Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

09.12.2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , [INFO] , який до дня смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , та залишив на ім`я батька позивача [PERSON] , а також на ім`я [PERSON] та [PERSON] заповіт від 28.01.1998, зареєстрований в реєстрі за №1, відповідно до якого усе майно, належне йому на час смерті, заповів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Заповіт не змінено і не скасовано. Дядько позивача, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , а його сини [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадщини смерті після діда [PERSON] , написавши відповідні заяви про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] , [INFO] , дядько позивача, помер [INFO] , а його син [PERSON] , [INFO] , також помер [INFO] . Поряд з цим, інших спадкоємців за заповітом та за законом до майна померлого [PERSON] немає. На день смерті [PERSON] , разом з ним проживали та були зареєстровані: позивач [PERSON] , батько позивача [PERSON] та мати позивача [PERSON] . Батько позивача [PERSON] фактично вступив у володіння та управління спадковим майном в порядку ст. 549 ЦК України після смерті [PERSON] , оскільки проживав разом з ним на час смерті, проте помер [INFO] , не переоформивши своїх спадкових прав. Спадкову справу до майна померлого [PERSON] заведено Оратівською державною нотаріальною конторою Вінницької області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що розташований за адресою [ADDRESS] , з земельної ділянки площею 2,0229 га у межах згідно з планом (кадастровий номер земельної ділянки площею 1,9669 га 0523185800:02:001:0001, кадастровий номер земельної ділянки площею 0,0560 га 0523185800:02:000:0890), яке позивач оформив нотаріальним шляхом. Однак не переоформленим після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке [PERSON] прийняв після смерті [PERSON] , проте помер [INFO] , не переоформивши своїх спадкових прав. Спадкове майно складається з права на земельну частку (пай і садка) орієнтовною площею 2,86 га у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Праця», право на котру посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0262412, виданого 12.11.1996 Оратівською РДА, оригінал якого втрачено. При огляді наданих документів для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку нотаріусом було виявлено розбіжність у написанні імені [PERSON] у наданих документах, оскільки у свідоцтві про укладення шлюбу та у інших правовстановлюючих документах ім`я [PERSON] записано « [PERSON] », лише у свідоцтві про його смерть зазначено « [PERSON] ». За вказаних\~обставин,\~для подальшого\~оформлення спадкових\~прав виникла\~необхідність встановлення\~факту належності\~померлому [PERSON] \~правовстановлюючого документу на спадкове майно (сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0262412) у судовому порядку. Отже, у зв`язку з необхідністю встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу на спадкове майно, а також у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу нотаріально оформити прийняття частини спадкового майна позивач позбавлений можливості, в підтвердження чого надав відповідну обґрунтовану постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.04.2024. Таким чином, [PERSON] просить суд встановити факт, що має юридичне значення, про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0262412, виданий Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] , який помер [INFO] , від імені якого складено заповіт 28.01.1998 № 1, посвідчений Фронтівською сільською Радою народних депутатів Оратівського району Вінницької області, після смерті якого відповідно до ст. 549 ЦК УРСР [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном шляхом спільного проживання, а також визнати за ним право на земельну частку (пай і сад) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 2,86 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0262412 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 16.12.2024 відкрито провадження у справі № 141/812/24 та призначено підготовче судове засідання на 14.01.2025, витребувано у Державному нотаріальному архіві Вінницької області належним чином завірену копію спадкової справи № 40/2010, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи № 141/812/24, в підготовче судове засідання, призначене на 14.01.2025, не з`явився. Натомість, 19.12.2024 до суду надійшла заява позивача від 16.12.2024 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач Оратівська селищна рада Вінницького району Вінницької області, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце судового розгляду справи, 14.01.2025 в підготовче судове засідання також не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 20.12.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява відповідача від 20.12.2024 про розгляд справи № 141/812/24 без участі представника селищної ради, у якій також зазначено, що проти задоволення позовних вимог відповідач не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст.\~200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.\~206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи № 141/812/24, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 25.04.1977, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01.01.1946, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25.04.1977 зроблено запис за № 7. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на « [PERSON] ». Як убачається із змісту заповіту від 28.01.1998, посвідченого секретарем Фронтівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області Медвечук Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1, [PERSON] жилий будинок і все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 10623705 від 07.08.2007, заповіт заповідача [PERSON] , посвідчений 28.01.1998 Фронтівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, зареєстрований 07.08.2007 Вінницькою філією Інформаційного центру Міністерства юстиції України, номер у Спадковому реєстрі 42904878, номер в реєстрі нотаріальних дій - 1. [PERSON] помер [INFO] в с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 19.08.2002 зроблено запис за № 9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Фронтівською сільською Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області. Також, як убачається із листа Оратівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області від 27.02.2004, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої наявне нерухоме майно. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0262412, виданого 12.11.1996 Оратівською районною державною адміністрацією, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Праця», розміром 2,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Як убачається з інформації з ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин № 1769/25-24 від 12.12.2024, відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству Фронтівської сільської ради народних депутатів, на ім`я [PERSON] виготовлений сертифікат серії ВН № 0262412 площею 2,86 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстрований 14.11.1996 за порядковим № 212 на підставі рішення Оратівської районної державної адміністрації від 19.09.1996 за № 219. Факт отримання сертифікату засвідчено підписом у вище згаданій книзі у відповідній графі для проставлення підпису власниками сертифікатів. Інформація про виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку на підставі вказаного сертифікату гр. [PERSON] у відділі відсутня. Відповідно до технічної документації по передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право власності на землю власникам сертифікатів на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та згідно даних державного земельного кадастру за [PERSON] розподілені земельні ділянки: № [NUMBER] площею 1,9195 га та визначено кадастровий номер 0523085800:02:002:0021 та № [NUMBER] площею 0,0560 га, інформація про визначення кадастрового номера відсутня. Згідно оголошення у газеті «Обрій Оратівщини» №49 (1431) від 13.12.2024 втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0262412, виданий Оратівською районною державною адміністрацією від 19 вересня 1996 року на ім`я [PERSON] , с. Фронтівка, вважати недійсним. [PERSON] померла [INFO] в с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 23.02.2004 зроблено запис за № 2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Згідно довідки Балабанівського старостинського округу Оратівської селищної ради № 140/08.00.27-10 від 26.11.2024, відповідно до запису погосподарської книги с. Фронтівка Вінницького району Вінницької області (книга № 3, особовий рахунок № [NUMBER] ) [PERSON] народилася [INFO] в с. Заруддя Оратівського району Вінницької області, померла [INFO] . На день смерті була зареєстрована і постійно проживала в [ADDRESS] . За вказаною адресою на день смерті спадкодавця ніхто не проживав і не був зареєстрований. [PERSON] помер [INFO] в с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області, про що в Книзі реєстрації смертей 13.09.2011 складено відповідний актовий запис за № 13, що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторним) серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оратівського районного управління юстиції Вінницької області. Згідно довідки Балабанівського старостинського округу Оратівської селищної ради № 141/08.00.27-10 від 26.11.2024, відповідно до запису погосподарської книги с. Фронтівка Вінницького району Вінницької області (книга № 1, особовий рахунок № [NUMBER] ) [PERSON] народився [INFO] в с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області, помер [INFO] . На день смерті був зареєстрований і постійно проживав в [ADDRESS] . За вказаною адресою на день смерті спадкодавця ніхто не проживав і не був зареєстрований. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , у графі «Батько» записано [PERSON] , у графі «Мати» записано [PERSON] . Разом з тим, згідно заяви від 02.12.2024, зареєстрованої в реєстрі за № 2129, [PERSON] повідомляє, що на день смерті разом із померлим батьком [PERSON] , 1943 року народження, який помер [INFO] , не проживав, проживає за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер його дід [PERSON] , [INFO] , який склав на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заповіт, посвідчений 28.01.1998 [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Фронтівської сільської ради за реєстровим № 1, відповідно до якого жилий будинок та все своє майно заповів вказаним особам в рівних частках. [PERSON] зазначає, що в суд з заявою про продовження терміну для прийняття спадщини звертатись не буде, у зв`язку з чим просить вважати його таким, що відмовився від належної йому частки у спадщині. Також згідно заяви від 02.12.2024, зареєстрованої в реєстрі за № 2130, [PERSON] повідомляє, що є спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті баби [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та ним пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] . [PERSON] зазначає, що на день смерті разом з померлою не проживав, проживає за адресою [ADDRESS] , в суд з заявою про продовження терміну для прийняття спадщини звертатись не буде. Окрім того, відповідно до заяви від 02.12.2024, зареєстрованої в реєстрі за № 2119, [PERSON] повідомляє, що на день смерті разом із померлим батьком [PERSON] , 1943 року народження, який помер [INFO] , не проживав, проживає за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер його дід [PERSON] , [INFO] , який склав на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заповіт, посвідчений 28.01.1998 [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Фронтівської сільської ради за реєстровим № 1, відповідно до якого жилий будинок та все своє майно заповів вказаним особам в рівних частках. [PERSON] зазначає, що в суд з заявою про продовження терміну для прийняття спадщини звертатись не буде, у зв`язку з чим просить вважати його таким, що відмовився від належної йому частки у спадщині. [PERSON] помер [INFO] в м. Київ, про що 31.05.2017 складено відповідний актовий запис за № 8914, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації смертей Головного територіального управління юстиції у місті Києві. [PERSON] помер [INFO] в с. Шпитьки Бучанського району Київської області, про що 07.12.2021 складено відповідний актовий запис за № 28144, що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторним) серії [NUMBER] , виданим Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] народився [INFO] , у графі «Батько» записано [PERSON] , у графі «Мати» записано [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] в с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області, про що в Книзі реєстрації смертей 12.11.2009 складено відповідний актовий запис за № 18, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої наявне нерухоме майно. Як убачається із довідки Балабанівського старостинського округу Оратівської селищної ради (віддалене робоче місце № 27) №15/08.00.27-10 від 17.01.2024, відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за № 1, особовий рахунок № [NUMBER] , [PERSON] був зареєстрований та проживав в одному житловому будинку з [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . За вказаною адресою проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Інших осіб, які були зареєстровані та спільно проживали з спадкодавцем, в тому малолітніх та неповнолітніх не значиться. Також згідно довідки Балабанівського старостинського округу Оратівської селищної ради (віддалене робоче місце № 27) № 16/08.00.27-10 від 17.01.2024, спадщину після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв батько [PERSON] [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 23313990 від 31.03.2010, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена 31.03.2010 Оратівською державної нотаріальною конторою, номер у Спакдковому реєстрі 49120002, номер у нотаріуса 40/2010. З матеріалів спадкової справи №40/2010 до майна померлого [INFO] [PERSON] убачається, що справу розпочато 31.03.2010 за заявою позивача [PERSON] . Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2011, бланк ВРЛ 641550, зареєстрованого в реєстрі за № 1314, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1943 року народження, який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 2,0229 га у межах згідно з планом (кадастровий номер земельної ділянки площею 1,9669 га 0523185800:02:001:0001, кадастровий номер земельної ділянки площею 0,0560 га 0523185800:02:000:0890), розташованої на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому згідно державного акту на право приватної власності на землою серії ВН №000019, виданого Фронтівською сільською радою Оратівського району Вінницької області 24.12.2001, згідно рішення 18 сесії 3 скликання вказаної сільської ради від 30.06.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 141. Також відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2018, бланк ННК 426201, зареєстрованого в реєстрі за № 677, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1943 року народження, який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з (однієї другої ) частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель [ADDRESS] , належного спадкодавцю згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 27.03.2008 виконавчим комітетом Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області на підставі рішення № 4 цього ж виконкому від 29.01.2008, зареєстрованого комунальним підприємством «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 27.03.2008 за номером запису 93, в книзі ФЖ-1, реєстраційний номер 22684590. Натомість, постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кравченко О.В. від 11.03.2024 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] , [INFO] , який відповідно до ст. 549 ЦК УРСР фактично вступив в управління спадковим майном після померлого [INFO] [PERSON] на право на земельну частку (пай) на земельну ділянку, яка перебуває у колективній власності КПС «Праця» розміром 2,86 умовних кадастрових гектара, у роз`язку із розбіжністю у написанні імені спадкодавця у поданих документах (« [PERSON] » та « [PERSON] ), а також у зв`язу із незазначенням дати складання заповіту [PERSON] , що не узгоджується із ст. 541 ЦК УРСР 1963 року. Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Щодо позовних вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Приписами п.1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України №\~5\~від 31.03.1995\~"Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення." Також згідно п. 12 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити не чітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Враховуючи установлені судом обставини справи та докази, які містяться в матеріалах справи № 141/812/24, суд доходить висновку про доведеність позивачем факту належності померлому [INFO] [PERSON] правовстановлюючого документу сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії ВН\~№ 0262412,\~виданого Оратівською\~районною державною\~адміністрацією Вінницької\~області,\~ у зв`язку із помилкою в написанні його імені, зокрема, яке зазначено у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0262412 «Антон», що, в свою чергу, не збігається із написанням по батькові спадкодавця, зазначеним у свідоцтві про смерть та у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть « [PERSON] ». Встановлення даного факту для позивача має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить усунення неузгодженостей щодо написання імені спадкодавця у документах, які видавались на ім`я [PERSON] , з метою подальшого здійснення позивачем особистих немайнових й майнових спадкових прав та іншого порядку його встановлення немає. Щодо позовної вимоги про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України та ст.\~321\~Цивільного кодексу\~України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41\~Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Стаття 1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Згідно вимог ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 1, 3,5 ст.1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1270\~ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права\~власності на\~спадкове майно\~в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат»\~відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст.\~50\~Закону України\~«Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Окрім того, положеннями ст.\~5\~Земельного кодексу\~України (1991 року) передбачалося, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. В результаті проведеної процедури паювання земель колективної власності передбачалася видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проведення їх реєстрації відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У пункті 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16\~квітня 2004\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Отже, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, а також свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як установлено\~судом та\~підтверджується наявними\~у матеріалах\~справи №\~141/812/24\~доказами,\~на підставі\~відомостей заведеної\~нотаріусом спадкової\~справи №\~40/2010 позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] на спадкове майно, який прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк. Разом з тим, до складу спадкового майна [PERSON] також входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Праця» розміром 2,86 в умовних кадастрових гектарах, право на котру посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0262412, виданого 12.11.1996 Оратівською РДА, оригінал якого втрачено. Згідно ст.\~527\~ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Відповідно до ч.1 ст.\~524\~ЦК УРСР\~1963\~року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Частиною першою статті 549\~ЦК УРСР\~1963\~року визначено дії, що свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до положень статті 561\~ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. При цьому ЦК УРСР\~1963\~року не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. Отже,\~зазначене у\~позові спірне\~спадкове майно\~батько позивача\~ [PERSON] \~прийняв,\~фактично вступивши\~в управління\~та володіння спадковим майном в порядку ст. 549 ЦК УРСР, оскільки, будучи спадкоємцем за заповітом, проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті [PERSON] , проте помер [INFO] , не переоформивши своїх спадкових прав. Натомість, у зв`язку з відсутністю (втратою) правовстановлюючого документу на спірне нерухоме спадкове майно та розбіжністю у написанні імені спадкодавця у правовстановлюючих документах, позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кравченко О.В. від 11.03.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому, відповідач Оратівська селищна рада згідно поданої заяви від 20.12.2024 не заперечує проти задоволення позовних вимог. За вказаних фактичних обставин у справі № 141/812/24, враховуючи норми цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, той факт, що спадкодавець [PERSON] за час свого життя отримав право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії ВН № 0262412, але в силу об`єктивних причин не встиг здійснити державну реєстрацію права власності вказаного нерухомого майна у компетентних органах, при цьому зазначене спадкове майно, в свою чергу, прийняв батько позивача [PERSON] в порядку ст. 549 ЦК УРСР, який помер [INFO] , не переоформивши своїх спадкових прав, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (інших спадкоємців, який прийняли спадщину судом не встановлено), суд доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1262, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved