Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

представник позивача - адвокат Білик Р.О. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З врахуванням уточнених позовних вимог, представник позивача вказує, про те, що будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , та членом даного колгоспного двору була його дружина [PERSON] .. Відтак, кожен з них мав право власності на частину будинку, який знаходився в їхньому спільному володінні та користуванні. [INFO] помер [PERSON] .. [INFO] померла [PERSON] .. Після смерті матері позивача, відкрилася спадщина, до складу якої входить спірний житловий будинок. Позивач є спадкоємцем спадкового майна та фактично прийняв спадщину. Для оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до нотаріуса, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок, а тому звернувся з даним позовом до суду. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Ухвалою суду від 10.07.2024 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 07.11.2024 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду представник позивача - адвокат Білик Р.О. подала заяву, в якій просила суд розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду представником Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області подана заява, в якій просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача за наявними матеріалами справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.08.1965, [PERSON] народився [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько, [PERSON] як мати /а.с. 8/. Згідно витягу з погосподарської книги с. Желдець № 207 виданого 17.05.2024 Желдецьким старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради, станом на 15.04.1991, господарство [PERSON] , [INFO] , відносилось до суспільної групи господарства - колгоспний двір. Особовий рахунок № [NUMBER] , в якому були зареєстровані: [PERSON] , 1935р.н.(голова колгоспного двору); [PERSON] , 1936 р.н., (дружина). Земля, що заходиться в особистому у користуванні господарства - 0,50 га /а.с. 9/. Разом з тим згідно довідки № 277 виданої 21.01.2022 КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012, житловий будинок по [ADDRESS] не зареєстрований на праві власності /а.с. 10/. 21.01.2022 КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» було виготовлено Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] /а.с. 19-23/. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.02.2003 Желдецькою сільською радою Кам`янка-Бузького району, Львівської області /а.с. 11/. На випадок своєї смерті [PERSON] 04.01.2001 склав заповіт, згідно якого все своє майно, де воно не знаходилось, з чого б не складалося, все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів у власність сину [PERSON] /а.с. 12-13/. Згідно довідки № 775 виданої 15.12.2021 Желдецьким старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, заповіт від імені [PERSON] , який до дня смерті [INFO] проживав та був зареєстрований в с. Желдець Кам`янка-Бузького району, Львівської області від 04.01.2001 за № 1 не змінювався і не скасовувався /а.с. 14/. Згідно довідки № 776 виданої 15.12.2021 Желдецьким старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, померлий [PERSON] , до дня смерті [INFO] постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним постійно до дня його смерті проживала та була зареєстрована - дружина [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] /а.с. 15/. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 04.08.2021 Желдецьким старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області /а.с. 16/. Згідно довідки № 205 виданої 17.05.2024 Желдецьким старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, [PERSON] , до дня смерті [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Проживала одна. /а.с. 17/. Згідно довідки № 206 виданої 17.05.2024 Желдецьким старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, заповіт від імені [PERSON] , яка до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , не складався/а.с. 18/. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 62/02-31 виданої приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області ,Богачевському Володимиру Григоровичу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на спадкове майно, на житловий будинок [ADDRESS] по спадковій справі № 99/2021 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відмовлено . Як вказав в позовній заяві, позивач [PERSON] , він не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкове майно відноситься до суспільної групи господарств «колгоспний двір», а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право власності, тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відтак з матеріалів справи судом встановлено, що спірний житловий будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Приписами частини 1 статті 120 ЦК УРСР передбачено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно з положеннями частини 1 статті 121 ЦК УРСР володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Нормою частини 2 статті 122 ЦК УРСР визначено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Згідно витягу з погосподарської книги встановлено, що головою колгоспного двору був [PERSON] та членом цього двору була [PERSON] , які станом на 15.04.1991 проживали та були прописані там і були членами цього двору, та мали право на частку в праві сумісної власності на підставі вище вказаних статей ЦК УРСР та виходячи з встановленої ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР рівності часток усіх членів колгоспного двору, розмір їхньої частки становив по 1/2 кожного. З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що [PERSON] помер [INFO] та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входила 1/2 частина будинковолодіння [ADDRESS] . Відтак судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної ЦК УРСР) (чинного на час виникнення спірних правовідносин). Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. На випадок своє смерті [PERSON] 04.01.2021 склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів своєму сину - позивачу по справі [PERSON] .. Відповідно до положень ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). [PERSON] дій для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] не вчинив, відтак вважається таким, що спадщини не прийняв. З представлених матеріалів справи судом встановлено, що спадкоємцем спадкового майна померлого [PERSON] за законом була його дружина [PERSON] , яка фактично успадкувала 1/2 частина будинковолодіння в [ADDRESS] , але не оформила своїх спадкових прав в нотаріальному порядку на вище вказане майно. [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно зі ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено у ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відтак після смерті [PERSON] що померла [INFO] , відкрилася спадщина, до складу якої входила 1/2 частина будинковолодіння в [ADDRESS] яка належала їй на праві власності та 1/2 частина будинковолодіння в [ADDRESS] , яке вона фактично успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] .. Позивач [PERSON] є спадкоємцем спадкового майна померлої матері [PERSON] за законом, який фактично прийняв спадщину, що підтверджується його зверненням із заявою в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак не оформив своїх прав на вище вказане спадкове майно, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Судом зазначається, що пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2007 «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом до майна покійної матері [PERSON] та йому належить майно, яке залишилося після її смерті, а саме право власності на будинковолодіння в [ADDRESS] . Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, той факт, що позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у нотаріальному порядку, хоча таке майно належить йому в порядку спадкування, то суд дійшов до висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved