Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка на підставі ст.ст. 180-184, 191 СК України звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позову позивачка вказала, що проживала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2011 по 27 серпня 2024. Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2024 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сім`ї, з початку народження цікавився долею дітей, надавав певну матеріальну допомогу, проте вже тривалий час практично ніякої матеріальної допомоги не надає, не приділяє уваги щодо виховання дітей та не цікавиться їх долею, хоча є їх біологічним батьком і зобов`язаний приймати участь у вихованні та утриманні своїх дітей. Добровільної згоди сплачувати аліменти на утримання сина та доньки від відповідача вона не отримала, а тому змушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на їх утримання, в порядку передбаченому чинним законодавством. Ухвалою суду від 18.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 17-18). Позивачка надала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити (а.с.32). Відповідач надав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив задовольнити (а.с.31). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 08.10.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2024 (а.с.7-8). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.5) та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.6). Діти проживають з матір`ю (позивачкою по справі) та знаходяться на її утриманні, що підтверджується витягами з реєстру Олександрівської теритроріальної громади та довідкою №2356 від 01.10.2024, виданою Олександрівською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області (а.с.9-12). Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, в зв`язку з чим позивачка звернулась із вказаним позовом до суду. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. \~ \~ \~ \~Сім?я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до роз?яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. \~ \~ \~ \~За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до\~\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими, оскільки на її утриманні знаходяться неповнолітні діти, батьком яких є відповідач, добровільної згоди щодо утримання дітей між сторонами не досягнуто. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усих видів заробітку (доходу) до їх повноліття. Однак, з урахуванням положень частини 2 статті 183 СК України, при ухваленні судового рішення належить визначити єдину частку від заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача 1/3 частину від його заробітку (доходу) до досягнення старшою дитиною повноліття, щомісячно, а в подальшому у розмірі 1/4 частини, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 1211,20 грн. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Наведені положення Закону кореспондуються із ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. За таких обставин, з відповідача на користь держави має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 605,60 грн, інші 50 відсотків слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial