Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 28.12.2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та темпераменти, погляди на життя, припинення шлюбних стосунків, спільного проживання та ведення господарства, а також на неможливість примирення, позивачка просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.10.2024 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В наданій заяві представник позивачка просила розглядати справу без їх участі, зазначивши про підтримання позову. Відповідач за повістками-повідомленнями до суду повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. За вказаних обставин, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи та положення ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України, судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 грудня 2019 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №901. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст.24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи не спростовані відповідачем доводи позовної заяви щодо припинення між сторонами шлюбних відносин, сумісного проживання та ведення спільного господарства, не бажання позивачки відновлювати та продовжувати сімейні стосунки з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Враховуючи положення ст.113 СК України та клопотання позивачки, після розірвання шлюбу прізвище останньої залишити - [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 968 грн. 96 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved