Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, якою просить встановити юридичний факт, що диплом серія [NUMBER] , реєстраційний номер 1326, виданий 01.07.1982 р. [PERSON] (українською) [PERSON] (російською) згідно з рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 26.06.1982 року, в якому зазначено, що з 01.09.1980 р. по 26.06.1982 року заявниця навчалась в Харківському електро-технічному технікумі, належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . В обґрунтування заяви заявник вказувала, що [INFO] їй виповнилось 60 років та вона досягла пенсійного віку. З приводу призначення пенсії за віком вона звернулась до територіального відділення Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області та на підтвердження загального трудового стажу надала відповідні документи. Необхідний страховий стаж визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та становить 30 років. На момент звернення за призначенням пенсії (02 травня 2023 року) її страховий стаж складав 29 років 5 місяців і 4 дні. Оскільки вона продовжувала працювати зараз її стаж становить більш ніж 30 років. Але заявниці було відмовлено у призначенні пенсії за недостатністю страхового стажу, у тому числі, що за доданими документами страхового стажу не враховано період навчання в Харківському електротехнічному технікумі з 01.09.1980 року по 25.06.1982 року, оскільки в дипломі [NUMBER] від 01.07.1982 року зазначено прізвище « [PERSON] », що не відповідає прізвищу « [PERSON] », вказаному в свідоцтві про шлюб. Ввважає, що така розбіжність літер в прізвищі сталась через неоднаковий переклад прізвища з російської на українську мови. На період навчання в електромеханічному технікумі у всіх був паспорт громадянина СРСР, в паспортах зразка 1974 року записувалось прізвище, і`мя, по батькові громадянина, дата та місце його народження, національність на російській мові та мові відповідної союзної республіки. В паспорті її прізвище було вказано на російській та українських мовах [PERSON] . На підставі паспорта був виданий диплом, в якому прізвище вказано « [PERSON] ». В 1992 році при зміні паспорта громадянина СРСР на паспорт громадянина України її прізвище на українській мові було вказано « [PERSON] ». У 1994 році заявниця уклала шлюб, в свідоцтві про шлюб її прізвище вказано на підставі паспорта також « [PERSON] ». У зв`язку із вказаною помилкою, виниклою через неоднаковий переклад прізвища з російської на українську мови, вона не має можливості документально підтвердити факт належності правовстановлюючого документа (диплому) для зарахування часу навчання до трудового стажу та реалізувати своє право на пенсію. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.08.2024 прийнято до розгляду та\~відкрито провадження у справі. 29.08.2024 року від Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківської області надійшов відзив на заяву, згідно якого заінтересована сторона зазначає, що [PERSON] , [INFO] , 02.05.2023 року звернулася до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п.4.8 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій. Відповідно до пп.2 п.4.2 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що Призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Тобто, після реєстрації звернення (заяви) [PERSON] в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області про призначення пенсії, було розглянуто головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №204650018359 від 09.05.2023 року [PERSON] було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу та вказане рішення додане до електронної пенсійної справи. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання в Харківському електротехнічному технікумі з 01.09.1980 по 25.06.1982 згідно диплому [NUMBER] від 01.07.1982, оскільки в дипломі зазначено прізвище « [PERSON] » не відповідає прізвищу « [PERSON] » згідно свідоцтва про шлюб. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2024 року залучено до участі в справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа Головне управління\~Пенсійного Фонду\~України в\~Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, як заінтересовану особу Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. 31.12.2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшли заперечення по справі, згідно яких вважають вимоги заявника по справі безпідставними, оскільки згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У заяві про встановлення факту не надано доказів, що диплом серії [NUMBER] від 01.07.1982 р., належить заявниці. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.01.2024 року у задоволенні\~заяв представників\~заінтересованих осіб\~про залишення\~без розгляду\~заяви [PERSON] про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючого\~документу відмовлено. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява, в якій остання просить розглядати справу за її відсутності, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явився, в поданому відзив просить розглядати справу без участі представника управління. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, в поданих запереченнях по справі просить розглядати справу без участі представника управління. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з частиною першою та пунктом п`ятим частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 25.05.1963 року Московським р/б ЗАГС м. Харків, вбачається, що [PERSON] (російською мовою) народилась [INFO] у місті Харків, про що 25 травня 1963 року складено відповідний актовий запис № 820 (а.с. 9). [PERSON] у 1980 році вступила до Харківського електротехнічного технікуму і в 1982 році закінчила повний курс названого технікуму за спеціальністю «бухгалтерській облік», рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 25 червня 1982 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію «бухгалтер», що підтверджується Дипломом [NUMBER] , виданим у м. Харкові 01 липня 1982 року, реєстраційний номер 1326 (а.с 10). У дипломі прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено українською мовою « [PERSON] ». Вказані обставини також підтверджуються випискою із семестрових та екзаменаційних відомостей до диплому [NUMBER] (а.с. 11, 12 на звороті). 18.08.1982 року уповноваженими особами (рос. мовою) «Харківського заводу транспортного обладнання» було видано трудову книжку [NUMBER] , дата заповнення 18 серпня 1982 року на ім`я заявника де закреслено прізвище « [PERSON] » та записано « [PERSON] » (російською мовою). Як вбачається з відмітки на першому аркуші у трудовій книжці [NUMBER] , відбулась зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » (російською мовою): «на основании свидетельства о браке [NUMBER] (а.с. 16-17). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 14.01.1994 року, про що в книзі реєстрації актів укладення шлюбу 14.01.1994 року зроблено запис за № 04. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства [NUMBER] , [PERSON] визнаний батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] у громадянки [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про встановлення батьківства 14.01.1994 року зроблено запис за № 01 (а.с. 19). З довідки, виданої Харківським комп`ютерним фаховим коледжем № 01-17/382 від 24.05.2023, вбачається, що вона видана [PERSON] (російською [PERSON] ) в тому, що вона дійсно навчалась на денному відділенні в Харківському електротехнічному технікумі за спеціальністю Бухгалтерський облік з 01 вересня 1980 року (наказ про зарахування на 2 курс денного відділення № 85-а від 21.08.1980р.). Відрахована з технікуму у зв`язку із закінченням терміну навчання 01 липня 1982 року (наказ про відрахування № 67-а від 29.06.1982 р.). [PERSON] отримала диплом [NUMBER] реєстраційний номер № 1326, згідно з рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 25.06.1982 року їй присвоєна кваліфікація бухгалтера. Харківський електротехнічний технікум наказом Міністерства електротехнічної промисловості СРСР № 85 від 18.06.1991 року перейменовано в Харківський патентно- комп`ютерний коледж. Харківський патентно-комп`ютерний коледж наказом Міністерства освіти і науки України відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 29.11.22 перейменовано на Харківський комп`ютерний фаховий коледж (а.с. 6. [PERSON] отримала з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Рішення про відмову у призначенні пенсії № 204650018359 від 09.05.2023 року, яке мотивоване тим, що за доданими документами до страхового стажу не враховано період навчання в Харківському електротехнічному технікумі з 01.09.1980 по 25.06.1982 згідно диплому [NUMBER] від 01.07.1982 р., оскільки в дипломі зазначено прізвище « [PERSON] » не відповідає прізвищу « [PERSON] » згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Пунктом 2.1. Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1) передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу). Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року. Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Пунктом 4.2. Порядку визначено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема: реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу; повідомляє про необхідність дооформлення документів. Згідно пункту 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. Пунктом 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як зазначено у пункті 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому у заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено з якою метою заявник має бажання встановити такий факт (пункт 1 частини першої статті 318 ЦПК України). Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Справи про встановлення юридичних фактів, зокрема факту належності документа, можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц та в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17. З матеріалів справи вбачається, що факт, який просить встановити заявник, породжує юридичні наслідки, оскільки з його встановленням пов`язане виникнення права на пенсійне забезпечення заявника відповідно до Закону України № 1058-ІV, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, і встановлення цього факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, оскільки внаслідок встановлення цього факту буде лише підтверджено страховий стаж заявника за період навчання з 01.09.1980 року до 25.06.1982 року. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, які відповідають як критеріям належності, допустимості та достовірності кожен окремо, так і достатності та взаємозв`язку у їх сукупності, судом встановлено і не викликає сумніву той факт, що диплом [NUMBER] належить [PERSON] , що підтверджується відповідністю анкетних даних заявниці (прізвище, ім`я, дата народження), які зазначені у паспорті громадянина України, свідоцтві про народження, свідоцтві про шлюб. На переконання суду, розбіжність у написанні прізвища заявниці у дипломі зумовлена неправильним перекладом з російської на українську мову. З урахуванням викладеного, суд задовольняє заяву [PERSON] про встановлення факту належності документа у повному обсязі.

Outcome: approved