Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

у листопаді 2024 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаною позовною заявою, мотивованою тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , з якою він не проживав на час її смерті, оскільки з 1997 зареєстрований та проживає за іншою адресою, є єдиним її сином, інших дітей та близьких родичів вона не мала. 16.10.2024 позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про відкриття спадщини як спадкоємець за законом, оскільки на той час не знав про існування заповіту на його користь, а також помилково вважав, що оскільки є єдиним сином та близьким родичем, то може звернутись до нотаріуса у будь-який час, не обмежений строками. Проте, нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини. Наприкінці жовтня 2024 року позивач знайшов заповіт, посвідчений 31.03.2015 за змістом якого [PERSON] заповідала йому все своє майно, а також встановив наявність документів, що посвідчують її право власності на належне їй за життя майно. У зв`язку з викладеним позивач просить визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] (а.с. 2-5). Ухвалою від 15.11.2024 суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами загального позовного провадження, залучив до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. (а.с. 25). Ухвалою від 12.12.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті о 14 год.30 хв. 30.12.2024 (а.с.35 ). У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема шляхом направлення судових повісток в електронному вигляді до електронного кабінету сторін та третьої особи(а.с. 26, 27, 28, 29), представник позивача адвокат Бульбах Н.М. подала клопотання з проханням провести підготовче засідання за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримали (а.с.33), представник відповідача селищний голова Сидоренко С.І. подав клопотання про розгляд справи без участі представника Машівської селищної ради та одночасно повідомив, що селищна рада проти задоволення позову не заперечує (а.с. 32). Ураховуючи викладене, суд розглянув справу за відсутності її учасників та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що [INFO] в с. Базилівщина, Полтавського району, Полтавської області у віці 82 років померла [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Позивач є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Як убачається з технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, [PERSON] була власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-14). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 674034, виданого 21.03.2007р. на підставі рішення 18 сесії 4 скликання Базилівщинської сільської ради від 06.10.2004р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1, 4995 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Базилівщина Машівського району Полтавської області (а.с.15). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 234345 від 29.10.2010, виданого на підставі рішення від 29.07.2010 35 сесії 5 скликання Базилівщинської сільської ради, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1054 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] (а.с.16). 29.10.2010 на підставі рішення 35 сесії 5 скликання Базилівщинської сільської ради, [PERSON] видано державний акт серії ЯЛ № 234346 на право на земельну ділянку, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житловго будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Як видно з копії заповіту від 31.03.2015, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті все своє майно повністю заповіла сину [PERSON] (а.с. 18). 16.10.2024 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою нотаріус відмовила позивачу у прийнятті заяви для прийняття спадщини по закону до майна померлої [INFO] матері [PERSON] (а.с.10). Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , а тому строк для прийняття спадщини сплив 08 червня 2024 року. \~ \~ \~ \~За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини\~\~(статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). \~ \~ \~ \~Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). \~ \~ \~ \~Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272\~\~ ЦК України. \~ \~ \~ \~Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. \~ \~ \~ \~Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18. Крім того, стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Як зазначив позивач, він пропустив визначений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки не був обізнаний про необхідність прийняття спадщини та вважав, що все належне майно матері перейшло до нього, оскільки він єдиний син та спадкоємець, та не знав про існування заповіту. Зазначене, в сукупності з тим, що ніхто крім позивача на спадщину не претендує, вона до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, відповідач не заперечує проти задоволення позову, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому потрібно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини та відповідно позов задовольнити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що Машівська селищна рада Полтавського району Полтавської області є відповідачем лише тому, що інші спадкоємці відсутні, водночас селищна рада ніяким чином не порушувала, чи не визнавала та не оспорювала права, свободи чи законні інтереси позивача, не перешкоджала йому реалізовувати спадкові права, а відтак суд дійшов висновку, що хоча позов і задоволено, але підстави для стягнення судового збору з Машівської селищної ради, як відповідача, відсутні. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved