Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю « Бізнес Позика» (надалі ТОВ «Бізнес Позика») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 145908,67 грн. заборгованості за договором про надання кредиту № 481865-КС-001 від 30.11.2023, у тому числі заборгованості по поверненню тіла кредиту у розмірі 45456,70 грн., 97101,97 грн. процентів за користування позикою, а також 1350,00 грн. комісії, а також судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного [PERSON] з ТОВ «Бізнес Позика» в електронній формі договору позики, відповідач отримав кредит на умовах поворотності, строковості та платності. Однак позичальник [PERSON] порушив умови укладеного договору щодо своєчасності повернення позичених коштів та сплати відсотків, у зв`язку з чим у нього утворилась вищезазначена заборгованість. У відзиві на позов відповідач [PERSON] зазначає про недоведеність позивачем факту видачі кредиту, необґрунтованість нарахування процентів за користування кредитом, відсутність розрахунку заборгованості та доказів пролонгації договору кредиту. У відповіді на відзив представник позивача заперечує доводи відповідача, вважає договір про надання кредиту № 481865-КС-001 від 30.11.2023 укладеним в електронній формі з дотриманням вимог цивільного законодавства, зазначає про те, що заборгованість за кредитним договором нараховано правомірно на підставі умов договору та вимог чинного законодавства. В судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, клопотав про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилися, після надходження відзиву будь-яких клопотань чи заяв з процесуальних питань суду не подавав. На підставі ст.223 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін. При цьому на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. При цьому суд встановив та врахував наступне. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] 30 листопада 2023 року укладено договір № 481865-КС-001 про надання кредиту (надалі договір), за умовами якого [PERSON] отримав у кредит грошові кошти у розмірі 41000,00 грн. строком на 24 тижні до 16 травня 2024 року, на умовах сплати процентів за ставкою 1,14945122 % за кожен день строку користування кредитом (фіксована знижена ставка), 2 % за кожен день строку користування кредитом (фіксована ставка стандартна), а також комісії у розмірі 6150,00 грн., та зобов`язався повертати тіло кредиту та сплачувати відсотки та комісію дванадцятьма ануїтетними платежами зі спливом кожних 14 днів користування кредитом у розмірі по 8800,00грн. (п.п.2.1-2.7, 3.2.3 договору, Паспорт споживчого кредиту). Вказаний договір укладений у спосіб акцептування відповідачем [PERSON] публічної оферти ТОВ «Бізнес Позика» - Пропозиції (оферти) про укладення договору, шляхом подання відповідачем [PERSON] 30 листопада 2023 року відповідної заявки через онлайн-сервіс на електронному ресурсі https://my.bizpozyka.com та погодження такої заявки ТОВ «Бізнес Позика» з наступним підписанням договору, що підтверджує узгодження сторонами істотних умов кредитного договору № 481865-КС-001 від 30.11.2023. Усі документи, що підтверджують укладення цього договору, а також містять його істотні умови, зокрема: Заявка, Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), Відповідь позичальника про прийняття пропозиції, Договір № 481865-КС-001 про надання кредиту від 30.11.2023, Паспорт споживчого кредиту - підписані електронним підписом позичальника [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора UA-9630. Зарахування 30.11.2023 кредитних коштів у розмірі 25000,00 грн. та 16000,00 грн., які надійшли від ТОВ «Бізнес Позика» на картковий рахунок позичальника [PERSON] № [NUMBER] на підставі кредитного договору № 481865-КС-001 від 30.11.2023 підтверджується довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» від 15.07.2024, а також випискою АТ «КБ «Приватбанк» по рахунку [PERSON] за період 30.11.2023 16.05.2024. За положеннями ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Закон України\~"Про\~електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Укладення між фінансовою установою та боржником договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України "Про електронну комерцію", оскільки позикодавець, отримавши підписані документи, ідентифікував особу, отримавши відомості про її прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце проживання та іншу персональну інформацію, зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис). У свою чергу, Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) перебуває у загальному доступі, розміщена на офіційному сайті фінансової установи та у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Така отримана відповідачем Пропозиція разом з підписаними в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора заявкою, відповіддю позичальника про прийняття пропозиції, текстом договору та Паспортом споживчого кредиту складають дійсний правочин між сторонами у справі. Таким чином, суд вважає доведеним, що між сторонами було укладено договір про споживчий кредит в електронному вигляді. Судом встановлено також, що ТОВ «Бізнес Позика» та відповідач [PERSON] 02 лютого 2024 року уклали Додаткову угоду № 1 до договору № 481865-КС-001 про надання кредиту (надалі додаткова угода), за умовами якої кредит збільшено на 9000,00 грн., після чого розмір загальної суми отриманого і неповернутого кредиту визначено в сумі 47456,80 грн., строк його повернення залишено незмінним - до 16 травня 2024 року, сплату процентів погоджено у розмірі 10953,10 % річних, орієнтовну загальну вартість наданого кредиту визнчено в сумі 88678,21 грн., а також погоджено сплату комісії у розмірі 1350,00 грн., та за уовами якої позичальник зобов`язався повертати тіло кредиту та сплачувати відсотки та комісію вісім разів ануїтетними платежами зі спливом кожних 14 днів користування кредитом у розмірі по 11080,00 грн. (п.п.1, 2.1, 2.2, 4, 6.1 додаткової угоди). Вказана додаткова угода також була укладена у спосіб акцептування відповідачем [PERSON] публічної оферти ТОВ «Бізнес Позика» - Пропозиції (оферти) про укладення договору, шляхом подання відповідачем [PERSON] 02 лютого 2024 року відповідної заявки через онлайн-сервіс на електронному ресурсі https://my.bizpozyka.com та погодження такої заявки ТОВ «Бізнес Позика» з наступним підписанням додаткової угоди, що підтверджує узгодження сторонами істотних її умов. Усі документи, що підтверджують укладення цієї додаткової угоди, а також містять її істотні умови, зокрема: Заявка, Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), Відповідь позичальника про прийняття пропозиції, текст додаткової угоди - підписані електронним підписом позичальника [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора UA-8518. Зарахування 02.02.2024 додаткових кредитних коштів у розмірі 9000,00 грн., які надійшли від ТОВ «Бізнес Позика» на картковий рахунок позичальника [PERSON] № [NUMBER] на підставі Додаткової угоди № 1 кредитного договору № 481865-КС-001 від 30.11.2023 підтверджується довідкою ТОФ «Платежі Онлайн» від 15.07.2024 № 602/07, а також випискою АТ «КБ «Приватбанк» по рахунку [PERSON] за період 30.11.2023 16.05.2024. Виходячи зі змісту наведених та проаналізованих вище норм законодавства та правових позицій Верховного Суду, суд вважає доведеним укладення між сторонами додаткової угоди до кредитного договору № 481865-КС-001 від 30.11.2023 в електронному вигляді. Відповідно до\~ст.1049\~ЦК України,\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 481865-КС-001 від 30.11.2023 слідує, що будь-які платежі після укладення Додаткової угоди № 1 у повернення кредитних коштів, сплати процентів чи комісії за договором, позичальником [PERSON] не здійснювались, що відповідачем не спростовано. [PERSON] нараховано заборгованість у загальному розмірі 145908,67 грн., у тому числі по поверненню тіла кредиту 47456,70 грн., по сплаті відсотків за період з 02.02.2024 по 16.05.2024 включно, а також боргу по відсотках за попередній період, сукупно в сумі 97101,97 грн., а також по сплаті комісії 1350,00грн. Наданий розрахунок суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору. При цьому суд відхиляє доводи відзиву про наявність підстав для зменшення суми відсотків, з огляду на положення ст.627 ЦК України. При цьому суд переконався, що розмір відсотків після укладення Додаткової угоди № 1 до договору № 481865-КС-001 від 30.11.2023 перераховано правильно, за межами узгодженого сторонами строку кредитування проценти чи інші платежі [PERSON] не нараховувались, а збільшення боргу через збільшення суми процентів порівняно із зазначеною у додатковій угоді № 1 сукупною вартістю наданого кредиту пов`язане із застосуванням стандартної процентної ставки замість зниженої, через несвоєчасну сплату позичальником ануїтетних платежів, що передбачено п.3.2.2 укладеного між сторонами договору. Так як строк повернення кредиту, сплати процентів та комісії на момент розгляду справи наступив, з огляду на положення ст.ст.526, 1048, 1049 ЦК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог про стягнення суми позичених коштів, процентів за користування кредитом та комісії у заявлених позивачем розмірах, передбачених умовами укладеного між сторонами кредитного договору. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати, шо складаються зі сплаченого позивачем судового збору, слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved