Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтували тим, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками нежитлового приміщення загальною площею 147,8 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачі зазначили, що на дах указаного нежитлового приміщення виходять вікна квартири [ADDRESS] , яка розміщена на другому поверсі багатоквартирного будинку за зазначеною вище адресою, власником якої є [PERSON] . Проживаючи у своїй квартирі, відповідач спорудив на даху належного позивачам приміщення металевий каркас, при установці якого було допущено ряд порушень, а тому з метою перевірки обставин законності дій відповідача щодо встановленого металевого каркасу представник позивачів [PERSON] звертався до правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування. Так, розпорядженням голови Тернопільської міської ради № 77 від 24.03.2022 створено комісію з метою запобігання та виявлення незаконної забудови на території Тернопільської міської територіальної громади. 28.03.2022 в межах розгляду звернення представника позивачів комісія здійснила виїзд з метою огляду нежитлового приміщення та споруджень на ньому за адресою: [ADDRESS] , в результаті чого складений акт № 1 від 28.03.2022. Позивачі зазначили, що під час роботи комісії встановлено, що відповідач розпочав монтаж металевого каркасу на покрівлі приміщення. При цьому на прохання представника позивачів зупинити протиправні дії відповідач належним чином не реагував. Крім цього, комісія встановила, що за дозволом на проведення робіт над нежитловим приміщенням до ОСББ «Яреми, 12» ніхто не звертався та на загальних зборах ОСББ «Яреми, 12» питання про надання згоди на проведення таких робіт не вирішувалось. Так само у відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради за дозвільними документами на проведення будівельних робіт відповідач не звертався. Також питання встановлення відповідачем металевого каркасу було предметом перевірки, яка проводилась дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області. Під час перевірки встановлено, що [PERSON] визнав факт того, що саме він побудував металевий каркас на даху приміщення, мотивуючи це тим, що до його квартири затікає вода з даху приміщення. Поряд з цим головою ОСББ «Яреми, 12» підтверджено, що дозвіл на встановлення каркасу голова не надавав і збори ОСББ «Яреми, 12» з цього приводу не проводилися. Відтак [PERSON] збудував металевий каркас для того, щоб у належну йому квартиру не затікала вода. Позивачі зазначають, що така вода теоретично може протікати до квартири через дверний проріз, який також влаштований [PERSON] самовільно та у який вмонтовано балконні двері. При цьому влаштування такого прорізу не було передбачено технічною та проектною документацією на багатоквартирний будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На місці влаштованих дверей, які виходять на дах належного позивачам приміщення, мав бути влаштований лише віконний проріз, адже для належної відповідачу квартири не передбачено ні балкону, ні жодного іншого конструктивного елементу, наявність якого давала би змогу влаштувати двері в стіні над приміщенням. Позивачі вважають, що саме через влаштування дверей відповідач має змогу безперешкодно, однак без жодних правових підстав користуватися дахом приміщення для власних потреб, порушуючи при цьому права та законні інтереси позивачів. Зазначені зміни вплинули на фасад будинку в цілому, погіршують його зовнішній вигляд, а також можуть негативно впливати на експлуатаційні характеристики багатоквартирного будинку, що порушує права як споживачів інших власників будинку. Крім цього, внаслідок пошкодження перекриття даху нежитлового приміщення заподіяна шкода майну, яке призначене для обслуговування цього приміщення. За таких підстав позивачі просять: 1) зобов`язати відповідача демонтувати металевий каркас, споруджений на даху нежитлового приміщення загальною площею 147,8 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , співвласниками якого є [PERSON] та [PERSON] ; 2) зобов`язати відповідача привести фасад багатоквартирного будинку в межах квартири [ADDRESS] , до попереднього стану відповідно до паспорту опорядження фасаду. 26.09.2022 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливки Л.М. відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання та встановлений сторонам строк для подання заяв по суті справи. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023 головуючою суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновську І.В. 07.04.2023 прийнято до свого провадження вказану цивільну справу, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання та встановлений сторонам строк для подання заяв по суті справи. 19.04.2023 засобами поштового зв`язку відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому позов не визнав та просив у позові відмовити повністю. Відзив мотивований тим, що у позовній заяві не зазначено, які саме права позивачів порушив відповідач. Так само у матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи про те, що відповідач є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також відповідач вважає, що у позивачів склалась хибна думка по те, що дах нежитлового приміщення, загальною площею\~147,8\~кв.\~м,\~ за адресою: [ADDRESS] належить їм на праві власності. Відповідач зазначив, що спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування, несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку. Крім цього, відповідач вважає, що позивачі не надали належних доказів на підтвердження тих обставин, що саме відповідач здійснив дверний проріз. При цьому відповідач вважає, що позивачі не вправі пред`являти такі позовні вимоги, оскільки такі позови повинні подаватись відповідними службами. Просив звернути увагу на акт комісії міської ради, відповідно до якого комісія не виявила порушень щодо влаштування дверного прорізу у стінці багатоквартирного будинку, а також не зазначила про необхідність отримання дозвільних документів на зведення тимчасових споруд-навісів. 09.05.2023 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у даній\~цивільній справі\~замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] та залучено [PERSON] до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. 10.01.2024\~задоволене клопотання\~представника позивачів\~та призначена\~судова будівельно-технічна\~експертиза у\~даній цивільній\~справі. На час проведення експертизи провадження у цивільній справі зупинене. 11.07.2024\~поновлене провадження\~у справі\~у зв`язку\~з надходженням\~висновку експерта\~за результатами\~судової будівельно-технічної\~експертизи. Призначене підготовче засідання у справі на 02.09.2024. 02.09.2024 підготовче засідання відкладене на 30.09.2024. 30.09.2024 підготовче засідання відкладене на 30.10.2024 за клопотанням представника позивачів. 30.10.2024 без виходу до нарадчої кімнати усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті на 28.11.2024. 28.11.2024 судове засідання відкладене на 18.12.2024 за клопотанням представника позивачів. 18.12.2024 у судовому засіданні оголошена перерва до 15.01.2025. У судовому засіданні 18.12.2024 представник позивачів адвокат Никитюк Р.І. позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У судове засідання 15.01.2025 позивачі [PERSON] , [PERSON] та їхній представник адвокат Никитюк Р.І., належним чином повідомлені про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилися. Представник позивачів подав заяву про розгляд справи без його та позивачів участі, позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. У судове засідання 15.01.2025 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього судового засідання, повторно не з`явилася без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористалася. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. У судове засідання 15.01.2025 представник третьої особи відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У судове засідання 15.01.2025 представник третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Яреми, 12», належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У судове засідання 15.01.2025 третя особа [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд прийшов до переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення). Заслухавши представника позивачів, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками нежитлового приміщення, торгово-офісного приміщення, загальною площею 147,8 кв. м, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Указане підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 204343473 та № 204343461 від 16.03.2020 (т. 1 а.с. 9, 10). Поряд з цим квартира, загальною площею 84,8 кв. м, житловою площею 48,4 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] . Такі обставини підтверджуються інформацією з державного реєстру речових прав № 331696288 від 09.05.2023 (т. 1 а.с. 164). Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Поряд з цим відповідно до ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Крім цього, особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконання обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління регулюються Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Статтею 7\~даного Закону встановлено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України\~«Про регулювання містобудівної діяльності». За приписами ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі об`єктів архітектури зобов`язані утримувати в належному стані будинки і споруди, а так само закріплені за ними земельні ділянки, забезпечувати поточний огляд, періодичне обстеження і паспортизацію об`єкта, додержуватися під час експлуатації об`єкта архітектури вимог, визначених у його паспорті, а також вимог законодавства. Статтею 34\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності\~визначено»,\~ що\~замовник має\~право виконувати\~будівельні роботи\~після: 1)\~подання замовником\~повідомлення про\~початок виконання\~будівельних робіт\~відповідному органу\~державного архітектурно-будівельного\~контролю -\~щодо об`єктів\~будівництва,\~які за\~класом наслідків\~(відповідальності)\~належать до\~об`єктів з\~незначними наслідками\~(СС1),\~та щодо\~об`єктів,\~будівництво яких\~здійснюється на\~підставі будівельного\~паспорта та\~які не\~потребують отримання\~дозволу на\~виконання будівельних\~робіт згідно\~з переліком\~об`єктів будівництва,\~затвердженим Кабінетом\~Міністрів України.\~Форма повідомлення\~про початок\~виконання будівельних\~робіт та\~порядок його\~подання визначаються\~Кабінетом Міністрів\~України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із\~Законом України\~«Про оцінку впливу на довкілля». Пунктом 1.4.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17.05.2005, передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування (п. 1.4.5. Правил). При цьому відповідно до п. 13.10 ДБН В.2.2.-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» можливість реконструкції житлових будинків із надбудовами і прибудовами з розбиранням існуючих і влаштуванням нових перекриттів, стін і перегородок, закладанням існуючих і виконанням нових прорізів у несучих конструкціях (фундаментах, стінах, перекриттях) повинна бути підтверджена розрахунком за несучою здатністю, стійкістю, тріщиностійкістю та деформативністю усіх несучих конструкцій і будинку в цілому. Суд встановив, що згідно з технічним паспортом на багатоквартирний житловий будинок з вбудувано-прибудованими приміщеннями громадського призначення, що розташований за адресою: [ADDRESS] , 05.05.2017 на момент здачі будинку в експлуатацію в квартирі [ADDRESS] даного будинку будівельною організацією було влаштоване вікно, що також відповідає проектній документації на будинок. Разом з тим на момент звернення позивачів до суду із даним позовом в частині вікна належної відповідачу квартири влаштовані металопластикові балконні двері, що не передбачені проектною документацією на будівництво зазначеного вище житлового будинку. Указані балконні двері виконують функцію виходу на дах належного позивачам нежитлового приміщення, торгово-офісного приміщення, загальною площею 147,8 кв. м, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, відповідач як власник квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , забезпечила можливість влаштування на даху належного позивачам нежитлового приміщення металевого каркасу з металопрофільним покриттям. Стійки металевого каркасу закріплені на конструкції даху металевими болтами, що призвело до порушення цілісності рулонного покриття покрівлі. Позивачі, вважаючи такі дії відповідача та третьої особи [PERSON] протиправними та такими, що порушують їхнє право власності на нерухоме майно, звернулись з відповідними заявами до виконавчого комітету Тернопільської міської ради та до правоохоронних органів. Так, розпорядженням голови Тернопільської міської ради № 77 від 24.03.2022 створено комісію з метою запобігання та виявлення незаконної забудови на території Тернопільської міської територіальної громади. 28.03.2022 в межах розгляду звернення представника позивачів [PERSON] комісія здійснила виїзд з метою огляду нежитлового приміщення та споруджень на ньому за адресою: [ADDRESS] , в результаті чого складений акт № 1 від 28.03.2022 (т. 1 а.с. 18-19). Комісія встановила, що власники квартири [ADDRESS] указаного будинку влаштували металевий каркас на даху належного позивачам приміщення. Також комісія рекомендувала голові ОСББ «Яреми, 12» вручити власникам квартири [ADDRESS] лист щодо демонтажу металевого каркасу та приведення даху над нежитловим приміщенням в попередній стан. Поряд з цим за наслідками розгляду звернення представника позивачів з заявою про протиправні дії власників квартири за адресою: [ADDRESS] , Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області проведено відповідну перевірку. Під час даної перевірки встановлено, що [PERSON] не заперечував факт монтажу металевого каркасу на даху нежитлового приміщення. Також голова ОСББ «Яреми, 12» Колівошко І.С. повідомив, що дозвіл на встановлення такого каркасу не надавався та з даного питання збори ОСББ «Яреми, 12» не проводились (т. 1 а.с. 23). Крім цього, під час розгляду даної справи за клопотанням сторони позивачів проведена судова будівельно-технічна експертиза, за наслідками якої складений висновок експерта № 98/24-22 від 25.06.2024 (т. 2 а.с. 185-192). У межах здійсненого експертного дослідження експерт встановив, що належне позивачам нежитлове приміщення є вбудовано-прибудованим приміщенням та частиною будинку [ADDRESS] . При цьому дах такого приміщення є прибудовою до житлового будинку, знаходиться за його межами та не є несучою, огороджувальною чи несуче-огороджувальною конструкцією даного будинку. Указане спростовує доводи [PERSON] в тій частині, що дах належного позивачам нежитлового приміщення відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України є спільним майном багатоквартирного будинку. Разом з тим експерт зазначив, що зовнішня стіна в межах квартири [ADDRESS] . При цьому у такій стіні без дозволу виконавчого комітету Тернопільської міської ради встановлений дверний блок, який не передбачений проектною документацією на даний житловий будинок. Так само не передбачений проектною документацією на житловий будинок металевий каркас з покриттям та декоративна огорожа на парапетній стіні, які змінюють фасад багатоквартирного будинку. Більше того стійки металевого каркасу закріплені до конструкції даху металевими болтами. У покрівельному матеріалі просвердлені отвори, в які вставлені болти. Унаслідок цього порушено цілісність рулонного покриття покрівлі, що, у свою чергу, призвело до протікання покрівлі. Сліди затікання наявні на плитах підвісної стелі у належному позивачам нежитловому приміщенні. Також експерт вказав, що власник квартири [ADDRESS] допустила захаращення даху нежитлового приміщення будівельними матеріалами, вазонами, лавками, що унеможливлює безперешкодне відведення атмосферних опадів з даху. Відтак суд встановив, що відповідач як власник квартири [ADDRESS] , здійснила реконструкцію (зміну) зовнішньої конфігурації належної відповідачу квартири та житлового будинку (зміна фасаду) шляхом влаштування балконних дверей (прорізу) у зовнішній стіні квартири зі сторони даху належного позивачам нежитлового приміщення, а також монтажу металевого каркасу з покриттям та декоративної огорожі. При цьому проведення даних будівельних робіт пов`язане зі зміною зовнішньої конфігурації житлового будинку, а відтак відповідач відповідно до норм чинного законодавства зобов`язана була отримати необхідний дозвіл у відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю на такі роботи. Також, ураховуючи, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку на [ADDRESS] для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна створили об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, дозвіл на таке переобладнання мав бути наданий усіма співвласниками цього будинку шляхом проведення зборів ОСББ «Яреми, 12». Разом з\~тим,\~як встановив\~суд,\~відповідач та\~за її\~погодженням [PERSON] без згоди всіх співвласників будинку на [ADDRESS] та без належного затвердження проектної документації і без отримання дозволу на проведення будівельних робіт здійснили будівельні роботи, що призвели до зміни фасаду багатоквартирного будинку та порушення прав позивачів на безперешкодне використання належного їм нерухомого майна. За приписами ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Частини 1, 6 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 13, 12 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Разом з тим відповідач та третя особа [PERSON] не з`явилися\~у судове\~засідання та\~докази на\~спростування доводів\~позивачів не\~надали.\~Відтак суд вважає доведеним факт порушення відповідачем\~законних прав\~та інтересів\~позивачів,\~які підлягають\~захисту шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Суд вважає, що визначений позивачами спосіб захисту у виді зобов`язання відповідача демонтувати металевий каркас, споруджений на даху нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , співвласниками якого є позивачі, а також привести фасад багатоквартирного будинку в межах квартири [ADDRESS] , до попереднього стану відповідно до паспорту опорядження фасаду, відповідає спірним правовідносинам та є ефективним способом захисту позивачів як власників нежитлового приміщення зокрема, так і як співвласників багатоквартирного будинку у цілому. Указаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.02.2019 у справі № 757/48652/15-ц. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивачі сплатили судовий збір у сумі по 992,40 грн кожен, що підтверджується квитанціями від 22.08.2022 та від 30.08.2022 (т. 1 а.с. 8). Крім цього, за проведення судової будівельно-технічної\~експертизи позивач [PERSON] сплатила кошти у сумі 13631,04 грн, що підтверджується рахунком № 542 від 07.02.2024 (т. 2 а.с. 180) та квитанцією від 22.02.2024. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів, а також на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню витрати за проведення судової експертизи. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Відповідно до\~п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України\~однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. У\~ч. 1 ст. 59 Конституції України\~закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою\~Конституцією України\~можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абз. 2 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.11.2000 № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абз. 3, 4, 5 пп. 31,\~абз. 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009). Відповідно до\~ч.\~1,\~2 ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в\~ч. 4 ст. 141 ЦПК України. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч. 3 ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Відповідно до\~ч.\~5,\~6\~ст.\~137 ЦПК України у разі недотримання вимог\~частини четвертої цієї статті\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, представник позивачів подав письмову заяву, у якій просив стягнути з відповідача на користь позивачів витрати на професійну правничу допомогу у сумі по 31695 грн кожному. Суд встановив, що 06.06.2022 між адвокатом Дубовим А.М. та [PERSON] і [PERSON] укладені договори про надання правничої (правової) допомоги № 02/2022-06-06 та № 01/2022-06-06 відповідно. Згідно з п. 2 даних договорів правнича допомога надається з метою захисту прав та інтересів клієнтів як співвласників нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Розмір гонорару за представництво інтересів клієнтів при розгляді судом першої інстанції даної судової справи становить суму коштів у гривні, що еквівалентна 750 доларів США станом на дату сплати кожному з позивачів окремо (п. 8 договорів). Також з матеріалів справи вбачається, що надання позивачам адвокатом Дубовим А.М. професійної правової допомоги у суді під час розгляду цієї справи підтверджується ордерами серії ВО № 1040305 та № 1040306 від 11.09.2022 (т. 1 а.с. 53, 54). Так, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Також суд враховує, що представником позивачів були складені та оформлені ряд процесуальних документів, зокрема позовна заява, клопотання про витребування доказів, клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи тощо. Так само суд зважає на те, що представник позивачів приймав особисту участь у значній кількості підготовчих засідань у даній цивільній справі. Також суд враховує, що відповідач не подавала клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відтак, враховуючи складність справи та обсяг доказів у справі, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі по 31695 грн, які позивачі понесли у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами, а тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів.

Outcome: approved