Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

13 серпня 2024 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивачка посилається на те, що [PERSON] є матір`ю її малолітніх онуків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Позинаючи з січня 2022 року онуки фактично проживають з позивачкою, мати не піклується про дітей, не приймає ніякої участі у їх вихованні та утриманні. До позовної заяви додано висновки органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про можливість позивачки виконувати обов`язки опікуна та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , призначити її опікуном дітей. У судовому засіданні брали участь позивачка [PERSON] , представник органу опіки та піклування Горбатенко О.О. Відповідачка \~ [PERSON] \~ яка\~не має\~ зареєстрованого\~Електронного \~кабінету у\~підсистемі Електронний\~суд ЄСІТС,\~ \~ викликалась у судове засідання шляхом направлення судового виклику за адресою реєстрації згідно ЄДДР: [ADDRESS] . Крім того судовий виклик направлявся [PERSON] за адресою її фактичного проживання, повідомленою іншими учасниками справи: [ADDRESS] . Поштові відправлення повернуті без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з положеннями пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, відповідачка вважається належно повідомленою про розгляд справи. Відзиву на позов не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, пояснила, що її дочка [PERSON] не виконує належним чином батьківські обов`язки, її старша дитина [PERSON] (13 років) має інвалідність, потребує постійного лікування, але мати цим не займалася, 04 березня 2024 року привезла [PERSON] до позивачки та залишила, сказавши: «що хочеш, те і роби з нею». На теперішній час [PERSON] постійно проживає з позивачкою, навчається, приймає ліки, мати її не відвідує і взагалі нею не цікавиться. Фактично мати відмовилася від [PERSON] , переклала всі обов`язки щодо її виховання та утримання на позивачку. Молодша дитина [PERSON] [PERSON] (10 років) весною 2024 року деякий час проживала з позивачкою, а потім втекла до мами і проживає з нею, тому що там їй більше свободи, мама не примушує до навчання і можна цілими днями гратися в телефоні. Наразі позивачка не знає, що з [PERSON] , в яких умовах вона живе і чи ходить до школи. На свій день народження [PERSON] приїздила в гості на декілька днів, потім повернулася до мами, сказала, що їй там краще. На теперішній час молодша онучка постійно проживає з мамою, але позивачка вважає, що спосіб життя [PERSON] та її ставлення до виховання дитини можуть зашкодити [PERSON] . Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області у судовому засіданні пояснив, що будинок у селі Вербки, в якому зареєстроване місце проживання [PERSON] , для проживання непридатний і на теперішній час в ньому ніхто не живе. Відповідачка переїхала до міста Павлограда, разом з чоловіком та молодшою дитиною [PERSON] , старшу дочку [PERSON] привезла до бабусі і залишила. Коли відповідачка ще проживала у селі, з нею проводилася певна робота службою у справах дітей, однак на зауваження відповідачка не реагувала, критику сприймала агресивно. Згідно з положеннями пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. З матеріалів справи, пояснень позивачки та представника органу опіки та піклування судом установлено, що [PERSON] є матір`ю двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти народжені поза шлюбом, відомості про батька записані зі слів матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою [ADDRESS] , однак фактично відповідачка проживає за адресою [ADDRESS] . [PERSON] є дитиною з інвалідністю, з березня 2024 року фактично проживає з бабусею [PERSON] , яка повністю опікується нею, займається її лікуванням та навчанням, створила для онучки належні умови. Мати фактично відмовилася від [PERSON] , залишила її бабусі, не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться її життям. [PERSON] фактично проживає з матір`ю [PERSON] , з бабусею проживала лише деякий час, потім повернулась до матері. Зі слів позивачки молодша онучка любить маму і у них гарні стосунки, проте відповідачка не виховує дитину належним чином. Рішенням виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 115 від 24 липня 2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] та [PERSON] . Згідно цього висновку [PERSON] , за час проживання у селі Вербки характеризувалася негативно, не вела домашнє господарство, не працювала, неодноразово надходили скарги від сусідів з приводу постійних сварок між подружжям [PERSON] . Діти не завжди були присутні на уроках у Вербківському ліцеї ВСР, під час проведення онлайн-уроків мікрофон був вимкнений. Мати не відповідала на дзвінки класного керівника, до навчання дітей ставилась безвідповідально. З березня по травень 2024 року діти проживала з бабусею [PERSON] . Під час обстеження будинку по [ADDRESS] встановлено, що умови проживання не задовільні, в будинку антисанітарні умови, відсутнє електропостачання та водовідведення. Будинок потребує ремонту. Під час спілкування з працівниками служби у справах дітей [PERSON] заперечувала факт зловживання алкоголем, на зауваження реагувала агресивно. При цьому [PERSON] не заперечувала проти проживання [PERSON] разом з бабусею. У зв`язку з тим, що [PERSON] має інвалідність та потребує постійного догляду та контролю за прийомом ліків за заявою бабусі [PERSON] тимчасово влаштовано в родину [PERSON] . (а.с.3-35) Рішенням виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 116 від 24 липня 2024 року затверджено висновок про можливість [PERSON] виконувати обов`язки опікуна малолітніх онучок [PERSON] та [PERSON] . (а.с.37-39) Службою у справах дітей Павлоградської міської ради надано інформацію про те, що малолітня [PERSON] , [INFO] , є ученицею 4 класу Гімназії № 1 з дошкільним відділенням Павлоградської міської ради. Дитина проживає за адресою [ADDRESS] , навчається у гімназії з 02 вересня 2024 року, у навчанні виявляє неповні можливості, не привчена до самообслуговування, не завжди має охайний вигляд, іноді приходить у брудному одязі, не завжди має необхідне шкільне приладдя. Мати неналежно ставиться до навчання дитини, батьківські збори не відвідує, не відповідає на телефонні дзвінки. З боку матері відсутній контроль за успішністю дитини, виконанням домашніх завдань. Відвідування на дому родини [PERSON] були безрезультатними, мешканці двері не відчиняли, хоча були вдома. (а.с.83-86) \~ \~ Як\~визначено \~статтею 165\~Сімейного кодексу\~України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки малолітня [PERSON] не проживає постійно у сім`ї позивачки, а лише іноді буває в гостях, позивачка не призначалася опікуном цієї дитини, [PERSON] не належить до кола осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав щодо [PERSON] . Тому в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] позовні вимоги не підлягають задоволенню. Натомість стосовно доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки щодо старшої дитини [PERSON] висновок органу опіки та піклування є достатньо обґрунтованим і не суперечить іншим зібраним у справі доказам. Згідно з матеріалами справи відповідачка фактично відмовилась від [PERSON] , передала її на виховання бабусі, не цікавиться життям дитини, не надає жодної допомоги. Належне лікування дитини почалося після того, як вона стала постійно проживати з бабусею. Починаючи з березня 2024 року [PERSON] проживає окремо від матері, однак мати не вчиняє жодних дій щодо повернення дитини, не з`являється у судове засідання, що свідчить про її байдужість до старшої дочки та її подальшої долі. За таких обставин малолітня [PERSON] фактично позбавлена піклування матері, не спілкується з нею, проживає та виховується окремо від матері в сім`ї бабусі [PERSON] . Як видно з матеріалів справи, пояснень представника органу опіки та піклування, свідків [PERSON] та [PERSON] , коли [PERSON] проживала з матір`ю та вітчимом її ображали, били, вона часто була голодною і не отримувала належного лікування. Наразі бабуся повністю забезпечує всі потреби дитини, належним чином контролює її навчання та вчасний прийом медикаментів. [PERSON] почувається комфортно в сім`ї бабусі. Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Зважаючи на пріоритетність інтересів дитини над інтересами матері, саме мати повинна довести наявність об`єктивних перешкод для належного виконання нею обов`язків по вихованню дитини. Проте суду не надано доказів існування будь-яких поважних причин, які б перешкоджали [PERSON] належним чином виконувати свої обов`язки по вихованню [PERSON] . Зокрема матеріали справи не містять документів, які б підтверджували наявність у відповідачки важкої хвороби, яка перешкоджає належному виконанню батьківських обов`язків. З метою захисту найкращих інтересів малолітньої [PERSON] , враховуючи злісне невиконання матір`ю обов`язку по вихованню дитини, відповідачка має бути позбавлена батьківських прав. Відповідно до положень статті 167 Сімейного кодексу України дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, може бути передана родичам за їхньою заявою, у тому числі бабусі. Згідно з частиною 3 статті 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Малолітня [PERSON] позбавлена батьківського піклування з боку матері, відомості про батька записані згідно з частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування надав висновок про можливість позивачки бути опікуном, тому необхідно встановити опіку над малолітньою [PERSON] та призначити опікуном [PERSON] . Відповідно до вимог частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Як визначено статтями 181-183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з загальних засад регулювання сімейних відносин, якими є справедливість, добросовісність та розумність, слід стягнути з відповідачки на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка сплатила судовий збір при зверненні до суду у розмірі 4844 грн 80 коп (а.с.2-4) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1211,20 грн за вимогу немайнового характеру про позбавлення батьківських прав, 1211,20 грн в частині стягнення аліментів) з відповідачки на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.

Outcome: partial