Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] 13.11.2024 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 20.08.2016 року у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1327. Вказує, що від спільного шлюбу у них з відповідачкою народилася донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останнього часу відносини з відповідачкою розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїмиособистими інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Вказує, що шлюб з відповідачкою фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим він наполягає на його розірванні. Також вказує, що збереження шлюбу між ними неможливе, окрім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам дитини та його інтересамрозвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. З посиланням на відповідні норми закону просить розірвати шлюб. Відповідачка відзиву на позовну заяву не подавала. Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 листопада 2024 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 05.12. 2024 року.(а.с.14) У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не прибув, однак 25.11.2024 скерував на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог (в порядку п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України), в якій просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, відповідний актовий запис № 1327. Малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом із батьком [PERSON] , [INFO] , на його самостійному утриманні та вихованні, без участі матері. Разом з тим, 25.11.2024 скерував на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить провести без його участі, заяву про збільшення позовних вимог підтримує у повному обсязі та просить задоволити. Відповідач [PERSON] , в підготовче судове засідання також не прибула, скерувала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, не заперечує щодо задоволення заяви про збільшення позовних вимог від 25.11.2024 та долучення її з додатками до справи, не заперечує щодо задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу, та залишення малолітньої доньки із батьком [PERSON] на його самостійному утриманні та вихованні. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.01.2025. (а.с.39). У судове засідання 02.01.2025 сторони не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання даної справи. Позивач [PERSON] 20.12.2024 скерував на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, заяву про збільшення позовних вимог підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, 18.12.2024 нею скерована заява, в якій вона просить розгляд справи провести без її участі, не заперечує щодо задоволення заяви про збільшення позовних вимог від 23.11.2024 та долучення її з додатками до справи. Не заперечує щодо задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] та просить малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом із батьком [PERSON] на його самостійному утриманні та вихованні. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між позивачем - [PERSON] , [INFO] та відповідачкою - [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб 20.08.2016 року у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1327, та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.05.2021. (а.с.5) Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.11.2016 року, виданого Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. (а.с. 11) Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Кобиловолоки, на території України станом на 30.10.2024, незнятої чи непогашеної судимості не має. (а.с.25) Відповідно до довідки, виданої Чернівецькою гімназією №20 від 08.11.2024, встановлено, що [PERSON] забезпечує свою доньку [PERSON] , [INFO] , ученицю 2-Б класу всім необхідним канцелярським приладдям, цікавиться навчанням та вихованням дитини, спілкується з учителями, відвідує батьківські збори, реагує на всі телефонні дзвінки від класного керівника, за потреби з`являється до школи. Дитина завжди доглянута й охайна. (а.с.28) Згідно з характеристикою, виданою Головою правління громадської організації «Dance city» [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , учениця 2-Б класу, ліцею №20 займається в школі танців «Dance city» вже більше двох років. Батько [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , приймає активну участь в позашкільному житті своєї дитини. Щомісяця здійснює оплату благодійного внеску в розмірі 1 500 грн. (а.с.29) Такж, згідно з довідкою, виданою лікарем стоматологом [PERSON] , батьком [PERSON] , 1993 року народження, дійсно відвідує лікаря стоматолога зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] на лікування та профілактичний огляд. (а.с.30) Відповідно до Договору про визначення місця проживання дитини, умов її самостійного утримання та виховання батьком від 13.11.2024, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Паленчук Л.М., визначено місце проживання, утримання та виховання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації батька. Сторони домовилися, що батько зобов`язується: повністю матеріально забезпечувати, виховувати та самостійно утримувати дитину, забезпечити дитині достатній рівень освіти, нормальний фізичний, духовний, моральний розвиток у дусі поваги до її батьків, членів родини, суспільства. Батько зобов`язується не перешкоджати співлкуванню дитини з матір`ю. (а.с.31) Згідно з письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] дійсно проживає разом з малолітньою донькою [PERSON] , самостійно її утримує та виховує. Постійно за нею доглядає, займається розвитком дитини та забезпечує усім необхідним. Мати дитини [PERSON] проживає тривалий час окремо від сім`ї, вихованням доньки не займається, участі в житті дитини не приймає та матеріально не утримує дитину. (а.с.32-35) Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. На даний час шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та жінки і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої доньки. При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється СК України (ст.1 СК). Частиною 1 статті 121 СК передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст.141 СК, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Разом з тим, сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст.14, ч.1 ст.15 СК України). Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст.150-151 СК. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.06.2018 по справі № 822/2446/17, дійшов висновку, що поняття «одинокий батько» та «одинока матір» є тотожними, та зазначив: відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року (далі - Постанова Пленуму ВСУ), одинокою матір`ю є жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама. Позаяк, правовий статус поняття «одинокого батька» не врегульований законодавством, вбачається можливим застосування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого зазначено у Постанові Пленуму ВСУ. Тобто, для набуття статусу «одинока матір», «одинокий батько», необхідні 2 факти: не перебування у шлюбі, а також виховання і утримання дитини самими матір`ю чи батьком відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини. Згідно ст.157 СК - питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. Висновки суду Судом встановлено, що малолітня донька [PERSON] , [INFO] постійно проживає разом з батьком [PERSON] . Батько самостійно виховує дочку, піклується про її здоров`я, забезпечує належний освітній рівень, без участі матері. Мати дитини [PERSON] участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, і не заперечує щоб залишити доньку [PERSON] проживати із батьком на його самостійному утриманні та вихованні, про що особисто повідомила в своїй заяві від 18.12.2024 року. Батьки малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка не досягла чотирнадцятирічного віку, добровільно між собою визначили місце проживання доньки, порядок її утримання та виховання. А тому, враховуючи, що сторони між собою досягли згоди щодо того, з ким із батьків буде проживати малолітня донька, суд рахує, що позов підлягає до задоволення в цій частині і місце проживання доньки [PERSON] слід визначити з батьком [PERSON] , що не суперечитиме інтересам дитини, адже в суді всатновлено факт самостійного виховання та утримання дочки її батьком, без участі матері, яка проживає окремо. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved