Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

23.12.2024 року заявник звернувся до суду заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу у вигляді Договору дарування житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] від 24.11.1992 р., з помилково зазначеним прізвищем як [PERSON] . Вимоги мотивує тим, що у Договорі дарування житлового будинку від 24.11.1992 р. міститься невідповідність у написанні його прізвища, а саме замість вірного « [PERSON] » помилково вказано « [PERSON] ». Заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку виправити помилку, що позбавляє його можливості провести державну реєстрацію вказаного житлового будинку, тому він вимушений звернутися до суду з вказаною заявою. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені в передбаченому законом порядку, в письмовій заяві представник заявника просить розгляд справи проводити у їх відсутності. Представник заінтересованої особи Відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Охтирської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений в передбаченому законом порядку, в письмовій заяві просить проводити судове засідання без участі представника відділу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючи підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. \~ \~ \~ \~Згідно листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У випадках, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 10.01.1999 р. Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області, [PERSON] народився [INFO] в м. Охтирка Сумської області та зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до договору дарування від 24.11.1992 р., посвідченому державним нотаріусом Бурбика Т.А., зареєстрованому в реєстрі за № 4578, [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок житловою площею 26,5 кв.м, що знаходиться на земельній ділянці пл.. 910 кв.м. з надвірними будовами за адресою [ADDRESS] (а.с. 6,7). \~\~ Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належність правовстановлюючого документу - договору дарування від 24.11.1992 р. житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Бурбика Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 4578, саме заявнику [PERSON] підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: паспортом заявника, відповідно до якого зареєстрованим місцем проживання заявника з 15.10 1993 року є [ADDRESS] , довідкою виконавчого комітету Охтирської міської ради від 19.12.2024 р. №147, відповідно до якої [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що прізвище заявника, зазначене у договорі дарування від 24.11.1992 р., не збігаються з прізвищем заявника, зазначеним у його паспорті. Судом встановлено неможливість внесення змін (виправлень) до правовстановлюючий документ в іншому порядку. В матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про наявність спору про право. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним встановити факт належності [PERSON] договору дарування житлового будинку від 24.11.1992 р., посвідченого державним нотаріусом Бурбика Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 4578, так як встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки невідповідність в написанні прізвища у правовстановлюючому документі, перешкоджають в реалізації [PERSON] права власності на житловий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved