Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

[PERSON] \~в особі\~представника \~адвоката Руденко\~Л.Д.\~шляхом формування\~в системі\~«Електронний суд»\~27\~вересня 2024\~року позову\~звернулася до\~суду з\~вказаною позовною\~заявою до\~ПАТ «СУМИХІМПРОМ»,\~\~обґрунтовуючи\~свої вимоги\~тим,\~щопозивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем, а саме з 23 березня 2015 року по 27 червня 2024 року займаючи посаду економіста з планування першої категорії. 27 червня 2024 року позивачка була звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку із невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору - ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Під час звільнення позивачці було видано розрахунковий лист, в якому визначено, що сума до виплати складає 71 663,12 грн., та трудову книжку із записом про звільнення. Проте, самого розрахунку здійснено не було. Враховуючи те, що відповідачем не було надано позивачу довідку про доходи, для розрахунку суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачем було взято розмір доходу, з Індивідуальних відомостей про застраховану особу відображених у формі ОК-5. Отже, середньоденна заробітна плата для розрахунку суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні буде складати: 423,18 грн (12907,02 + 12907,02/ 61). Початок перебігу строку, з якого обчислюється середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні розпочинається з 28 червня 2024 року, тобто з дня, наступного за днем, у якому відповідач не виконав свій обов`язок з виплати належних позивачці при звільненні сум. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню, на момент звернення до суду складає: 26660,34 грн. (423,18 грн х 63 робочі дні) з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача на свою користь 71663,12 грн. заборгованості по заробітній платі та 26660,34 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано строк для усунення недоліків. 09 жовтня 2024 року представницею позивачки надано документи на виконання ухвали суду від 02 жовтня 2024 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 13 січня 2025 року о 13 год. 00 хв. В зазначене судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Представниця позивачки надала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі та участі позивачки, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що позивачка працювала в ПАТ «СУМИХІМПРОМ» у період з 23 березня 2015 року по 27 червня 2024 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.12-17), а також наказом (розпорядженням) б/н від 27 червня 2024 року (а.с. 17-зворот). З повідомлення ПАТ «СУМИХІМПРОМ» від 27 червня 2024 року вбачається, що сума, яка належить до виплати при звільненні з 27 червня 2024 року [PERSON] по заробітній платі складає 71663 грн. 12 коп. (а.с. 18). Зазначений розмір заборгованості по заробітній платі підтверджується розрахунковим листом за червень 2024 року (а.с. 11-зворот). Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до положень статей 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У відповідності до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Судом встановлено, що відповідачем всупереч вимог ст. 116 КЗпП України позивачці не було виплачено у день звільнення усі належні їй суми. З розрахунку позивачки вбачається, що її середньоденна заробітна плата складає 423 грн. 18 коп. Оскільки відзив на позовну заяву відповідач не надав, зазначена сума заборгованості по заробітній платі та розмір\~середнього заробітку\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні позивачки відповідачем не спростована. Таким чином право позивачки є порушеним та підлягає захисту і на її користь з відповідача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 71663 грн. 12 коп., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 28 червня 2024 року по 27 вересня 2024 року (дату звернення позивачки з позовом), тобто 66 робочі дні, що становить 27929 грн. 88 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачка за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. Також з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved