Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

02 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі також позивач, ТОВ «Споживчий Центр») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 21.02.2022-100003255 від 23 лютого 2022 року в розмірі 15300 грн 00 коп. та судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року позовна заява залишена без руху, позивачу встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви в частині уточнення імені та по батькові відповідачки (а.с. 26). 12 грудня 2024 року позивач усунув недоліки позовної заяви, надав до суду позовну заяву у новій редакції із вірним зазначенням ім`я та по батькові відповідачки « [PERSON] » та доказами надіслання відповідачці копії відповідної позовної заяви (а.с. 28-39). Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 40). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що між ТОВ «Споживчий\~Центр» та [PERSON] 23 лютого 2022 року укладено Кредитний договір (оферти) № 21.02.2022-100003255, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 10000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 23 лютого 2022 року, строком на 42 дні, із процентною ставкою «Економ» - 2% за 1 день користування Кредитом, та за ставкою «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду «Економ». Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Поряд з\~цим [PERSON] у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином\~не виконала,\~у зв`язку\~з чим\~утворилась заборгованістьу\~розмірі 15300\~грн 00\~коп.,\~що складається\~із заборгованості\~по тілу\~кредиту в\~розмірі 10000\~грн 00\~коп.\~та за\~процентами в\~розмірі 5300\~грн 00\~коп. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду та просив стягнути вказану заборгованість. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 43). У прохальній частині позовної заяви позивач просив проводити розгляд справи за відсутності його представника (а.с. 4). Відповідачка в судове засідання, призначене на 14 січня 2025 року, не з`явилась. Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 16 грудня 2024 року разом із судовою повісткою були направлені на зареєстровану адресу відповідачки та отримані останньою 19 грудня 2024 року (а.с. 42). В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд встановлював відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідачки. Правом подати відзив на позов відповідачка не скористалась. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Поряд із цим, 14 січня 2025 року [PERSON] подала до суду заяву, за змістом якої просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с. 44). Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 21 лютого 2022 року [PERSON] звернулась із заявкою до позичальника ТОВ «Споживчий Центр» на отримання кредиту в сумі 10000 грн строком на 42 дні, дата повернення кредиту 05 квітня 2022 року (а.с. 19-20). 23 лютого 2022 року [PERSON] підписала Пропозицію про укладення Кредитного договору (оферта), в якій визначені дата надання кредиту, сума кредиту кредитування, дата повернення, проценти, що відповідають встановленим у Заявці, також визначені умови надання та повернення кредиту, права та обов`язки сторін (а.с. 16-18). Відповідно до умов Кредитного договору № 21.02.2022-100003255\~ [PERSON] 23 лютого 2022 року надано кредит у розмірі 10000 грн, строком на 42 дні до 05 квітня 2022 року із фіксованою процентною ставкою «Економ» - 2% за 1 день користування Кредитом, та за ставкою «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду «Економ». Згідно з пунктом 3.1. пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) № 21.02.2022-100003255 від 23 лютого 2022 року, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти. Відповідно до пункту 3.2. пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) № 21.02.2022-100003255 від 23 лютого 2022 року, Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з пунктом 4.1. пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) № 21.02.2022-100003255 від 23 лютого 2022 року, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача. Відповідно до пункту 4.3. пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) № 21.02.2022-100003255 від 23 лютого 2022 року, днем надання Кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. Вказаний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору надання грошових коштів у позику, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом. У такий\~же спосіб\~ [PERSON] \~підписано паспорт\~споживчого кредиту\~(а.с.\~1314)\~та таблицю\~обчислення загальної\~вартості кредиту\~для споживача\~та реальної\~річної процентної\~ставки за\~договором № 21.02.2022-100003255 від 23 лютого 2022 року про споживчий кредит, укладеним між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] (а.с. 15-зі звороту). Із квитанції 1923435818 від 23 лютого 2022 року вбачається, що відповідно до договору № 21.02.2022-100003255, ТОВ «Споживчий центр» зарахував на рахунок відповідачки кошти в сумі 10000 гривень (а.с. 10). Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 21.02.2022-100003255 від 23 лютого 2022 року вбачається, що заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором складає 10000 грн 00 коп. основний борг та 5300 грн 00 коп. проценти. Всього: 15300 грн 00 коп. Вказано, що проценти по кредиту нараховані за період з 23 лютого 2022 року по 05 квітня 2022 року (а.с. 9). ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання відповідно до кредитного договору № 21.02.2022-100003255 від 23 лютого 2022 року виконало в повному обсязі. В свою чергу, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов кредитного договору № 21.02.2022-100003255 від 23 лютого 2022 року, за\~відповідачкою рахується\~заборгованість урозмірі 15300 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 10000 грн 00 коп., заборгованості за процентами у сумі 5300 грн 00 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із [PERSON] суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий\~Центр» та [PERSON] 23 лютого 2022 року укладено кредитний договір (оферта) № 21.02.2022-100003255, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10000 грн, строком на 42 дні, із 23 лютого 2022 року по 05 квітня 2022 року. Із квитанції 1923435818 від 23 лютого 2022 року вбачається, що відповідно до договору № 21.02.2022-100003255, ТОВ «Споживчий центр» зарахував на рахунок відповідачки кошти в сумі 10000 гривень. Своїм електронним підписом [PERSON] підписала заявку на отримання кредиту, пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 21.02.2022-100003255 від 23 лютого 2022 року про споживчий кредит. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не виконала належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за кредитним договором № 21.02.2022-100003255 від 23 лютого 2022 року у розмірі 10000 грн 00 коп., та не сплатила заборгованість за процентами в сумі 5300 грн 00 коп. Доказів на спростування факту укладення кредитного договору та факту отримання кредитних коштів відповідачем не надано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконує умови кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ТОВ «Споживчий\~Центр» не повернуті, а також, що відповідачкою добровільно не сплачені проценти за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором № 21.02.2022-100003255 від 23 лютого 2022 року в розмірі 15300 грн 00 коп. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за договором № 21.02.2022-100003255 від 23 лютого 2022 року у розмірі урозмірі 15300 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 10000 грн 00 коп., заборгованості за процентами у сумі 5300 грн 00 коп., оскільки зазначені суми підтверджені наданими позивачем доказами й відповідачкою не спростовані. Отже, позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем відповідно до платіжної інструкції\~№ СЦ00021642\~від 28\~листопада 2024\~року сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду\~на те,\~що позов\~про стягнення\~заборгованості задоволено,\~враховуючи те,\~що відповідачка\~позов про\~стягнення заборгованості\~визнала до\~початку розгляду\~справи по\~суті,\~про що\~вказала у\~поданій до\~суду заяві,\~суд приходить\~до висновку\~про те,\~що ТОВ\~«Споживчий центр» має бути повернуто з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1211 грн 20 коп. (2422 грн 40 коп. х 50%), а також про стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору у сумі 1211 грн 20 коп. (2422 грн 40 коп. х 50%). На підставі викладеного,

Outcome: approved