Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу, а також надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Випадково позивач дізнався що, 06.06.2023 матір склала заповіт, яким все своє майно заповіла синам [PERSON] та [PERSON] . Дізнавшись про наявність заповіту позивач звернувся до нотаріуса задля оформлення спадкових прав, однак йому було повідомлено, що за заявою його брата [PERSON] було заведено спадкову справу після смерті матері та видано свідоцтво про справо на спадщину за заповітом. Позивачу ж було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском встановленого шестимісячного строку на її прийняття. Також позивач зазначає, що до складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 1,34 га, що належала батьку позивача [PERSON] , право на яку після його смерті успадкувала мати позивача [PERSON] , однак своїх спадкових прав не оформила, відповідно і позивач не може її успадкувати. Окрім того, при вивченні документів нотаріус виявив розбіжності у написанні прізвища позивача та спадкодавців у правовстановлюючих документах « [PERSON] ». Враховуючи викладене, позивачу рекомендовано звернутися до суду задля встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю та надання додаткового строку на прийняття спадщини. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 19.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивач згідно позовної зави просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідач згідно поданої заяви позов визнає та просить справу розглянути без його участі. Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом. Оскільки відповідач позов визнає, рішення ухвалюється в підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , його батьками вказані « [PERSON] та [PERSON] » (а.с.11). Однак згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батько позивача значиться « [PERSON] » (а.с.12). [PERSON] помер [INFO] , у віці 78 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно Державного акту на право власності на землю серії IV-РВ №037345 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,34 га на території Княгиненської сільської ради Дубенського району (а.с.18). Згідно довідки №19 від 09.01.2023, виданої Мирогощанською сільською радою, останнім місцем реєстрації та проживання спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , на день його смерті є [ADDRESS] . На час відкриття спадщини із спадкодавцем була зареєстрована та постійно проживала дружина - [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05.11.2015 за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями, як спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та на підставі якого [PERSON] зареєструвала право власності на даний житловий будинок, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №58043099 (а.с.13-14). [PERSON] померла [INFO] , у віці 82 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). За життя, 06.06.2023, [PERSON] залишила заповіт, згідно якого належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського господарства площею 1,3450 га заповіла сину [PERSON] . Все інше майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося заповіла сину - [PERSON] . Заповіт посвідчено старостою Мирогощанської сільської ради Смалійчук О.П. та зареєстровано в реєстрі за №1-22 (а.с.15). Згідно довідки №411 від 11.10.2024, виданої Мирогощанською сільською радою, останнім місцем реєстрації та проживання спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , на день її смерті є [ADDRESS] . На час відкриття спадщини із спадкодавцем ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.17). Приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Меткою І.А., позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав через пропуск встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також через наявність розбіжностей у написанні прізвища спадкодавців та позивача у правовстановлюючих документах (а.с.19). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №79375681 та №79375687 вбачається, що у Спадковому реєстрі інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва, а також щодо заповітів/спадкових договорів на ім`я [PERSON] відсутня (а.с.42-43). З наданої приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Меткою І.А. спадкової справи №75/2023 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] вбачається, що спадкоємцями майна за заповітом після її смерті є син [PERSON] , який звернувся із заявою до нотаріуса та отримав свідоцтво про право на спадщину. Згідно заповіту іншим спадкоємцем є [PERSON] , інших спадкоємців немає. (а.с.31-41). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270ЦК України,не подав заяву проприйняття спадщини,він вважається таким,що не прийняв її.За письмовою згодою спадкоємців,які прийняли спадщину,спадкоємець,який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Спадщина належна йому згідно заповіту ніким не прийнята. Такого висновку дійшов Верховний Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, де зазначено, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Дослідивши докази, суд робить висновок, що позов необхідно задовольнити. Родинний зв`язок між позивачем та спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] дійсно є як між батьками та сином, про що свідчить і загальна сукупність наданих документів, які можуть знаходитися лише у близької людини. Розбіжності у написанні прізвища батька, матері та позивача у документа «[PERSON]» виникли з невідомих причин, ймовірно внаслідок описки. Обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті неправомірно набув або володів земельною ділянку площею 1,34 га, згідно державного акта на право власності на землю серії IV-РВ №037345, в суді не встановлено. Метою встановлення даних фактів є необхідність реалізації права на спадщину, отже такі факти породжують юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цих фактів. Суд бере до уваги, що дані факти визнаються відповідачем, а отже встановлення їх не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Окрім того, досліджені судом докази достовірно вказують на те, що позивач є спадкоємцем майна покійної матері [PERSON] за заповітом, однакпропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: необізнаність про наявність заповіту, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку. При цьому відповідач повністю визнає позов, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Позивачу, що пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, необхідно надати додатковий достатній строк - три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved