Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

До Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] ( [ADDRESS] ) до [PERSON] ( [ADDRESS] ), 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (м. Київ, просп. Повітрофлотський, 41), Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (м. Київ, пр.. Червоної Калини, 27Г) про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі у вихованні дитини. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 21 вересня 1990 року [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] (далі за текстом - Позивач 1) уклали шлюб, в якому [INFO] народився їх син, - [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ). 05.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - Відповідач або [PERSON] ) було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві складено актовий запис № 290 (копія Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] ). У шлюбі у [PERSON] і Відповідача народилась дитина - [PERSON] , [INFO] (далі по тексту - Дитина або [PERSON] ), копія Свідоцтва про народження серія [NUMBER] . На підставі Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2021 року по справі № 754/4766/21 шлюб між [PERSON] і Відповідачем розірвано. Місце проживання Дитини зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання № 54753958 від 05.11.2020 р. За цією ж адресою зареєстрований і [PERSON] , квартира належить на праві приватної власності Позивачам. Свої обов`язки по утриманню дитини [PERSON] систематично виконувались в обсягах, які повністю забезпечують дитину всім необхідним, і, відповідно продовжують виконуватись. Позивачі також брали активну участь у вихованні Дитини, догляді за нею, допомагали батькам, ділились досвідом. Позивачі водили Дитину у парк, в кінотеатри, у зоопарк, у дитячі кімнати розваг, грались з Дитиною, купували розвиваючі ігри, читали книжки тощо. В теплу пору року Дитина часто приїжджала на дачу до Позивачів, де вони разом з Дитиною проводили час: вигулювали в лісі собачку, поливали квіти, робили суміш землі для хвойних рослин, збирали ягоди, купалися в Київському водосховищі, грали в різні ігри та майстрували з дідусем (Позивачем 1) тощо. На підтвердження викладеного додається Фототаблиця № 1 з фотографіями, на яких зафіксоване спільне проведення часу Дитиною та Позивачами. Після розлучення батьків Дитина половину кожного місяця проживала з [PERSON] , а іншу половину - Відповідачем. Проте, протягом останнього часу (орієнтовно після подій 24.02.2022 року - початку вторгнення російської федерації на територію України) Відповідач почала створювати перешкоди [PERSON] та Позивачам у спілкуванні з дитиною та участі у його вихованні. Зокрема, [PERSON] порушуючи права батька, самостійно прийняла рішення про зміну постійного місця (країни) проживання Дитини, за наступних обставин. 15.02.2022 року [PERSON] було надано короткостроковий дозвіл на виїзд Дитини за межі України та тимчасову поїздку до Румунії, Республіки Молдова, на перебування Дитини за кордоном на території даних країну будь-який час в період з 16.02.2022 року по 21.03.2022 року включно в супроводі Відповідача. Відповідно до даного дозволу Відповідачу як матері Дитини було надано повноваження вирішувати усі питання щодо дитини, які можуть виникнути під час їх поїздки, перебування за кордоном, забезпечить збереження життя, здоров`я та повернення спільного сина в Україну після спливу перебування за її межами. Копія Заяви, посвідченої 15.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коршук О.В., зареєстрованої в реєстрі під № 7. Згідно з відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на адвокатський запит від 07.04.2023 року № 108 від адвоката Потьомкіна С.О. вбачається, що Відповідач та Дитина за згодою батька 16.02.2022 року перетнули державний кордон України у пункті пропуску Могилів-Подільський на автомобільному транспорті (напрям - виїзд). Іншої інформації щодо перетину малолітньою дитиною [PERSON] державного кордону України у період з 01.01.2022 року по 20.03.2023 року База даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» не містить. Таким чином, після закінчення строку дії дозволу Відповідач Дитину до постійного місця проживання до України не повернула. В подальшому [PERSON] з телефонної розмови з Відповідачем стало відомо, що вона разом з Дитиною знаходяться на території Канади (також дана обставина вбачається зі звернення [PERSON] від 28.10.2022 року), повертатись сама та повертати Дитину до постійного місця проживання в Україну наміру не має. 03.05.2022 року [PERSON] звертався до Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області із заявою та письмовими поясненнями щодо зникнення сина, зі змісту якої вбачається, що колишня дружина Клієнта - [PERSON] , вивезла без дозволу Клієнта їх спільного сина - [PERSON] , з території Румунії до Канади, на що Позивач своєї згоди не надавав. 17.03.2023 року в інтересах [PERSON] його представником адвокатом Потьомкіним С.О. було направлено на адресу Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області адвокатський запит № 101 щодо отримання результатів розгляду вище зазначеної заяви. На початку квітня 2023 року від Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла відповідь від 24.03.2023 р. № 71Аз/200/01-2023 на адвокатський запит з додатками. Внаслідок незаконного вивезення Дитини та її подальшого незаконного утримання поза межами території України, порушуються, в першу чергу, права Дитини, оскільки вона, фактично, була вирвана зі звичного для себе середовища, центру життєвих інтересів, знайомого оточення та кола спілкування, позбавлена можливості спілкування з батьком та батьківської опіки, що підтверджується наступним. Окрім того, незаконне вивезення Дитини та її незаконне утримання за межами України порушує права як батька Дитини [PERSON] так і Позивачів на участь у вихованні Дитини, догляді і піклуванні за нею, на безперешкодне спілкування з Дитиною. Враховуючи викладені обставини, [PERSON] був вимушений звернутись до суду із позовною заявою до Відповідача про визнання незаконним переміщення та утримування поза межами території України малолітньої дитини і повернення дитини за її попереднім постійним місцем проживання на територію України. Наразі позов перебуває на розгляді у Деснянському районному суді м. Києва, справа № 754/3493/23, суддя Таран Н.Г. Копія Ухвали та позовної заяви додаються. Окрім того, [PERSON] після незаконного вивезення Дитини за межі України грубо порушує батьківські права [PERSON] , оскільки не дає бачитись і спілкуватись з дитиною, вносить номер [PERSON] у чорний список і блокує всі вхідні дзвінки та повідомлення, не погоджує з батьком графіку щодо його спілкування з [PERSON] і участі у його вихованні тощо. При цьому такі обмеження спілкування [PERSON] з сином (про які [PERSON] неодноразово просив), [PERSON] аргументує тим що [PERSON] матиме право спілкуватись з Дитиною лише у випадку прийняття судом відповідного рішення (оскільки на її думку має бути відповідне судове рішення про визначення способу спілкування батька з дитиною). Враховуючи викладені обставини, [PERSON] був вимушений звернутись до суду із позовною заявою до Відповідача про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною, встановлення способу участі батька у вихованні дитини. Наразі позов перебуває на розгляді у Деснянському районному суді м. Києва, справа № 754/6437/23, суддя Панченко О.М. Копія Ухвали та позовної заяви додаються. Внаслідок протиправних дій Відповідача щодо незаконного вивезення Дитини за межі України та перешкоджання контактам Дитини з членами сім`ї, які залишились в Україні, також порушуються і права Позивачів, оскільки, на відміну від [PERSON] , якому інколи (дуже рідко) все ж вдавалось поспілкуватись з Дитиною (хоча востаннє це було ще в квітні 2023 року) за допомогою відео- чи аудіо зв`язку, Позивачі позбавлені можливості брати участь у вихованні Дитини та спілкуванні з нею взагалі. Позивач 2 на початку війни декілька разів намагалась (і систематично продовжує такі спроби) зв`язатись з Відповідачем, щоб поспілкуватись і хоч побачити онука, узгодити можливі контакти з Дитиною на майбутнє, але Відповідач на дзвінки не відповіла, повідомлення в соціальних мережах ігнорує. Є підозра, що Відповідач просто заблокувала дзвінки від Позивачів. Протягом 2022-2023 років Позивач 2 неодноразово зверталась до Відповідача через інтернет - месенджер Telegram, з метою отримання можливості побачити Дитину та поспілкуватись з нею, але усі повідомлення залишались без відповіді, хоча і були прочитані Відповідачем. На підтвердження додається Фототаблиця №2, що містить роздруківку переписки з месенджера Telegram між Позивачем 2 та Відповідачем. Оригінал переписки зберігається в обліковому записі Позивача 2 на телефонному пристрої та буде наданий суду та учасникам справи для ознайомлення в судовому засіданні. Також Позивач 2 зверталась до батька Відповідача - [PERSON] , аби він вплинув на Відповідача та посприяв у організації відеоконференції між Позивачами та Дитиною. Але такі звернення також залишились без відповіді. Фототаблиця № 3, що містить роздруківку переписки з месенджер Telegram між Позивачем 2 та [PERSON] , додається. Варто зазначити, що Позивачі утримувались від вчинення більш активних дій, направлених на отримання можливості спілкуватись з Дитиною, аби не зашкодити інтересам Дитини і [PERSON] , з огляду на дуже непросту комунікацію між [PERSON] і [PERSON] щодо питань, які стосуються Дитини. Тим не менш, такий перебіг подій не влаштовує Позивачів, оскільки внаслідок протиправних дій Відповідача вони позбавлені належної участі у житті онука, можливості спілкуватись з Дитиною, бачити, як він росте, виховувати його, знати про стан здоров`я і самопочуття Дитини. Про долю Дитини Позивачі мають змогу дізнатись лише зі слів сина, [PERSON] , але і він сам на момент подання цієї позовної заяви позбавлений такої можливості. Позивач додає до позовної заяви 25 (двадцять п`ять) відеозаписів «Підтвердження блокування» за дати такі-то, з яких вбачається, що син Позивачів [PERSON] намагається встановити відеозв`язок з Відповідачем для спілкування з сином, однак Відповідач не приймає дзвінки / скидає виклики / блокує виклики. Дані відеозаписи, звісно, підтверджують наявність саме у [PERSON] перешкод у спілкуванні з Дитиною, а не у Позивачів. Однак, дані відеозаписи додаються з метою підтвердження створення Відповідачем в цілому сім`ї [PERSON] перешкод у спілкуванні з Дитиною. Всі ці дії призводять до порушення законних прав та інтересів Дитини, а також прав, обов`язків та інтересів діда та бабусі, який безмежно любить свого сина. Звертають увагу суду на те, що Позивачі не мають жодних протипоказань для обмеження їх у спілкуванні з онуком. Позивачі є абсолютно здоровими фізично та психологічно (психічно), алкоголь та наркотичні речовини не вживають, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягалися. Позивачі є працюючими, позитивно характеризуються за місцем роботи. Позивач 1 має чимало подяк та позитивних характеристик з місць роботи. На підтвердження, серед іншого, додається фотокопія Диплому подяки від компанії «Coca-Cola Beverages Ukraine Limited», а також фотокопія подяки від Народного депутата України О.Гончаренка. Позивач 2 має педагогічну освіту, спеціальність - педагогіка і психологія дошкільна (копія диплому, виданого Українським державним педагогічним університетом ім. М.П. Драгоманова додається). Позивач 2 має стаж роботи приблизно 20 років на різних посадах у різних підприємствах та установах. В тому числі - майже десять років за фахом на посаді вихователя у дитячому садочку № [NUMBER] . Враховуючи численні і систематичні порушення (та блокування) прав діда та бабусі зі сторони відповідача та їх бажання і необхідність брати участь у житті свого онука ( [PERSON] ), проводити з ним більше часу та спілкуватись, дати дитині усе найкраще і сприяти його розвитку, піклуватись про нього, турбуючись про найвищий інтерес самої дитини, Позивачі змушені звернутись за захистом своїх порушених прав до Суду і просити усунути перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною дідом та бабою, встановити способу участі діда та баби у вихованні дитини. Вважаємо, що спілкування позивачів з дитиною не лише не перешкоджатиме її нормальному розвитку і вихованню, а і буде сприяти цьому, оскільки дитині потрібна любов і увага як обох батьків, так і інших близьких родичів. Натомість, усунення позивачів від виховання дитини негативно впливає на його розвиток як особистості. Тому, беручи до уваги вік дитини, позивачі вважають за доцільне визначити спосіб участі позивачів у вихованні онука шляхом призначення днів та часу побачень з можливістю відвідування Дитиною місця проживання Позивачів та закладів чи місць, приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням здоров`я дитини, інших місць за бажанням Дитини без присутності матері (з обов`язковим повідомленням матері, [PERSON] , про місце перебування дитини - [PERSON] , [INFO] , під час реалізації батьком права на спілкування з дитиною), - один раз на тиждень: - для Позивача 1 - в неділю з 12-00 до 16-00 години; - для Позивача 2 - у вівторок з 16-00 до 21-00 години; - у дні народження Дитини (онука), [PERSON] , [INFO] , з можливістю відвідування дитиною місця проживання Позивачів, та закладів чи місць, приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням здоров`я дитини, інших місць за бажанням Дитини без присутності матері (з обов`язковим повідомленням матері, [PERSON] , про місце перебування дитини - [PERSON] , [INFO] , - під час реалізації Позивачами права на спілкування з дитиною. - у дні народження діда (Позивача 1), а саме: «06» жовтня кожного року з 12-00 год. до 16-00 год. у вихідний день. Якщо день народження припадає на будній день, то з 16-00 год. до 21-00 год.; - у дні народження баби (Позивача 2), а саме: «12» вересня кожного року з 12-00 год. до 16-00 год. у вихідний день. Якщо день народження припадає на будній день, то з 16-00 год. до 21-00 год. Окрім того, з огляду на факт тимчасового перебування Дитини поза межами території України (як мінімум, до вирішення судом справи № 754/3493/23 про визнання незаконним переміщення та утримування поза межами території України малолітньої дитини і повернення дитини за її попереднім постійним місцем проживання на територію України), Позивачі проситимуть суд визначити: - що спілкування Позивачів з Дитиною, у період (періоди) тимчасового перебування Дитини за межами території України має відбуватися у визначені для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною дні та час (відповідно до часового поясу за місцем фактичного перебування Дитини, шляхом відеодзінків у мессенджері Telegram (або іншому месенджері, заздалегідь письмово узгодженому між бабою та дідом та матірю дитини). При цьому, на переконання Позивачів, слід просити суд визначити: - що Відповідач, з метою належної організації зазначених відеодзвінків у визначені вище дні та час зобов`язана забезпечувати перебування Дитини у добре освітленому, не шумному, вільному від сторонніх осіб та комфортному для спілкування місці (приміщенні), а також вільний доступ Дитини до технічно справного мобільного пристрою (смартфона, планшета, ноутбука, персонального комп`ютетора тощо), достатнього за технічними характеристиками для здійснення відеозв`язку (тобто, обладнаного засобами звуко- та відеопередачі, месенджером Telegram або іншим месенджером, заздалегідь письмово узгодженим батьками дитини, та доступом до мережі інтернет з пропускною здатністю не нижчою, аніж 1,5 Мбіт/с); - що Відповідач має допомагати (сприяти) Дитині у налагодженні відеодзінків (у випадку роз`єднання зв`язку з технічних причин - повторному налагодженні) з Позивачами, але при цьому жодним чином не втручатись у спілкування Дитини з Позивачами, в тому числі, але не виключно - вербально, за допомогою, жестів, міміки, тощо. Окрім того, з огляду на створення Відповідачем перешкод Позивачам у спілкуванні з Дитиною та участі у її вихованні, Позивачі проситимуть суд зобов`язати Відповідача не чинити перешкод Позивачам у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні. З огляду на вище викладене позивачі просять суд: 1. Визначити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) способи та порядок участі у спілкуванні та вихованні онука - [PERSON] , [INFO] , за наступним графіком побачень: - щонеділі з 12:00 год. до 16:00 год.з можливістю відвідування дитиною місця проживання діда, інших місць за бажанням дитини, без присутності матері (з обов`язковим повідомленням матері, [PERSON] , про місце перебування дитини - [PERSON] , [INFO] ); - у дні народження[PERSON] , з можливістю відвідування дитиною місця проживання діда, інших місць за бажанням дитини, без присутності матері (з обов`язковим повідомленням матері, [PERSON] , про місце перебування дитини - [PERSON] , [INFO] ), - під час реалізації [PERSON] права на спілкування з дитиною. - у дні народження [PERSON] , а саме: « [INFO] » жовтня кожного року з 12-00 год. до 16-00 год. у вихідний день. Якщо день народження припадає на будній день, то - з 16-00 год. до 21-00 год. 2. Визначити, що спілкування [PERSON] з Дитиною, - [PERSON] , [INFO] , - у період (періоди) тимчасового перебування Дитини за межами території України має відбуватися у визначені для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною дні та час (відповідно до часового поясу за місцем фактичного перебування дитини, шляхом відеодзінків у мессенджері Telegram (або іншому месенджері, заздалегідь письмово узгодженому [PERSON] та [PERSON] ). 3. Визначити, що [PERSON] , - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , - з метою належної організації зазначених відеодзвінків у визначені вище дні та час зобов`язана забезпечувати перебування Дитини у добре освітленому, не шумному, вільному від сторонніх осіб та комфортному для спілкування місці (приміщенні), а також вільний доступ Дитини до технічно справного мобільного пристрою (смартфона, планшета, ноутбука, персонального комп`ютера тощо), достатнього за технічними характеристиками для здійснення відеозв`язку (тобто, обладнаного засобами звуко- та відеопередачі, месенджером Telegram або іншим месенджером, заздалегідь письмово узгодженим батьками дитини, та доступом до мережі інтернет з пропускною здатністю не нижчою, аніж 1,5 Мбіт/с). 4. Визначити, що Матір Дитини має допомагати (сприяти) Дитині у налагодженні відеодзінків (у випадку роз`єднання зв`язку з технічних причин - повторному налагодженні) з дідом, [PERSON] , але при цьому жодним чином не втручатись у спілкування Дитини з дідом, в тому числі, але не виключно - вербально, за допомогою, жестів, міміки, тощо. 5. Визначити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) способи та порядок участі у спілкуванні та вихованні онука - [PERSON] , [INFO] , за наступним графіком побачень: - щовівторка з 16:00 год. до 21:00 год.з можливістю відвідування дитиною місця проживання баби, інших місць за бажанням дитини, без присутності матері (з обов`язковим повідомленням матері, [PERSON] , про місце перебування дитини - [PERSON] , [INFO] ); - у дні народження[PERSON] , [INFO] , з можливістю відвідування дитиною місця проживання баби, інших місць за бажанням дитини, без присутності матері (з обов`язковим повідомленням матері, [PERSON] , про місце перебування дитини - [PERSON] ), - під час реалізації [PERSON] права на спілкування з дитиною. - у дні народження [PERSON] , а саме: «12» вересня кожного року з 12-00 год. до 16-00 год. у вихідний день. Якщо день народження припадає на будній день, то - з 16-00 год. до 21-00 год. 6. Визначити, що спілкування [PERSON] з Дитиною, - [PERSON] , [INFO] , - у період (періоди) тимчасового перебування Дитини за межами території України має відбуватися у визначені для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною дні та час (відповідно до часового поясу за місцем фактичного перебування дитини, шляхом відеодзінків у мессенджері Telegram (або іншому месенджері, заздалегідь письмово узгодженому [PERSON] та [PERSON] ). 7. Визначити, що [PERSON] , - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , - з метою належної організації зазначених відеодзвінків у визначені вище дні та час зобов`язана забезпечувати перебування Дитини у добре освітленому, не шумному, вільному від сторонніх осіб та комфортному для спілкування місці (приміщенні), а також вільний доступ Дитини до технічно справного мобільного пристрою (смартфона, планшета, ноутбука, персонального комп`ютера тощо), достатнього за технічними характеристиками для здійснення відеозв`язку (тобто, обладнаного засобами звуко- та відеопередачі, месенджером Telegram або іншим месенджером, заздалегідь письмово узгодженим батьками дитини, та доступом до мережі інтернет з пропускною здатністю не нижчою, аніж 1,5 Мбіт/с). 8. Визначити, що Матір Дитини має допомагати (сприяти) Дитині у налагодженні відеодзінків (у випадку роз`єднання зв`язку з технічних причин - повторному налагодженні) з бабою, [PERSON] , але при цьому жодним чином не втручатись у спілкування Дитини з бабою, в тому числі, але не виключно - вербально, за допомогою, жестів, міміки, тощо. 9. Зобов`язати [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) не чинити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) перешкод у спілкуванні та участі у вихованні онука - [PERSON] , [INFO] , а також у особистій участі діда та баби щодо відвідування дитячих шкільних/інших навчальних закладів, позашкільних зібрань, гуртків, заходів, які проводяться за участю онука - [PERSON] . 10. Зобов`язати [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) надати відомості [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) про фактичне місце проживання Дитини, назву та місцезнаходження дошкільного/шкільного навчального закладу, в якому навчається Дитина, контактні засоби зв`язку Дитини, - шляхом направлення СМС-повідомлення (в тому числі і з використанням соціальних мереж та застосунків-месенджерів) на мобільний номер телефону діда ( [NUMBER] ) та баби ( [NUMBER] ). Зобов`язати [PERSON] у випадку подальшої зміни вище зазначених відомостей надавати [PERSON] та [PERSON] оновлені відомості протягом трьох днів з моменту їх зміни. 11. Здійснити розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 10.01.2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 13.02.2024 року. 06.02.2024 року на адресу суду від Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов лист по справі про визначення способів участі діда, баби у спілкуванні з онуком відповідно до якого зазначили наступне. Відповідно до статей 257,263 Сімейного кодексу України при визначенні порядку участі баби і діда у вихованні малолітніх онуків не передбачено надання висновку органу опіку та піклування. 12.02.2024 року та 19.04.2024 року на електронну адресу суду від Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло клопотання в якому зазначено, що відповідно до наявної в Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації інформації, малолітній [PERSON] не проживає та не зареєстрований в Деснянському районі міста Києва. Відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади міста Києва дитина зареєстрована в Солом`янському районні міста Києва. Оскільки дитина не проживає та не зареєстрована в Деснянському районні м. Києва, надання до суду висновку щодо роз`яснення вищезазначеного спору відноситься до компетенції органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації. Представником позивача [PERSON] заявлено клопотання про зобов`язання Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надати висновки про рекомендовані способи та порядок участі у спілкуванні та вихованні онуки [PERSON] . Відповідно до ухвали суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 23.04.2024 року, суд ухвалив частково задовольнити клопотання та забезпечити докази в цивільній справі, шляхом зобов`язання Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації підготувати та надати висновок про рекомендовані способи та порядок участі у спілкуванні та вихованні онука - [PERSON] , [INFO] , дідусем - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ), та бабусею - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ). 26.08.2024 представником позивачів, адвокатом Даниленко П.О. на адресу суду направлено Заяву про зміну предмета позову в частині позовної вимоги про встановлення часу для виховання та спілкування бабусі з онуком, відповідно до якої просять наступне. Визначити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) способи та порядок участі у спілкуванні та вихованні онука - [PERSON] , [INFO] , за наступним графіком побачень: - кожного І (першого) та ІІІ (третього) вівторка місяця з 16:00 год. До 21:00 год. З можливістю відвідування дитиною місця проживання баби, інших місць за бажанням дитини, без присутності матері (з обов`язковим повідомленням матері, [PERSON] , про місце перебування дитини - [PERSON] , [INFO] ); - кожної ІІ (другої) та ІV (четвертої) середи місяця з 16:00 год. До 21:00 год. З можливістю відвідування дитиною місця проживання баби, інших місць за бажанням дитини, без присутності матері (з обов`язковим повідомленням матері, [PERSON] , про місце перебування дитини - [PERSON] , [INFO] ); - у дні народження [PERSON] , [INFO] , з можливістю відвідування дитиною місця проживання баби, інших місць за бажанням дитини, без присутності матері (з обов`язковим повідомленням матері, [PERSON] , про місце перебування дитини - [PERSON] ), - під час реалізації [PERSON] права на спілкування з дитиною; - у дні народження [PERSON] , а саме: [INFO] кожного року з 12-00 год. до 16-00 год. у вихідний день. Якщо день народження припадає на будній день, то - з 16-00 год. до 20-00 год. 06.11.2024 року на електронну адресу суду від Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов витребуваний висновок у якому зазначено, що [PERSON] та малолітній [PERSON] , 2016 р.н., не мешкає на території Солом`янського району м. Києва, провести бесіду з матір`ю та дитиною, з`ясувати думку дитини по суті спору, обстежити умови проживання малолітнього працівниками Служби не виявилося за можливе, тож таким чином Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації не має правових підстав та можливості здійснити передбачені законодавством дії для подання до суду обґрунтованого висновку щодо розв`язання спору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , 3-тя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі у вихованні дитини. Призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, які викладені у позовній заяві т а просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судові засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання, не з`явився. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника служби. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання, не з`явився. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника служби. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. Згідно матеріалів справи, 05.03.2016 між [PERSON] (син позивачів) та [PERSON] було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві складено актовий запис № 290. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. 10.06.2021 року, Деснянським районним судом м. Києва на підставі рішення по справі №754/4766/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Місце проживання дитини зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання № 54753958 від 05.11.2020. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (батька неповнолітнього [PERSON] ). Місце проживання Дитини зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання № 54753958 від 05.11.2020 р. За цією ж адресою зареєстрований і [PERSON] , квартира належить на праві приватної власності Позивачам. Згідно копії нотаріально засвідченої заяви приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коршук О.В. за реєстровим №7 від 15.02.2022 року, [PERSON] було надано згоду на перебування за кордоном його сина [PERSON] (на території Румунії, Республіка Молдова) у будь-який час, починаючи з 16.02.2022 та закінчуючи 21.03.2022 року у супроводі матері [PERSON] . Судом установлено, що 03.05.2022 року [PERSON] звертався до Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області із заявою та письмовими поясненнями щодо зникнення сина [PERSON] . Також, 17.03.2023 року в інтересах [PERSON] його представником адвокатом Потьомкіним С.О. було направлено на адресу Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області адвокатський запит № 101 щодо отримання результатів розгляду вище зазначеної заяви. На початку квітня 2023 року від Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла відповідь від 24.03.2023 р. № 71Аз/200/01-2023 на адвокатський запит з додатками. Згідно з відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на адвокатський запит від 07.04.2023 року № 108 від адвоката Потьомкіна С.О. вбачається, що Відповідач та дитина за згодою батька 16.02.2022 року перетнули державний кордон України у пункті пропуску Могилів-Подільський на автомобільному транспорті (напрям - виїзд). Іншої інформації щодо перетину малолітньою дитиною [PERSON] державного кордону України у період з 01.01.2022 року по 20.03.2023 року База даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» не містить. Встановлено, що [PERSON] звертався до суду із позовною заявою до Відповідача про визнання незаконним переміщення та утримування поза межами території України малолітньої дитини і повернення дитини за її попереднім постійним місцем проживання на територію України (справа № 754/3493/2, суддя Таран Н.Г.) Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року Позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання незаконним переміщення та утримування поза межами території України малолітньої дитини і повернення дитини за її попереднім постійним місцем проживання на територію України - залишено без задоволення. Окрім цього, [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Відповідача про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною, встановлення способу участі батька у вихованні дитини (справа № 754/6437/23, суддя Панченко О.М.). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2024 рокуПозовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, встановлення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, - задоволено частково. Судом також встановлено, що відповідачка [PERSON] разом з сином [PERSON] виїхали до держави Канада. Крім того, в матеріалах справи наявні звернення сторін до правоохоронних органів та отримано відповідь про відсутність ознак кримінального правопорушення в діях громадянки [PERSON] . При цьому судом встановлено, що у добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо порядку часті дідуся та бабусі у вихованні онука [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч.ч. 8,9,10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. За змістом статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу. Згідно ч. 2ст. 159 СК України суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Відповідно до Висновку Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.11.2024 року №108-13838 зазначено, що питання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації 05.09.2024 у присутності [PERSON] та представника [PERSON] . У позовній заяві [PERSON] та [PERSON] зазначено, що матір дитини 16.02.2022 за нотаріальною згодою їх сина [PERSON] разом із [PERSON] виїхали на відпочинок до Румунії. Пізніше внаслідок вторгнення на територію України військ російської федерації матір з дитиною переїхала до Канади. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.03.2024 року [PERSON] визначено способи участі у вихованні та спілкуванні з сином. За інформацією баби та діда вказане рішення суду матір дитини не виконує. [PERSON] працевлаштований, [PERSON] пенсіонерка, житлом забезпечені, відповідно до акту обстеження умов проживанні від 23.08.2024, складеного працівником служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної м. Києві державної адміністрації для проживання дитини створені належні умови. Відповідно до довідки про проходження попереднього, періодичного, та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психотропних речовин від 12.08.2024 та 13.08.2024 [PERSON] та [PERSON] відповідно на «Д» обліку не перебувають. Представник [PERSON] , адвокат Шевченко Д.В. лист щодо розгляду питання на засіданні комісії 05.09.2024 отримав. [PERSON] пояснення по суті спору та документи для розгляду вказаного питання не надала, явку дитини до Служби для проведення бесіди по суту спору не забезпечила. Зважаючи на те, що [PERSON] з сином знаходяться за межами України, провести бесіду з матір`ю та дитиною, з`ясувати думку дитини по суті спору, обстежити умови проживання малолітнього працівниками Служби не виявилося за можливе. Зважаючи на вищевикладене, наразі Служба у справах дітей та сім"ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, не має правових підстав та можливості здійснити передбачені законодавством дії для подання до суду обґрунтованого висновку щодо розв`язання спору. Окрім цього як вбачається з матеріалів справи позивачі не мають жодних протипоказань для обмеження їх у спілкуванні з онуком. Позивачі є абсолютно здоровими фізично та психологічно (психічно), алкоголь та наркотичні речовини не вживають, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягалися. Позивачі є працюючими, позитивно характеризуються за місцем роботи. Позивач 1 має чимало подяк та позитивних характеристик з місць роботи. На підтвердження, серед іншого, додається фотокопія Диплому подяки від компанії «Coca-Cola Beverages Ukraine Limited», а також фотокопія подяки від Народного депутата України О.Гончаренка. Позивач 2 має педагогічну освіту, спеціальність - педагогіка і психологія дошкільна (копія диплому, виданого Українським державним педагогічним університетом ім. М.П. Драгоманова додається). Позивач 2 має стаж роботи приблизно 20 років на різних посадах у різних підприємствах та установах. В тому числі - майже десять років за фахом на посаді вихователя у дитячому садочку №383. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). Також ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82). Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» («Shvets v. Ukraine», заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15 (провадження № 61-14491сво20). При цьому у вищевказаній постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено, у тому числі, й те, що для врахування балансу інтересів у цій справі суд звертається до положення статті 257 СК України, згідно з якою баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Саме збалансування наведених вище прав і гарантій має бути основою для належного виконання рішення суду про участь у спілкуванні дитини з дідом. Вказані за змістом висновки викладено Верховним Судом у постанові від 19 травня 2022 року у справі № 607/9336/20 (провадження № 61-20367св21), вирішуючи питання про права діда та баби на спілкування зі своєю онукою та на участь у її вихованні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Так,статтею 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а мати не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись з даним позовом до суду позивачами не було надано та не було доведено належними, достовірними та допустимими доказами те, що відповідачем чиняться перешкоди у спілкуванні позивачів з онуком, натомість було надано ряд фото на яких відображені позивачі та їх онук (в різному віці) їх відпочинок у різних місцях та вдома у позивачів. Таким чином як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників справи, перешкоди не вчинялися, проте після введення воєнного стану на території України, дійсно позивачі не бачилися з онуком, оскільки деякий час відповідач з сином проживали за кордоном, та згодом повернулися до України, та у дитини дійсно є багато позашкільних занять та уроків, що не дає можливості здійснювати побачення з онуком у раніше визначених час. З наданих сторонами до матеріалів справи доказів, у тому числі, скріншотів з їх телефонних переписок, вбачається, що між позивачами та відповідачем виникають взаємні непорозуміння щодо спілкування з неповнолітньої дитини, що не спростовується сторонами у справі. Згідно до ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. При цьому суд зауважує, що визначений позивачами спосіб участі у спілкуванні та вихованні онука відповідає інтересам дитини та не призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Отже, виходячи з аналізу вказаних норм законодавства України, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування бабусі та дідуся із онуком обов`язковим є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Відповідно до правових висновків Верховного Суду (дивитись, наприклад, постанову від 28 січня 2021 року у справі № 753/6498/15-ц, також mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №500/6325/17, від 04 липня 2018 року у справі № 496/4271/16-а (К/9901/29090/18)) висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер. При визначенні способу участі бабусі та дідуся у вихованні онука, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, щотижневий розпорядок дня, індивідуальні потреби дитини даного віку, його особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини. При ухваленні рішення, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивачів у вихованні онука, що не суперечить його інтересам та з урахуванням його бажання. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право бабусі та дідуся на участь у вихованні онука. Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, вважає за потрібне зазначити, що сторони перш за все в інтересах самої дитини повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що у наслідку матиме позитивний вплив на дитину та його виховання. Вимоги позивачів про їх участь у вихованні та спілкуванні з онуком суд вважає обґрунтованими. Визначаючи часи спілкування бабусі та дідуся із онуком без участі матері, суд також враховує відсутність доказів негативного впливу бабусі на них та вважає, що присутність обох сторін під час зустрічей позивачів із онуком не сприятиме його перебуванню у цей час у спокійному та стійкому середовищі, може негативно впливати на його психоемоційний стан, з огляду на стосунки, які склались між сторонами. Крім того, в ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивачів з онуком буде перешкоджати нормальному його розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивачів із онуком буде сприяти його повноцінному вихованню, його розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як батьків, так і бабусі з дідусем, що забезпечить його виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Надаючи оцінку запропонованому позивачами графіку, суд приходить до висновку про те, що з урахуванням віку онука, його інтересів, відсутності протиправних дій бабусі та дідуся стосовно їх онука, бажання бачитися, піклуватися про нього та виховувати його, та способу участі у вихованні сина батьком, визначеним судовим рішення - вірним буде визначити порядок участі бабусі та дідуся у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком, дотримуючись режиму навчання, харчування, розвитку, відпочинку та стану його здоров`я у наступному порядку: [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) способи та порядок участі у спілкуванні та вихованні онука - [PERSON] , [INFO] , за наступним графіком побачень: - кожної 1,3,5 неділі з 10:00 год. до 14:00 год.з можливістю відвідування дитиною місця проживання діда, інших місць за бажанням дитини, без присутності матері (з обов`язковим повідомленням матері, [PERSON] , про місце перебування дитини - [PERSON] , [INFO] ); - наступний день після дня народження[PERSON] , з можливістю відвідування дитиною місця проживання діда, інших місць за бажанням дитини, без присутності матері (з обов`язковим повідомленням матері, [PERSON] , про місце перебування дитини - [PERSON] , [INFO] ), - під час реалізації [PERSON] права на спілкування з дитиною. - у дні народження [PERSON] , а саме: [INFO] кожного року з 12-00 год. до 16-00 год. у вихідний день. Якщо день народження припадає на будній день, то - з 16-00 год. до 20-00 год. Визначити, що спілкування [PERSON] з Дитиною, - [PERSON] , [INFO] , - у період (періоди) тимчасового перебування Дитини за межами території України має відбуватися у визначені для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною дні та час (відповідно до часового поясу за місцем фактичного перебування дитини, шляхом дзвінків та відеодзінків у мессенджері Telegram, Viber, WhatsApp (або іншому месенджері, заздалегідь письмово узгодженому [PERSON] та [PERSON] ). Визначити, що [PERSON] , - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , - з метою належної організації зазначених відеодзвінків у визначені вище дні та час зобов`язана забезпечувати перебування Дитини у добре освітленому, не шумному, вільному від сторонніх осіб та комфортному для спілкування місці (приміщенні), а також вільний доступ Дитини до технічно справного мобільного пристрою (смартфона, планшета, ноутбука, персонального комп`ютера тощо), достатнього за технічними характеристиками для здійснення відеозв`язку (тобто, обладнаного засобами звуко- та відеопередачі, месенджером Telegram, Viber, WhatsApp або іншим месенджером, заздалегідь письмово узгодженим батьками дитини, та доступом до мережі інтернет з пропускною здатністю не нижчою, аніж 1,5 Мбіт/с). [PERSON] способи та порядок участі у спілкуванні та вихованні онука - [PERSON] , [INFO] , за наступним графіком побачень: - кожної 1,3,5 неділі з 14:00 год. до 20:00 год.з можливістю відвідування дитиною місця проживання діда, інших місць за бажанням дитини, без присутності матері (з обов`язковим повідомленням матері, [PERSON] , про місце перебування дитини - [PERSON] , [INFO] ); - наступний день після дня народження[PERSON] , [INFO] , з можливістю відвідування дитиною місця проживання баби, інших місць за бажанням дитини, без присутності матері (з обов`язковим повідомленням матері, [PERSON] , про місце перебування дитини - [PERSON] ), - під час реалізації [PERSON] права на спілкування з дитиною. - у дні народження [PERSON] , а саме: [INFO] кожного року з 12-00 год. до 16-00 год. у вихідний день. Якщо день народження припадає на будній день, то - з 16-00 год. до 20-00 год. Визначити, що спілкування [PERSON] з Дитиною, - [PERSON] , [INFO] , - у період (періоди) тимчасового перебування Дитини за межами території України має відбуватися у визначені для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною дні та час (відповідно до часового поясу за місцем фактичного перебування дитини, шляхом відеодзінків у мессенджері Telegram, Viber, WhatsApp (або іншому месенджері, заздалегідь письмово узгодженому [PERSON] та [PERSON] ). Визначити, що [PERSON] , - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , - з метою належної організації зазначених відеодзвінків у визначені вище дні та час зобов`язана забезпечувати перебування Дитини у добре освітленому, не шумному, вільному від сторонніх осіб та комфортному для спілкування місці (приміщенні), а також вільний доступ Дитини до технічно справного мобільного пристрою (смартфона, планшета, ноутбука, персонального комп`ютера тощо), достатнього за технічними характеристиками для здійснення відеозв`язку (тобто, обладнаного засобами звуко- та відеопередачі, месенджером Telegram, Viber, WhatsApp або іншим месенджером, заздалегідь письмово узгодженим батьками дитини, та доступом до мережі інтернет з пропускною здатністю не нижчою, аніж 1,5 Мбіт/с). Відмовляючи позивачам у задоволенні інших вимог, а саме про зобов`язання відповідача [PERSON] надати відомості [PERSON] та [PERSON] про фактичне місце проживання Дитини, назву та місцезнаходження дошкільного/шкільного навчального закладу, в якому навчається Дитина, контактні засоби зв`язку Дитини, - шляхом направлення СМС-повідомлення (в тому числі і з використанням соціальних мереж та застосунків-месенджерів) на мобільний номер телефону діда ( [NUMBER] ) та баби ( [NUMBER] ). Зобов`язати [PERSON] у випадку подальшої зміни вище зазначених відомостей надавати [PERSON] та [PERSON] оновлені відомості протягом трьох днів з моменту їх зміни, суд вважає, наступне. Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване ст. 33 Конституції України а також закріплено у багатьох міжнародних актах: Загальною декларацією прав людини від 10 грудня 1948 року (ст. 13), Міжнародним пактом про громадянські та політичні права від 16 грудня 1966 року (ст. 12), Протоколом N 4 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод від 16 вересня 1963 року (ст. 2) та іншими. У п. 54 рішення ЕСПЛ « Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.) Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року). Згідно зі ст. 160, ч. ч. 1, 2 ст. 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначають за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначають за спільною згодою батьків і самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначає вона сама. На підставі частин 1 і 2 статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Визначаючи конкретний порядок участі позивачів у вихованні дитини, суд враховує те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» та приймає до уваги те, що позивачі бажають брати участь у вихованні рідного онука, і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Дитина повинна розвиватися фізично, морально та духовно, а не перетворюватися на предмет маніпуляції між родичами. Як вбачається з матеріалів справи дитина проживає разом з матір`ю, яка проводить з сином весь свій вільний час, маючи на це можливість, приділяє йому належну увагу та повноцінно займається розвитком дитини. Суд, враховуючи пояснення сторін та визначений спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, інтереси дитини, бажання бабусі та дідуся спілкуватися з дитиною, дійшов висновку, що зустрічі позивачів з дитиною мають відбуватися. Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що визначений судом спосіб участі бабусі та дідуся у вихованні онука та спілкуванні з ним у повній мірі відповідає інтересам як бабусі та дідуся, так і онука, а також є достатнім для забезпечення участі бабусі та дідуся у процесі виховання онука. Окремо суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що матері дитини та бабусі з дідусем слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування бабусі та дідуся із онуком та участь у його вихованні, бажання позивачів брати участь у вихованні та спілкуванні з онуком, суд вважає, що наявні підстави для визначення порядку участі позивачів у спілкуванні та вихованні онука, однак, за визначеним судом графіком із дотриманням інтересів дитини та, враховуючи його бажання на зустрічі, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Також суд зазначає, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у спілкуванні з дитиною та її вихованні у інший спосіб шляхом досягнення згоди між позивачем та відповідачем. Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 263ЦПКУкраїнисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124,129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,§ 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). На підставі ст.51 Конституції України, Декларації прав дитини, ст.ст. 9,18 Конвенції про права дитини, ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства»,ст. ст. 19, 153, 157, 158, 159 257, 263 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial