату\~зобов?язалося передати\~грошові кошти\~в розпорядження\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг» за\~плату та\~на умовах,\~визначених цим\~договором. Водночас із Реєстру боржників № 3 від 22.12.2023 вбачається, що до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором № С-001-014505-18-980 від 01.02.2018 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 56741,93 грн (а.с. 48-52, 53-55, 56). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати суми кредиту та процентів, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не подав відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за угодою № С-001-014505-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 01.02.2018 у загальному розмірі 56741,93 грн. Щодо розподілу між сторонами судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що 01.07.2024 позивач уклав із Адвокатським об?єднанням «Правничий курс» договір про надання правничої допомоги № 02-24. У п. 3.1 вказаного договору зазначається, що у суді першої інстанції клієнт сплачує на користь об?єднання винагороду, розмір якої визначається та фіксується сторонами додатково в акті прийому-передачі наданої правничої допомоги в залежності від строків вирішення спірних правовідносин, ступеня тяжкості справи, обсягу правничих послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання доручень клієнта. У додатковій угоді від 01.07.2024 було визначено, що розмір винагороди складає 7000 грн (а.с. 57-60, 61). Із наявного в матеріалах справи акту № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 05.09.2024 вбачається,\~що позивачем\~за укладеним\~договором були\~понесені витрати\~на професійну\~правничу допомогу,\~надану Адвокатським\~об?єднанням «Правничий\~курс»,\~що пов`язані\~з розглядом\~зазначеної цивільної\~справи,\~у\~загальному розмірі\~7000\~грн,\~сплата\~яких підтверджується\~платіжною інструкцією\~в національній\~валюті №\~918\~від 05.09.2024\~ (а.с. 63, 65). Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд бере до уваги, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об?єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. У той же час відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи судом, не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, понесеної позивачем, із посиланням на неспівмірність таких витрат, а тому суд вважає їх розмір обґрунтованим. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,\~у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Понесення позивачем\~судових витрат\~зі сплати\~судового збору\~в розмірі\~3028\~грн підтверджується\~платіжною інструкцією\~№ 12135\~від 19.09.2024 та\~випискою про\~зарахування судового\~збору до\~спеціального фонду\~Державного бюджету\~України (а.с. 4, 75). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, що у загальному розмірі складають 10028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved