Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 17 червня 2003 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має трьох синів: повнолітніх - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивачка повідомила, що спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останнього року стосунки погіршились, відповідач почав зловживати спиртними напоями, що призвело до постійних сварок та, як наслідок, фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного. Позивачка вказала, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, а подальше збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивачки із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду\~від 08.11.2024\~вищевказану заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у цивільній\~справі,\~розгляд якої\~вирішено провести\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням (викликом)\~сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із процесуальними документами та судовими повістками, які направлялись відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с. 47-50) Також судом було опубліковано оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. Також, враховуючи положення п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала суду від 08.11.2024 вважається врученою відповідачу. У строк, встановлений судом ухвалою суду від 08.11.2024, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, чи клопотання, від учасників справи на адресу суду не надходили. У судове засіданні відповідач повторно не з`явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Від відповідача на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи та/або розгляд справи у його відсутність не надходили. Таким чином, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин. Позивачка щодо розгляду справи у відсутність відповідача та проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Повідомила, що відповідачу відомо про розгляд даної справи в суді, однак він не бажає з`являтись у судові засідання. Враховуючи вищевикладене, думку позивачки та положення ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд постановив провести судове засідання у відсутність відповідача та провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). Позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з мотивів викладених у позовній заяві та повідомила, що рішення про розірвання прийняла остаточно, а з відповідачем не проживає останні чотири місяці. Крім того, позивачка після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 17.06.2003 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17.06.2003, актовий запис № 954. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . (а.с. 18) Також, судом встановлено, що подружжя від шлюбу має повнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. (а.с. 19-21) Наведені позивачкою у позові обставини, що стали підставою для звернення до суду, відповідачем не спростовано. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідач мав можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому судом враховано, що вчинення та/або не вчинення таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачкою, ні відповідачем суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивачки в судовому засіданні, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачкою у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно із ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Судом встановлено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору в сумі 1\~211, 20 гривень, що підтверджується квитанцією від 22.10.2024. (а.с. 4) Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~211, 20 гривень. Доказів понесення інших судових витрат, зокрема відповідачем, суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved