Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») Городніщева Є.О. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.11.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6101862 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору, [PERSON] було надано кредит в сумі 20000 грн., строком на 360 днів, за стандартною процентною ставкою 1,99% в день, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 12.12.2022 відповідач здійснила платіж на рахунок кредитора в розмірі 7164.00 грн. з яких 6925.20 грн. оплата процентів, 238.80 грн. оплата тіла кредиту. У подальшому, враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 25 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту [INFO] відповідного повідомлення. Зазначає, що Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 19761,2 грн - тіло кредиту та 34841,77 грн - нараховані проценти, нараховані Позивачем проценти за 45 календарних днів - 17696,25, всього - 72299,22 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 72299,22 (Сiмдесят двi тисячi двiстi дев`яносто дев`ять гривень 22 копiйки), з яких сума кредиту 19761,2 (Дев`ятнадцять тисяч сiмсот шiстдесят одна гривня 20 копiйок), сума процентів за користування кредитом 52538,02 (П`ятдесят двi тисячi п`ятсот тридцять вiсiм гривень 02 копiйки) та понесені судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов суду не надала, про поважність причин неявки суд не повідомила. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що 14.11.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6101862 про надання споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М584715». Згідно умов кредитного договору, [PERSON] було надано кредит в сумі 20000 грн., строком на 360 днів, за процентною ставкою 1,99 % в день, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту № [NUMBER] (а.с. 28-33). З інформації, наданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на виконання ухвали суду від 15.11.2024 року вбачається, що на ім`я відповідача [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 14.11.2022 року здійснено переказ коштів на суму 20000 грн. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Авентус Україна» за Договором про надання споживчого кредиту № 6101862 від 14.11.2022 року щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. 25 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту [INFO] відповідного повідомлення (а.с. 57-66, 77). Згідно п.1.1. Договору Факторингу, за цим договором позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» (Клієнта) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2. Договору Факторингу, перехід від Клієнта (ТОВ «Авентус Україна») до Фактора (позивача) вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами, скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора право вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до Витягу з Реєстру Боржників Додаток № 1 до Договору Факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 54602,97 грн. (а.с.25 зворот). Разом з тим, позивач у позовній заяві посилається на те, що станом на 01.07.2024 р. у відповідача утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» у розмірі 72299,22 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 19761,20 грн, заборгованості за нарахованими процентами 34841,77 грн. та заборгованості за нарахованими позивачем відсотками за 45 календарних днів в розмірі - 17696,25 грн. Згідно картки обліку договору (розрахунку заборгованості), який приєднаний до матеріалів справи позивачем, відсотки нараховувались [PERSON] в період з 14.11.2022 року по 12.03.2023 року включно, та складають загальну суму в розмірі 34841,77 грн. Будь-яких інших нарахувань по відсотках з даного розрахунку не вбачається. Крім того, відповідачем [PERSON] здійснено платіж на рахунок кредитора: 6925.20 грн. - оплата процентів, 238.80 грн. - оплата тіла кредиту (а.с. 48-56). Сторони у процесі користуються своїми правами на власний розсуд, обирають спосіб захисту порушених прав, надають суду докази на підтвердження своєї правової позиції та спростування заперечень іншої сторони, при цьому тягар доказування повністю покладається на сторони. Відтак, суд не бере до уваги вимоги позивача щодо стягнення нарахованих ним відсотків за 45 календарних днів в розмірі 17696,25 грн, оскільки проведений позивачем розрахунок заборгованості за такими відсотками не надано, що позбавляє суд можливості перевірити правильність здійснених нарахувань. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити частково. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 6101862 від 14.11.2022 року в розмірі 54602,97 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 19761,20 грн та заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі - 34841,77 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 10000 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 28/03-2024 від 28.03.2024 року, платіжною інструкцією від 21.06.2024 року, звітом про надання правничої (правової) допомоги згідно договору № 28/03-2024 від 28.03.2024 року (а.с. 22-23, 35, 38). Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1828,91 коп. пропорційно частині задоволених вимог (75,5 %).

Outcome: partial