Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 30 жовтня 2024 року [PERSON] , [PERSON] (далі позивачі) звернулися до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті [PERSON] , яка є відповідно матір`ю та бабою позивачів. 2. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати та баба позивачів [PERSON] і після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із права власності на: - земельну ділянку, яка знаходиться на території Залісцівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 1,75га, кадастровий номер 6125883100:01:001:0107 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - земельну ділянку, яка знаходиться на території Залісцівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,84га, кадастровий номер 6125883100:01:001:0598 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - на земельну ділянку, яка знаходиться на території Залісцівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 1,35га, кадастровий номер 6125883100:01:001:0171 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - земельну ділянку, яка знаходиться на території Залісцівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,74га, кадастровий номер 6125883100:01:001:1043 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На випадок своєї смерті померла зробила розпорядження, згідно яких призначила позивачів спадкоємцями належного її майна, а саме земельних ділянок, склавши заповіти, посвідчені 15.06.2018 року . Спадщину після померлої позивачі прийняли у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки на день її смерті проживали з нею в одному господарстві. Позивачі звертались у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак їм було відмовлено, оскільки постійне місце проживання спадкоємця зі спадкодавцем не підтверджено відповідними документами і у шестимісячний термін не подали заяву про прийняття спадщини. На підставі викладеного просять визнати за ними право власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] , а саме на земельні ділянки. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачам надано десятиденний термін з дня отримання ухвали для усунення недоліків. 4. Ухвалою суду від 28 листопада 2024 року, після усунення позивачами недоліків в позовній заяві, відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 07 січня 2025 року. 5. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності з повним підтриманням та визнанням позовних вимог. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 8. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] в с. Залісці, Шумської ТГ, Кременецького району Тернопільської області. 9. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №046750 від 16 жовтня 2006 року вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Шумської райдержадміністрації від 28 липня 2003 року №272, є власником земельної ділянки площею 1,75га, кадастровий номер 6125883100:01:001:0107, яка розташована на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9950143532024 від 07.10.2024 підтверджується, що земельна ділянка кадастровий номер 6125883100:01:001:0107, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області має площу 1,7467га і власником даної земельної ділянки є [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №046750 від 16 жовтня 2006 року, виданого на підставі розпорядження голови Шумської райдержадміністрації від 28 липня 2003 року №272. 10. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №234757 від 24 березня 2008 року вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Шумської райдержадміністрації від 15 липня 2005 року №321, є власником земельної ділянки площею 1,35га, кадастровий номер 6125883100:01:001:0171, яка розташована на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9950143672024 від 07.10.2024 підтверджується, що земельна ділянка кадастровий номер 6125883100:01:001:0171, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області має площу 1,3538га і власником даної земельної ділянки є [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №234757 від 24 березня 2008 року, виданого на підставі розпорядження Шумської райдержадміністрації від 15 липня 2005 року №321. 11. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №228146 від 24 березня 2008 року вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Шумської райдержадміністрації від 15 липня 2005 року №321, є власником земельної ділянки площею 0,74га, кадастровий номер 6125883100:01:001:1043, яка розташована на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9950143602024 від 07.10.2024 підтверджується, що земельна ділянка кадастровий номер 6125883100:01:001:1043, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області має площу 0,7435га. Відповідно до Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №398138125 від 07.10.2024 вбачається, що власником земельної ділянки площею 0,7435га кадастровий номер 6125883100:01:001:1043 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є [PERSON] . 12. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №055722 від 16 жовтня 2006 року вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Шумської райдержадміністрації від 28 липня 2003 року №272, є власником земельної ділянки площею 0,84га, кадастровий номер 6125883100:01:001:0598, яка розташована на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9950143492024 від 07.10.2024 підтверджується, що земельна ділянка кадастровий номер 6125883100:01:001:0598, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області має площу 0,8384га і власником даної земельної ділянки є [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №0557220 від 16 жовтня 2006 року, виданого на підставі розпорядження голови Шумської райдержадміністрації від 28 липня 2003 року №272. 13. [PERSON] зробила заповітне розпорядження та на випадок своєї смерті належні їй на праві власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва які розташовані на території с. Залісці Шумського району Тернопільської області площею 1,75га кадастровий №6125883100:01:001:0107 та земельну ділянку площею 0,84га кадастровий №6125883100:01:001:0598, а також житловий будинок, який належить їй на підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим Шумським БТІ серія ССС№986371 який знаходиться за адресою [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , про що 15 червня 2018 року в.о. старости с. Залісці Шумської міської ради Шумського району Тернопільської області посвідчено заповіт та зареєстровано в реєстрі за №3-10. Вищевказаний заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі за №62893365, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53067540 від 23.08.2018. 14. [PERSON] зробила заповітне розпорядження та на випадок своєї смерті належні їй на праві власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва які розташовані на території с. Залісці Шумського району Тернопільської області площею 1,35га кадастровий №6125883100:01:001:0171 та земельну ділянку площею 0,74га кадастровий №6125883100:01:001:1043, заповіла [PERSON] , про що 15 червня 2018 року в.о. старости с. Залісці Шумської міської ради Шумського району Тернопільської області посвідчено заповіт та зареєстровано в реєстрі за №3-12. Вищевказаний заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі за №62893389, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53067609 від 23.08.2018. 15. Згідно із довідкою №89 від 01.08.2024, виданою старостою Шумської міської ради Тернопільської області слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті постійно мешкала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Разом з нею проживали без реєстрації: дочка [PERSON] , онука [PERSON] . 16. Комісія в складі старости Залісцівського старостинського округу Вінічука А.Н. та жителів с. Залісці [PERSON] , [PERSON] склали Акт обстеження матеріально побутових умов від 25 листопада 2024 року, в якому міститься інформація про факт проживання з 03 жовтня 2023 року без реєстрації [PERSON] та [PERSON] в домоволодінні своєї матері та бабусі [PERSON] . Яка померла [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Вказано, що допомагали у веденні господарства, забезпечували продуктами харчування, товарами першої необхідності, ліками. Крім того комісією підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж сама особа. 17. Факт родинних відносин підтверджується наступними документами, доданими до матеріалів позовної заяви: - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого слідує, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Залісці Шумського району Тернопільської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] ; - копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , відповідно до якого слідує, що 01 листопада 1985 року Залісцівською сільською радою Шумського району Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] »; - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого слідує, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Залісці Шумського району Тернопільської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] ; - копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , відповідно до якого слідує, що 14 листопада 2014 року Відділом ДРАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] »; - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого слідує, що [PERSON] народився [INFO] в с. Залісці Шумського району Тернопільської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] ; - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого слідує, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Залісці Шумського району Тернопільської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] ; - копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , відповідно до якого слідує, що 17 листопада 1968 року Залісцівською сільською радою Шумського району Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». 18. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шумським відділом ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в с. Залісці, Шумської ТГ, Кременецького району Тернопільської області. 19. Своєю Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 листопада 2024 року державний нотаріус Кременецької державної нотаріальної контори Віталій Остапчук відмовив позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належать [PERSON] , оскільки спадкоємець [PERSON] не прийняла спадщину у шестимісячний термін та не представила доказів родинних відносин. Спадкова справа не заведена. 20. Своєю Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 листопада 2024 року державний нотаріус Кременецької державної нотаріальної контори Віталій Остапчук відмовив позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належать [PERSON] , оскільки спадкоємець [PERSON] не прийняла спадщину у шестимісячний термін та не представила доказів родинних відносин. Спадкова справа не заведена. ІV. Оцінка Суду. 21. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнала, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. 22. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 23. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 24. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 25. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 26. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 27. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 28. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 29. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 30. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 31. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 32. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 33. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України). 34. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1218 ЦК України). 35. Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 36. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як слідує із досліджених матеріалів справи, померла [PERSON] , зробивши відповідні розпорядження, заповіла [PERSON] та [PERSON] належні їй земельні ділянки, склавши заповіти за реєстровим номером 3-10 та 3-12, що в.о. старости с. Залісці Шумської міської ради Шумського району Тернопільської області 15 червня 2018 року. 37. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як слідує із матеріалів справи, позивачі [PERSON] та [PERSON] постійно проживали без реєстрації з померлою [PERSON] в одному господарстві до дня її смерті, а відтак у відповідності до ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину за заповітом. Відповідачка [PERSON] , яка є дочкою померлої [PERSON] , в свою чергу, не заперечує, щоб за позивачами [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності на спадкове майно за заповітами після смерті [PERSON] , а саме на земельні ділянки. 38. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 39. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п. г Земельного кодексу України. 40. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. В даний час у позивачів виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на земельні ділянки, як спадкове майно за заповітом, після смерті їх матері та баби [PERSON] . Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивачів пов`язується з правом спадкування. 41. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 42. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 43. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 44. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 45. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 46. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки, вказані у заповітах в нотаріальній конторі не можуть, тому право позивачів підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 47. Позивачі у разі задоволення позову не наполягали на стягненні сплаченого ними судового збору із відповідача, а відтак до відповідача не слід застосовувати вимоги статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved