Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

06.11.2024 [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та стягнення аліментів. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. В обґрунтування заяви позивач [PERSON] зазначає, що вона є матір`ю [PERSON] ( [INFO] ), однак у свідоцтві про його народження є помилка, а саме невірно вказано її по-батькові, а саме вказано [PERSON] « [PERSON] . Тому просила суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Крім того, просила суд стягувати на її утримання аліменти із [PERSON] у розмірі 8000 грн. щомісячно. Представник позивач адвокат Павлів В.І. в судовому засіданні 14.01.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 14.01.2025 позовні вимоги визнав частково. Щодо встановлення факту родинних відносин зазначив, що дійсно [PERSON] є його матір`ю, а у свідоцтві про народження була допущена помилка. Щодо стягнення з нього аліментів на утримання матері в розмірі 8000 грн. заперечив, долучив до матеріалів справи довідку про доходи. Також пояснив, що є ще сестра, яка допомагає матері. Просив суд врахувати його заробіток та стягувати з нього на утримання матері 3000 грн. щомісячно. Представник відповідача адвокат Бойчук М.Й. в судовому засіданні 14.01.2025 просив суд врахувати пояснення відповідача, позовні вимоги задовольнити частково, та стягувати із відповідача на утримання матері 3000 грн. аліментів. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Ст. 318 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його матір`ю є [PERSON] (а.с.6). Відповідно до Архівної довідки та копії свідоцтва про народження [PERSON] , народилася [INFO] , батько [PERSON] , матір [PERSON] (а.с.4-5,7-8). В судовому засіданні відповідачем [PERSON] підтверджено, що [PERSON] є його матір`ю, а у його свідоцтві на народження допущена описка у написанні по-батькові матері, а саме вказано неправильно « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Таким чином, суд вважає встановленим факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] ( [INFO] ) є матір`ю [PERSON] , тому вимоги позивача в цій частині позову підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно з ч. 1 ст. 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біопоходження); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин. Повнолітні дочка, син зобов`язані надавати утримання батькам незалежно від власного статку. Обов`язок дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. За визначенням, наведеним у ч. 3 ст. 75 СК України, непрацездатною вважається та особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, про що зазначено ч. 4 ст. 75 СК України. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою матір з підстав, викладених у ст. 204 СК України. Водночас суд бере до уваги те, що матеріали справи не містять жодних даних щодо доходу позивача, що не дає змоги суду зробити однозначний висновок про те, чи існуючий в неї дохід забезпечує прожитковий мінімум, і вона є такою, що потребує матеріальної допомоги. Проте, в судовому засіданні відповідач визнав позов частково, чим підтвердив, що його матір потребує фінансової допомоги. Згідно довідки про доходи [PERSON] працює в КП «Електроавтотранс» з 18.10.2021, та займає посаду електромонтер контактної мережі. Дохід за період з 01.06.2024 по 30.11.2024 складав 81399,14 грн.. Суд враховує, що відповідач [PERSON] є працездатною особою та має змогу сплачувати аліменти на утримання матері, оскільки згідно довідки про доходи офіційно працює та отримує дохід (його заробіток за 6 місяців становить - 81 399,14 грн., що в перерахунку на 1 місяць його середній дохід становить 13566,50 грн.), позов визнав частково. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання непрацездатної матері, суд враховує майновий стан позивача, вік [PERSON] , [INFO] , яка є непрацездатною, особою пенсійного віку, часткове визнання позову відповідачем, та приходить до висновку, що із відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання непрацездатної матері [PERSON] у розмірі по 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи стягнення із 06 листопада 2024 року і проводити довічно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви щодо стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави в порядку ст. 141 ЦПК України, в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: partial