Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 13 вересня 2024 року до Томашпільського районного суду за підсудністю надійшла позовна заява представника ТОВ «Фінансова компанія Кредит - капітал», що розташоване по вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус, 28 м. Львів до [PERSON] , що проживає по [ADDRESS] про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості та судових витрат. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» позов обґрунтував наступним. 07.10.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 100993953, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 22.10.2022 року. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальник. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного договору підтверджує анкета-заява на кредит № 100993953 позичальника від 07.10.2022 року, що заповнена відповідачем ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги № 90- МЛ/Т від 31.01.2023 р. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 100993953 від 07.10.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Позивач зазначає, що сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 100993953 від 07.10.2022 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги № 90- МЛ/Т від 31.01.2023 р. Сума заборгованості відповідача становить 19750 грн., відповідно до витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги № 90- МЛ/Т від 31.01.2023 р., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків 14250 грн.; прострочена заборгованість за комісією 500 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», тому останні вимушені з даним позовом звернутися до суду. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 17 вересня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, перше судове засідання призначено на 14 жовтня 2024 року. 04 жовтня 2024 року надійшло клопотання представника позивача, згідно якого останній просить судове засідання провести без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Ухвалою Томашпільського районного суду від 14 жовтня 2024 року розгляд справи відкладено на 07 листопада 2024 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 07 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на 25 листопада 2024 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на 09 грудня 2024 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 09 грудня 2024 року розгляд справи відкладено на 26 грудня 2024 року. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. В судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.211 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши права та обов`язки сторін, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 07 жовтня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 100993953. Згідно даного договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. договору та виконати всі зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 5000 грн. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 07.10.2022 року і складається з пільгового та поточного періодів. Згідно п.п. 1.5.1 комісія за надання кредиту 500 грн. Відповідно до п.п. 1.5.2., 1.5.3. договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 750 грн., які нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 13500 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Згідно п. 2 договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] *76. Як видно з п. 3.3 договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни. На виконання умов договору ТОВ «Мілоан» виконало взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та надало кредит в розмірі 5000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 52157355 від 07 жовтня 2022 року. Згідно договору про відступлення права вимоги № 90-МЛ/Т від 31 січня 2023 року укладеного між ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «ФК « Кредит- Капітал» (новий кредитор), ТОВ «ФК « Кредит- Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «Мілоан». Згідно п. 1.1. Договору про відступлення права вимоги, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги ( права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 90-МЛ/Т від 31 січня 2023 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 100993953 у загальній сумі 19750 гривень. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 100993953 від 07.10.2022, [PERSON] має заборгованість в розмірі 19750 грн. Відповідно до ст.129 Конституції України, суддя,\~здійснюючи правосуддя,\~є незалежним\~та керується\~верховенством права. Основними\~засадами судочинства\~є: рівність\~усіх учасників\~судового процесу\~перед законом\~і судом; забезпечення\~доведеності вини; змагальність\~сторін та\~свобода в\~наданні ними\~суду своїх\~доказів і\~у доведенні\~перед судом\~їх переконливості; підтримання\~публічного обвинувачення\~в суді\~прокурором; забезпечення\~обвинуваченому права\~на захист; гласність\~судового процесу\~та його\~повне фіксування\~технічними засобами; розумні\~строки розгляду\~справи судом; забезпечення\~права на\~апеляційний перегляд\~справи та\~у визначених\~законом випадках\~-\~на касаційне\~оскарження судового\~рішення; обов`язковість судового рішення. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, згідно ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В даному випадку відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1 ст.207 ЦК). Відповідно до ч. 2 вказаної статті Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 512 ЦК України, \~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок: передання\~ним своїх\~прав іншій\~особі за\~правочином (відступлення\~права вимоги); правонаступництва; виконання\~обов`язку\~боржника поручителем\~або заставодавцем\~(майновим\~поручителем); виконання\~обов`язку\~боржника третьою\~особою. Кредитор\~у зобов`язанні\~може бути\~замінений також\~в інших\~випадках,\~встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у виписці з особового рахунку за кредитним договором № 100993953 від 07 жовтня 2022 року, тобто відповідач зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 100993953 від 07 жовтня 2022 року в сумі 19750 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків 14250 грн.; прострочена заборгованість за комісією 500 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погасив, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал». Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.\~ \~ \~ \~ Зважаючи на\~підтвердження позивачем\~заявлених позовних\~вимог,\~визнання відповідачем\~позову,\~суд приходить\~до висновку,\~що з[PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 19750 грн. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» понесло судові витрати, що складаються з 2422,40 гривень, сплаченого судового збору, а тому враховуючи вимоги ч.1 ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1211,20 гривень, з відповідача стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1211,20 гривень. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved