Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай), на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за межами с.Загнітків (раніше територія Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області), вказуючи, що право на земельну частку (пай) належало її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка зазначає, що являється спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] та прийняла спадщину, однак не може її оформити оскільки сертифікат, яким було посвідчене право на земельну частку (пай) був втрачений. В зв`язку з цим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивачка не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку. В підготовче засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання не з`явився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого виконкомом Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області 06.02.2006 року. Позивачка, як дружина померлого, являється спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджує копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 01.02.1981 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за межами с.Загнітків (раніше територія Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області), яке було посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0235297, що підтверджується архівною довідкою №08.3-06-05/370, виданою 26.11.2024 року архівним відділом Подільської раонної держаної адміністрації Одеської області. Зі змісту листа державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №681/02-14 від 16.12.2024 року встановлено, що за заявою [PERSON] заведена спадкова справа №457/2006, що свідчить про прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. В абзаці 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Судом встановлено, що державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно (лист №637/02-14 від 27.11.2024 року). При цьому, в змісті позовної заяви позивачкою зазначено, що правовстановлюючі документи на спадкове майно були втрачені. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.09.2021 року, у справі №227/3750/19, вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, належним способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Враховуючи, що позивачці відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» її вимога про визнання права на спадкове майно підлягає судовому розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved