Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

14.08.2024 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 2993914058/467554 у розмірі 17 250 грн, з яких 5 000 грн - основний борг та 12 250 грн - відсотки, заборгованість за кредитним договором № 2993914058/728901 в розмірі 26 462,50 грн, з яких 7 300 грн - основний борг, 19 162,50 грн - відсотки та заборгованість за кредитним договором № 18693-05/2021 в розмірі 19 912,50 грн, з яких 4 500 грн - основний борг, 15 412,50 грн - відсотки, а також судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 10.09.2021 ТОВ «ГОУФІНГОУ» уклало з відповідачем кредитний договір № 2993914058/467554. 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19042022-Г, відповідно до якого позивачу перейшло право вимоги до відповідача за договором позики № 2993914058/467554 на суму 17 250,00 грн з яких 5 000,00 грн сума заборгованості за кредитом, 12 250,00 грн - сума заборгованості за процентами. 09.09.2021 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2993914058/728901. 19.04.2022 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19042022-Є, відповідно до якого позивачу перейшло право вимоги до відповідача за договором позики № 2993914058/728901 на суму 26 462,50 грн, з яких 7 300 грн. сума боргу за кредитом, 19 162,50 грн сума боргу за відсотками. 29.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 18692-05/2021. 13.01.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 13012023, відповідно до якого позивачу перейшло право вимоги до відповідача за договором позики № 18692-05/2021 на суму 19 912,50 грн, з яких 4 500,00 грн. сума боргу за кредитом, 15 412,50 грн сума боргу за відсотками. Після відступлення права вимоги позивачеві відповідач не здійснив жодного платежу для погашення наявної заборгованості, що і стало підставою звернення з позовом до суду. Ухвалою судді від 28.08.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про наявність справи в суді шляхом надіслання на адресу зареєстрованого місця проживання копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, проте конверт повернувся до суду без вручення. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 10.09.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено договір № 2993914058/467554 про надання фінансового кредиту у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «RR5243» . За даним договором ТОВ «ГОУФІНГОУ» передав відповідачу у позику грошові кошти в розмірі 5 000 грн строком на 20 дні з відсотковою ставкою 2,5% на добу. 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» і позивачем укладено договір факторингу №19042022-Г, предметом якого було передача, серед іншого, права грошової вимоги, строк виконання за зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, - включаючи суму грошового зобов`язання (позики), плату за позику (плату за відсотковою ставкою), відсоток за порушення грошових зобов`язань, право на отримання яких належало позивачу. З копій вищевказаного договору факторингу та акту прийому-передачі Реєстру Боржників вбачається, що ТОВ «ГОУФІНГОУ» передало позивачу права вимоги до боржників, зазначених Реєстрі Боржників. Згідно з копією витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ГОУФІНГОУ» передало позивачу право вимоги до відповідача на суму заборгованості за договором позики № 2993914058/467554 у розмірі 17 250,00 грн. 09.09.2021 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] було укладено договір № 2993914058/728901 про надання фінансового кредиту у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «R27682» . За даним договором ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передав відповідачу у позику грошові кошти в розмірі 7 300 грн строком на 15 днів з відсотковою ставкою 2,5% на добу. 19.04.2022 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19042022-Є, предметом якого було передача, серед іншого, права грошової вимоги, строк виконання за зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, - включаючи суму грошового зобов`язання (позики), плату за позику (плату за відсотковою ставкою), відсоток за порушення грошових зобов`язань, право на отримання яких належало позивачу. З копій вищевказаного договору факторингу та акту прийому-передачі Реєстру Боржників вбачається, що ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передало позивачу права вимоги до боржників, зазначених Реєстрі Боржників. Згідно з копією витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022, ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передало позивачу право вимоги до відповідача на суму заборгованості за договором позики № 2993914058/728901 у розмірі 26 462,50 грн. 29.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 18693-05/2021 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «W85305» . За даним договором ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» передав відповідачу у позику грошові кошти в розмірі 4 500 грн строком на 7 днів з відсотковою ставкою 2,5% на добу. 13.01.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 13012023, предметом якого було передача, серед іншого, права грошової вимоги, строк виконання за зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, - включаючи суму грошового зобов`язання (позики), плату за позику (плату за відсотковою ставкою), відсоток за порушення грошових зобов`язань, право на отримання яких належало позивачу. З копій вищевказаного договору факторингу та акту прийому-передачі Реєстру Боржників вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» передало позивачу права вимоги до боржників, зазначених Реєстрі Боржників. Згідно з копією витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу №13012023 від 13.01.2023, ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» передало позивачу право вимоги до відповідача на суму заборгованості за договором позики № 18693-05/2021 у розмірі 19 912,50 грн. З огляду на встановлені судом обставини, застосуванню підлягають наступні норми матеріального права. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1046 ЦК України визначає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1). Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3). Станом на день розгляду даної справи, відзиву від відповідача до суду не надійшло, доказів, що свідчать про сплату сум заборгованості та нарахованих відсотків або доказів, що іншим чином можуть свідчити про необґрунтованість заявлених позовних вимог - суду не надано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що відповідачем заборгованість не погашено, отже, позов слід задовольнити. Судовий збір у розмірі 3 028,00 грн належить стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved