Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором в загальному розмірі 70937,14 грн, понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн та на витрати на правову допомогу в сумі 16 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.06.2019 року між АТ «Альф-Банк» та [PERSON] було укладено угоду № 501151560, відповідно умов якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 42000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 10.06.2023 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 21,99 % на умовах визначених умовами договору. 17.05.2021 року було укладено договір № 2 відповідно до якого акціонерне товариство «Альфа-Банк» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю» Фінансова компанія «Флексіс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 501151560. 18.05.2021 року було укладено договір № 18-05/2021 відповідно до якого товариства з обмеженою відповідальністю» Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 501151560. У свою чергу, 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 501151560. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 501151560 від 10.06.2019 року, що підлягає стягненню станом день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 70937,14 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 33096,51 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги\~34829,77 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 3010,86 грн. [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконує. Тому позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 10.10.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою від 05.11.2024 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився прохав розгляд справи проводити за його відсутності не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до судових засідань призначених на 26.11.2024, 24.12.2024 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином у розумінні положень п. 2 ч. 7, та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та повернуті конверти на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 67). Крім цього, відповідач повідомлялася через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 05.11.2024 року та 26.11.2024. З наданої інформації Центрально-південним міжрегіональним управлінням ДМС від 08.10.2024 року, Компаніївською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області від 10.10.2024 року та відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 832662 від 08.10.2024 року встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] .(а.с. 61-63). Відтак, з урахуванням викладеного та вимог ст. 131, ч.1 ст.223 ЦПК України, висновків Верховного Суду (постанова КГС ВС від 18.03.2021 року у справі №\~911/3142/19), де зазначається, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, суд доходить висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який в судове засідання не з`явився. Відзив на\~позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від відповідача не надходили, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст.\~247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч. 4\~ст.223 ЦПК України\~вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що 10.06.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду № 501151560. (а.с. 5-7). Відповідно до оферти на укладення угоди про надання кредиту № 501151560 умовами споживчого кредиту є: тип кредиту кредит готівкою, сума кредиту 42\~000 грн, процентова ставка фіксована 21,99 %, строком на 48 місяців. Відповідно до меморіального ордеру № 2738235 від 10.06.2019 відповідачу перераховано кошти в розмірі 42000,00 грн. (призначення платежу надання кредиту за кредитним договором № 501151560 від 10.06.2019) Згідно із п. 1.5.2 договору, проценти за користування кредитом: 1102,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. За змістом п. 2 договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит до 10.06.2023 року. Як свідчить п. 3 кредит надається позичальнику для власних потреб, розміром 23\~123,66 грн, шляхом переказу коштів на рахунок № [NUMBER] , видний в АТ «Альфа-Банк», МФО 300346. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту. 17.05.2021 року було укладено договір факторингу № 2 відповідно до якого акціонерне товариство «Альфа-Банк» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю» Фінансова компанія «Флексіс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 501151560.(а.с. 27-29). 18.05.2021 року було укладено договір № 18-05/2021 відповідно до якого товариства з обмеженою відповідальністю» Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 501151560.(а.с.33-35). У свою чергу, 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 501151560.(а.с.41-44). Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронну комерцію електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно статті 1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 ЦК України). Згідно ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. На підставі ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Не виконуючи належним чином зобов`язання за Кредитним договором, Відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови кредитного договору Згідно з ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором 501151560 від 10.06.2019 року, заборгованість складає суму 70937,14 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 33096,51 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги\~34829,77 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 3010,86 грн. (а.с. 24-26) Відповідач не скористався своїм правом та не надав доказів що заборгованість є меншою чи відсутня. Згідно із умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр». Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за кредитним договором, чим порушує законні права позивача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~512\~Цивільного кодексу\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.\~514\~Цивільного кодексу\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~516\~Цивільного кодексу\~України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. В судовому засіданні встановлено, що відповідач порушує умови договору та своєчасно не виконує умови кредитного договору, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем не виконано умови договору 501151560 від 10.06.2019 року, тобто не погашено заборгованості, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачем та стягнення з відповідача заборгованості в заявленому позивачем розмірі 70937,14 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 33096,51 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги\~34829,77 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 3010,86 грн. Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач просив суд стягнути з відповідача, понесені ним витрати в сумі 16 000 грн на професійну правничу (правову) допомогу. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст.\~141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша\~статті 182 ЦПК України). Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності. Разом з тим, суд приймає до уваги положення частини третьої\~статті 141 ЦПК України, має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру та приймати до уваги конкретні обставини справи. Матеріалами справи підтверджується, що звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути витрати на правничу допомог в розмірі 16000 грн. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, підтверджуються наданими копіями: договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, прайс листа АО «Лігал Ассістанс», заявки на надання юридичної допомоги № 357 від 01.07.2024 року, відповідно якій сторони погодили надання правових (юридичних послуг) адвокатським об`єднанням, яка складається з надання усної консультації, тривалістю 2 години на загальну вартість 4000 грн та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, тривалістю 4 години на загальну вартість 12 000 грн, витягу з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 року, відповідно якого позивачем отримані послуги з правничої (правової) допомоги на загальну суму 16 000 грн, (а.с. 51-56). Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~137\~та ч. 8 ст.\~141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі №\~317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №\~753/1203/18. Таким чином, суд доходить висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод\~1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 року у справі № 340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16000 грн, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4\~статті 137 ЦПК України\~та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, представник участі у судовому засіданні не приймав, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості - задоволено. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved