Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позовних вимог, справу просив розглянути у його відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] », серія [NUMBER] від 02.06.2018 р.; свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , батько [PERSON] , серія [NUMBER] від 13.07.2018 р.; свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , батько [PERSON] , серія [NUMBER] від 13.01.2015 р.; довідка з реєстру територіальної громади № 2024/009486552; паспорт громадянки України [PERSON] , № [NUMBER] від 02.07.2018 р. з РНОКПП; паспорт громадянина Р. [PERSON] від 03.08.2017 р., серія В15035753. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 02.06.2018 року сторони зареєстрували шлюб у Ренійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 45. У шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх років стосунки у сторін розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного. З 2020 р. сторони перестали підтримувати подружні стосунки, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить суто формальний характер. Позивач не бажає зберегти шлюб, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач не має змоги повністю забезпечувати дітей, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню виходячи з наступного. За\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З врахуванням вищевикладеного, вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу. Відносно позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому обов`язок батьків дитини по утриманню дитини є спільним. Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитини, оскільки, згідно ч.1 ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. \~ \~ \~ \~Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, оскільки відповідачем постійно у добровільному порядку матеріальна допомога позивачу на утримання їх сумісних дітей не надається, а домовленість про способи надання утримання на дітей між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін та інтереси малолітніх дітей, задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. В порядку\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., які не сплачені позивачем при зверненні до суду у зв`язку з звільненням позивача від їх оплати. У відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., сплачені позивачем за вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved