Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

В провадження суду надійшла позовна заява ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошових зобов`язань, в якій позивач просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованості за прострочення виконання зобов`язання в загальному розмірі 12177,18 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що між АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №109/2013-Р від 26 квітня 2013 року відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Відповідачеві грошові кошти, а Відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачені наступні істотні умови кредитування: Сума кредиту - 93 097,00 грн (п. 1.1 Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом 17,3 % річних (п. 1.4.1 Кредитного договору). За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 22,3 % річних (п. 1.4.2. Кредитного договору). Строк повернення кредитних коштів, до 25 квітня 2016 року (п. 1.3.1 Кредитного договору). Банк виконав свої договірні зобов`язання за Кредитним договором, надавши Відповідачу кредитні кошти. Відповідач припинив виконувати належним чином зобов`язання за Кредитним договором та не повертав кредитні кошти у визначених Кредитним договором строк. В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між Банком, позичальником та [PERSON] був укладений договір поруки №109/2013-Р/П від 26 квітня 2013 року, за умовами пункту 1.1. якого поручитель зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі Позичальником зобов`язань по Кредитному договору. З метою захисту своїх порушених прав позивач 08.08.2018 року звернувся із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором розрахованої станом на 01.06.2018 до Біловодського районного суду Луганської області. Заочним рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 21.05.2019 року (справа № 408/5153/18-ц) за позовом АБ «УКРГАЗБАНК» до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено, солідарно стягнуто з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 25 888,95 грн, та сплачений судовий збір. Рішення набрало законної сили 21.06.2019 року. Також, вказаним рішенням встановлені та підтверджені вищевказані обставини видачі та отримання кредиту відповідачем. Для примусового виконання зазначеного рішення судом позивачу було видано виконавчий лист. В процесі примусового виконання вказане рішення суду було примусово виконано шляхом утримання частини грошових коштів з доходів боржника. Виконавче провадження по примусовому виконання вказаного рішення було закінчено у зв`язку із фактичним виконанням. Виходячи з викладеного вбачається, що відповідач добровільно не виконував власні зобов`язання за кредитним договором та рішення суду. Враховуючи викладені обставини та виходячи з суми заборгованості в розмірі встановленої в рішенні суду, що примусово частково виконано, позивачем заявляються грошові вимоги до відповідача в загальному розмірі 12177,18 грн, з яких: - про стягнення заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 21.05.2019 року по 23.02.2022 року в загальному розмірі 3973,53 грн; - про стягнення суми збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 21.05.2019 року по 23.02.2022 року в загальному розмірі 8203,65 грн. Позивач просить суд солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості за прострочення виконання зобов`язання в загальному розмірі 12177,18 грн В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заві зазначив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали, заяви про розгляд справи в їх відсутність не надіслали. Згідно ст.280 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що згідно заочного рішення Біловодського районного суд Луганської області від 21 травня 2019 року по справі №408/5153/18, що набрало законної сили 18 жовтня 2019 року, 26 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 109/2013-Р, згідно якого позивач надав відповідачу споживчий кредит в сумі 93097,00 грн зі сплатою 17,3 % річних, а за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором 22,3% річних. Цей кредит разом зі сплатою процентів [PERSON] зобов`язувався повертати щомісяця з 1-го по 10те число починаючи з 10 травня 2013 року до 25 квітня 2016 року шляхом внесення періодичних платежів згідно графіку погашення. В якості забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, цього ж дня між Позивачем та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки згідно якого поручитель [PERSON] зобов`язувалась солідарно відповідати перед Позивачем у повному обсязі за невиконання усіх зобов`язань позичальником за кредитним договором. Вказаним рішенням Біловодського районного суд Луганської області позовні вимоги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» задоволено частково та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 109/2013-Р від 26.04.2013 року яка утворилась за період з серпня 2015 року по 25.04.2016 року у сумі 25888,95 грн. Згідно копії розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №109/2013-Р від 26.04.2013 року вбачається, що загальна заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту і процентів становить 12177,18 грн, з яких: 3% річних за період з 21.05.2019 року по 23.02.2022 року в розмірі 3973,53 грн; індекс інфляції за період з 21.05.2019 року по 23.02.2022 року в розмірі 8203,65 грн. У відповідність ст.509 ЦК України - в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідність ст.525 ЦК України - одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20). У постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19) Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок, що правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України за весь час прострочення. Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Враховуючи, що позивачем належними та допустимими доказами доведено суду факт порушення відповідачем його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі стягнувши солідарно з [PERSON] та [PERSON] , на користь позивача 3% річних та інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором №109/2013-Р від 26.04.2013 року та рішення Біловодського районного суд Луганської області від 21 травня 2019 року по справі №408/5153/18, в загальній сумі 12177,18 грн, з яких: 3% річних за період з 21.05.2019 року по 23.02.2022 року в розмірі 3973,53 грн; індекс інфляції за період з 21.05.2019 року по 23.02.2022 року в розмірі 8203,65 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі зазначеного та

Outcome: approved