Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Заявник [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] звернулася до суду про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , строком на 6 (шість) місяців, якому визначити наступні тимчасові обмеження його прав: -заборонити [PERSON] , [INFO] , перебувати в місці спільного проживання з неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] , [INFO] , наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання з неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] , [INFO] , переслідувати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та в будь-який спосіб спілкуватися з ним; -заборонити [PERSON] , [INFO] , вести листування, телефонні переговори та контактувати з неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судовому засіданні заявник [PERSON] , його законний представник [PERSON] та представник заявника адвокат Негрей А.С. заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Неповнолітній [PERSON] суду повідомив, що батько систематично принижує та ображає його. Він наляканий такою поведінкою батька, боїться його та переживає, щоб не повторилося вчинення батьком домашнього насильства, під час якого він дуже агресивний. Зазначив, що одного разу він сам викликав поліцію, оскільки його батько прийшов до дому у стані алкогольного сп`яніння та ображав його. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Подав до суду заяву в якій зазначає, що він не зможе бути присутнім під час розгляду справи, оскільки 09.01.2025 р. розглядалась справа №569/25537/24 згідно якої видано обмежувальний припис щодо заборони [PERSON] спілкування з [PERSON] навіть через третіх осіб. Вину він не визнає та не вбачає, що з його сторони були насильницькі дії, крім виховання сина [PERSON] . Зазначає, що всі ці дії [PERSON] були спрямовані, щоб вигнати його з власної будівлі на 6 місяців та зробити з нього соціально небезпечну людину. В шлюбі вони перебували більше 32 років і він вважає себе хорошим батьком. В судовому засіданні спеціаліст - провідний психолог пояснила, що за результатами роботи та спостереженням за дитиною було виявлено ознаки (вербальні та невербальні) та поведінкові реакції [PERSON] , які свідчать про те, що він переживав, внаслідок систематичних принижень та образ, що є психологічним насильством над матір`ю та ним, економічним насильством (постійне виганяння з дому, перекриття води в будинку). Заслухавши пояснення учасників справи дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.04.2024 р. 09 грудня 2024 року рішенням Рівненського районного суду Рівненської області по справі № 569/16146/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Заявник зазначає, що на даний час вони з [PERSON] та [PERSON] продовжують проживати в одному помешканні за адресою: [ADDRESS] . Під час вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно [PERSON] постраждалим є і їхній неповнолітній син [PERSON] . [PERSON] зазначає, що вона неодноразово зверталась за захистом до правоохоронних органів, проте, чоловік не змінив своєї поведінки щодо неї та сина. 20 серпня 2024 року [PERSON] разом з сином [PERSON] була поселена в «Кризову кімнату» при КЗ «ДЦСПД» POP за направленням Мобільної бригади соціально-психологічної допомоги для постраждалих від домашнього і гендерно зумовленого насильства. Зі слів мами, [PERSON] , приводом для звернення до Мобільної бригади стало повторне вчинення її чоловіком [PERSON] домашнього насильства психологічного та економічного характеру (чоловік кричав, словесно ображав постраждалу в присутності дитини, вигнав її з дитиною з дому, замінив замок у вхідних дверях, не давав доступу до особистих речей). Згідно довідки від 05 вересня 2024 року №260, виданої Комунальним закладом «Денний центр соціально-психологічної допомоги» Рівненської обласної ради, постраждала особа від домашнього насильства [PERSON] вперше звернулась в КЗ «Денний центр соціально-психологічної допомоги» POP 19 березня 2024 року. Під час візиту отримала первинну консультацію психолога, послугу інформування, консультування щодо послуг закладу, а також була скерована на консультацію з юридичних питань до Рівненського відділення БПД Північно-Західного управління БПД. Зі слів [PERSON] , вона систематично зазнає домашнього насильства (фізичного, психологічного, економічного характеру) з боку чоловіка [PERSON] . Під час консультації було проведено оцінку ризиків повторного вчинення домашнього насильства, за результатами якої виявлено високий ризик. Про звернення [PERSON] та [PERSON] , та їх поселення в « [INFO] » було повідомлено Головне управління Національної поліції в Рівненській області та Службу у справах дітей Рівненської міської ради. [PERSON] та [PERSON] рекомендовано перебування в безпечному місці та робота з психологом. 20 вересня 2024 року Рівненським міським судом Рівненської області по справі № 569/16708/24 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 гривень. Підставою для притягнення до відповідальності стало те, що 17.08.2024 року близько 16 год. 22 хв. за адресою [ADDRESS] , [PERSON] вчинив психологічне та економічне домашнє насильство відносно своєї дружини [PERSON] , а саме, не давав доступу до будинку, де обоє проживають, доступу до особистих речей, чим порушив умови термінового заборонного припису серії АА № 3130 33 від 16.08.2024. Працівниками поліції був складений адміністративний протокол ВАД №336239 від 22.08.2024 про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП. Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2024 року по справі № 569/18195/24 [PERSON] визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 390-1 КК України і призначено йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду. З обвинувального акту вбачається, що 05.09.2024 рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у цивільній справі №569/16541/24, з метою забезпечення безпеки [PERSON] яка являється дружиною [PERSON] , було видано обмежувальний припис, згідно якого щодо останнього визначено заходи тимчасового обмеження його прав строком на два місяці та встановлено: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань 100 метрів до місця реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань 100 метрів до місця роботи [PERSON] ; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори та контактувати з [PERSON] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Однак, як зазначає заявник [PERSON] , будучи ознайомлений 07.09.2024 із вказаним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області, що підтверджується його особистим підписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, маючи фізичну можливість виконувати дане рішення суду, у період часу з 07.09.2024 по 09.09.2024 порушував заборони, викладені у вказаному рішенні суду. Так, 07.09.2024 в період часу з 21:46 по 22:47 год. [PERSON] вів листування через мобільний телефон, а саме через програму «Viber», із потерпілою [PERSON] , чим порушив вимоги обмежувального припису від 05.09.2024, винесеного Рівненським міським судом. Крім того, в період часу з 12:00 год. 08.09.2024 по 06:50 год. 09.09.2024 [PERSON] перебував в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , чим порушив вимоги обмежувального припису від 05.09.2024, винесеного Рівненським міським судом Рівненської області. Крім того, [PERSON] будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, повторно, 25.11.2024, близько 20:15 год., [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно неповнолітнього сина [PERSON] , 2011 року народження, а саме кричав, ображав нецензурною лайкою, погрожував вдарити, також відносно дружини [PERSON] , кричав та ображав нецензурною лайкою. 23.12.2024 працівниками поліції винесений терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] серії АА №618548, де зазначено, що 23.12.2024 близько 13.00 год. за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] вчинив відносно свого сина [PERSON] домашнє насильство психологічного характеру, обзивав, погрожував, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілому. Відповідно до термінового заборонного припису [PERSON] заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою неповнолітнім сином [PERSON] строком на 10 днів з 14.40 год. 23.12.2024 до 14.40 год. 02.01.2025. За приписами ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Положеннями ст.21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Статтею 22 Закону передбачено, що постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. Неповнолітній [PERSON] зазначає, що він наляканий такою поведінкою батька [PERSON] , боїться повторення вчинення ним домашнього насильства, під час якого, як він стверджує, батько був дуже агресивним. З наданих до суду доказів судом встановлено, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо неповнолітного сина [PERSON] , його дії мають ознаки психологічного, економічного домашнього насильства (образи, постійне виганяння з дому, перекриття води) та є такими, що порушують його психологічну недоторканість. Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] насильства щодо заявниці, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved