Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» в особі представника адвоката Городніщевої Є.О. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначено наступне. 14.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС Україна», було укладено електронний Договір про надання споживчого кредиту №7068205, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит на суму 11\~000,00 гривень, а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування відповідно до умов договору. У зв`язку із неналежним виконанням умов укладеного договору відповідачем, за ним виникла заборгованість, яка становить 44\~233,02 гривень та складається з наступного: 11\~000,00 гривень сума кредиту; 20\~099,02 гривень сума процентів за користування кредитом; 13\~134,00 гривень нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 44 233,02 гривень, покласти на відповідача понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 гривень та витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень. Ухвалою судді від 17.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 16.12.2024 року витребувано докази у справі, а саме: від АТ «А-Банк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також підтвердження факту зарахування коштів 14.09.2023 15.09.2023 на дану платіжну картку, банком-емітентом якої є АТ «А-Банк», у сумі 9000 грн. від ТОВ «Авентус Україна» (код ЄДРПОУ 41078230). У судове засідання представник позивача не з`явилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, у якій просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзиву на позов не надавав. На підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС Україна», було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 7068205, шляхом його підписання Позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором та Кредитором кваліфікованою електронною печаткою (а.с. 21-26). Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Кваліфікована електронна печатка має презумпцію цілісності електронних даних і достовірності походження електронних даних, з якими вона пов`язана. Вимоги до надання кваліфікованої електронної довірчої послуги, створення, перевірки та підтвердження кваліфікованих електронних підписів чи печаток, а також порядок перевірки їх дотримання встановлюються Кабінетом Міністрів України. Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Позивачем доведено належними доказами, що кредитний договір № 7068205 від 14.09.2023 року, укладено між сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 9.8 Договору, підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «АВЕНТУС Україна», що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно з п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, на умовах встановлених Договором, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 9000,00 гривень. Строк кредиту 360 дні. Згідно з п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . 15.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору № 7068205 про надання споживчого кредиту від 14.09.2023 року, відповідно до п. 1 якої Сторони домовилися збільшити суму кредиту на 2\~000 гривень, в зв`язку з чим погодили внести зміни до Договору, зокрема: 1.1 Викласти п.1.3 Договору в новій редакції: «1.3. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 11 000,00 гривень. Тип кредиту кредит.» 1.2. Викласти Додаток №1 до Договору в новій редакції, що додається. 1.3. Враховуючи збільшення загальної суми кредиту, Сторони також визначають, що: Орієнтовна реальна річна процентна ставка зазначена в Договорі на дату його укладання складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29 728,84% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 23 147,48 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту зазначена в Договорі на дату його укладення збільшиться та складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 89 764,20 грн. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 88 785,13 грн. 2. Надання частини кредиту у сумі, на яку збільшено загальний розмір кредиту здійснюється за платіжними реквізитами, вказаними в п. 2.1 Договору. Дати надання частини кредиту: 15.09.2023 року або 16.09.2023 року. 3. Підписуючи цю Додаткову угоду, Споживач підтверджує, що: перед укладенням цієї Додаткової угоди йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), з урахуванням збільшення суми кредиту. 4. Відносини Сторін, що виникають на підставі цієї Додаткової угоди та не врегульовані нею, регулюються відповідно до Договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Дослідженими судом матеріалами справи підтверджено виконання Кредитодавцем умов укладеного між сторонами Кредитного договору. Згідно з листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 29.05.2024 № 7/4985, повідомлено про успішність операції за транзакцією ТОВ «АВЕНТУС Україна» від 14.09.2023 у сумі 9000 гривень на картку [NUMBER] (а.с. 76). Згідно з повідомленням ТОВ «Пейтек Україна» від 24.07.2024 № 2024-07-24-2_1, підтверджено транзакцію ТОВ «АВЕНТУС Україна» від 15.09.2023 у сумі 2000 гривень на картку [NUMBER] (а.с. 74-75). Перерахування грошових коштів за дорученням ТОВ «АВЕНТУС Україна» у сумі 9000 гривень від 14.09.2023 та 2000 гривень від 15.09.2023 на картку відповідача [PERSON] № [NUMBER] підтверджується Довідкою АТ «А-Банк» від 31.12.2024 р., наданою на виконання ухвали суду (а.с. 162-163). Згідно із Договором факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року з додатками, ТОВ «АВЕНТУС Україна» (ЄДРПОУ 41078230) відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (ЄДРПОУ 44559822) набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 7068205, що підтверджується актами прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №№27.05/24-Ф від 27.05.2024 року (а.с. 10, 93-116). Відповідно до вимог ст. 512, 514, 517 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (ЄДРПОУ 44559822) набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги за кредитним договором № 7068205 від 14.09.2023 року, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та [PERSON] . Відповідно до розрахунку, викладеному у картці обліку Договору за період з 14.09.2023 року по 26.05.2024 року, у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору № 7068205 від 14.09.2023 року, за позичальником [PERSON] утворилася заборгованість перед первісним кредитором - ТОВ «АВЕНТУС Україна», яка становить 31\~099,02 гривень та складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 11\~000,00 гривень; заборгованості за відсотками у розмірі 20\~099,02 гривень (а.с. 34-36). Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору № 7068205 від 14.09.2023 року, в межах строку та згідно з п. 1.5.1 Договору, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було здійснено нарахування відсотків за вказаним кредитним договором, розміром 13\~134,00 гривень. Отже, виходячи з вищенаведеного, заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором № 7068205 від 14.09.2023 року становить 44 233,02 гривень та складається з наступного: 11 000,00 гривень сума кредиту; 20 099,02 гривень сума процентів за користування кредитом; 13 134,00 гривень проценти за 60 календарних днів. Зазначений розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів. За викладених обставин суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків за кредитним договором, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення заборгованості. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Беручи до уваги, що умови кредитного договору позичальником не оспорювалися, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що її розмір підлягає стягненню з відповідача. Крім того, судом встановлено, що Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Реєстраційні дії щодо зміни найменування Позивача проведені державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І.В. 10.12.2024 року, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №1000681070010062201 від 10.12.2024 року. (а.с. 152, 154) Зміна назви юридичної особи тягне тільки правовий наслідок проведення державної реєстрації змін, пов`язаних зі зміною назви, до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Таким чином, зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю нового учасника цивільних відносин, якому мають перейти права та обов`язки особи, яка вибула, та юридичної незмінності правопопередника - учасника цивільних відносин, який вибуває зі складу учасника цивільного відношення. Згідно з роз`яснень, викладених у п. 1.4. Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 Про деякі питання тактики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при ньому не змінюється організаційно правова форма даної особи. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором № 7068205 від 14.09.2023 року у розмірі 44 233,02 гривень підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі, і факт надання правової допомоги підтверджено свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, ордером на надання правничої (правової) допомоги, Договором про надання правової допомоги № 26/08-2024 від 26.08.2024 року, Додатковою угодою № 1 до Договору № 26/08-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року (а.с. 45-46, 52, 151,\~153). На підтвердження здійснення позивачем відповідних витрат по сплаті послуг з правничої допомоги, суду надано рахунок на оплату № 4980-07/10-2024 від 07.10.2024 року з детальним описом виконаних робіт (а.с. 33). Представником позивача суду надано Акт прийому-передачі наданих послуг від 07.10.2024 року, у якому викладено розрахунок вартості та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який складається з наступного: зустріч адвоката та клієнта, для надання первинної консультації та аналізу наданих документів 1 година вартістю 1000 гривень; аналіз практики та правових позицій Верховного суду у даних правовідносинах, ознайомлення та аналіз норм чинного законодавства, необхідного для застосування при підготовці позовної заяви 1 година вартістю 1000 гривень; оформлення додатків до позовної заяви, підготовка та направлення адвокатського запиту 3 години вартістю 3000 гривень; підготовка позовної заяви, подання позовної заяви до суду, підготовка та подання до суду клопотання про витребування доказів 4 години вартістю 4000 гривень; підготовка адвоката до судових засідань, участь в судових засіданнях 1 година вартістю 1000 гривень, загальним розміром 10 000,00 гривень. Разом з тим, виходячи з обставин справи, з огляду на зміст позову, предмет спору в цій справі, який не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, суд вважає, що зазначений розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи та пропорційним відносно предмету позову, а також, виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, кількості витрачених адвокатом годин на надання правової допомоги позивачу, приходить до висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача вартості послуги з підготовки та подання до суду позовної заяви і клопотання про витребування доказів у зазначеному розмірі 4 000 гривень. Вимога про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, яка полягає у підготовці до судових засідань та участі у них, є не обґрунтованою, з огляду на те, що представник позивача у судових засіданнях участі не брала, суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. В іншій частині розміру витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, їх стягнення з відповідача суд вважає необґрунтованим. На переконання суду, послуги адвоката: зустріч з клієнтом для надання первинної консультації та аналізу наданих документів; аналіз практики та правових позицій Верховного суду у даних правовідносинах, ознайомлення та аналіз норм чинного законодавства, необхідного для застосування при підготовці позовної заяви; оформлення додатків до позовної заяви, підготовка та направлення адвокатського запиту, охоплюються послугою, яка полягає у підготовці позовної заяви, тому стягнення окремо їх вартості з відповідача є необґрунтованим. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 гривень, які підтверджені платіжною інструкцією № 2887 від 07.10.2024 року (а.с. 78).

Outcome: approved