Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

14 листопада 2024 року позивач Акціонерне товариство «Правекс Банк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 522RPUA202520001 від 08 вересня 2020 року станом на 10 жовтня 2024 року у розмірі 77\~336,72 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову зазначено, що 08 вересня 2020 року між Акціонерним товариством «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 522RPUA202520001, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит на загальну суму 120\~000,00 грн. на споживчі цiлi, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Відповідно до п. 3 кредитного договору, кредит надається позичальнику строком з 08 вересня 2020 року до 07 вересня 2025 року зі сплатою фіксованої процентної ставки 18,99 % та 29,99% у разі настання відкладальної обставини, передбаченої у п. 1.7. загальної частини договору. Кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок, а саме: № [NUMBER] . На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином тривалий час не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 522RPUA202520001 від 08 вересня 2020 року станом на 10 жовтня 2024 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Правекс Банк» становить 77\~336,72 грн., з яких: заборгованість за кредитом 51 322,10 грн.; заборгованість за відсотками 26 014,62 грн. Крім того ,31 серпня 2020 року між АТ «ПравексБанк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про сімейний стан та вказано що останній перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , а тому, посилаючись на ч.ч. 3, 4 ст. 65 Сімейного кодексу України позивач вважає за можливе застосувати до даного спору солідарним відповідачем іншого з подружжя - дружину [PERSON] [PERSON] . Тому, Акціонерне товариство «Правекс Банк» вирішило звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою суду від 22 листопада 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачі у встановлений судом строк не надали відзиву на позовну заяву. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 31 серпня 2020 року [PERSON] підписав з Акціонерним товариством «Правекс Банк» Анкету-заяву клієнта фізичної особи, в якій виявив бажання отримати кредит в сумі 120\~000,00 грн. (а.с. 121). 08 вересня 2020 року між Акціонерним товариством «Правекс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 522RPUA202520001, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит у розмірі 120\~000,00 грн., строком з 08 вересня 2020 року по 07 вересня 2025 року, з фіксованою процентною ставкою 18,99%, та 29,99% у разі настання відкладальної обставини, передбаченої п. 1.7 Загальної частини договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , а позичальник зобов`язується своєчасно повернути кошти та сплатити нараховані проценти та інші платежі у валюті кредиту (а.с. 127-133). Також, 08 вересня 2020 року між Акціонерним товариством «Правекс Банк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 522RPUA202520001 (а.с. 125). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику [PERSON] обумовлену кредитним договором суму грошових коштів, що підтверджується меморіальним ордером № 301174221 від 08 вересня 2020 року (а.с. 142). Відповідач [PERSON] скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Відповідно до п.п. 9.11 п. 9.1 кредитного договору № 522RPUA202520001, у разі невиконання позичальником будь-яких своїх зобов`язань по цьому договору, у тому числі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань, Банк має право достроково припинити строк користування кредитом та вимагати погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі, включаючи сплату суми боргу за кредитом, що залишилась, належних процентів, пені та інших платежів та відшкодування завданих Банку збитків. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 522RPUA202520001 від 08 вересня 2020 року станом на 10 жовтня 2024 року відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем у розмірі 77\~336,72 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 51 322,10 грн.; заборгованість за відсотками 26 014,62 грн. (а.с. 146). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. З огляду на те, що відповідач [PERSON] прострочив погашення поточних платежів за договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] \~на користь\~позивача Акціонерного\~товариства «Правекс\~Банк» підлягає\~стягненню заборгованість за кредитним договором № 522RPUA202520001 від 08 вересня 2020 року у загальному розмірі 77\~336,72 грн., а отже позовні вимоги в частині вимог, пред`явлених до [PERSON] , підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог Акціонерного товариства «Правекс Банк», пред`явлених до [PERSON] , про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 522RPUA202520001 від 08 вересня 2020 року, суд виходить з наступного. В обґрунтування позовних вимог, пред`явлених до [PERSON] , позивач посилається на те, що кредитний договір було укладено [PERSON] в інтересах сім`ї, а отже його дружина може бути співвідповідачем навіть без укладення договору поруки. Так, належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. Однак, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що на момент укладення кредитного договору № 522RPUA202520001 від 08 вересня 2020 року відповідач [PERSON] взагалі перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Наявність відповідної відмітки про реєстрацію шлюбу у паспорті громадянина України не виключає тієї обставини, що шлюб між відповідачами на момент укладення кредитного договору міг бути розірваний. Водночас, до матеріалів справи не долучені допустимі докази на підтвердження факту перебування у зареєстрованому шлюбі, (копія актового запис про шлюб, свідоцтво про шлюб тощо). Зазначення самим [PERSON] в Анкеті-заяві клієнта фізичної особи від 31 серпня 2020 року про те, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] також не може достеменно свідчити про те, що станом на 08 вересня 2020 року, тобто на момент укладення кредитного договору № 522RPUA202520001, [PERSON] дійсно перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що грошові кошти були взяті [PERSON] у кредит саме в інтересах сім`ї, а не для власних потреб. При цьому, з кредитного договору № 522RPUA202520001 від 08 вересня 2020 року також не вбачається підстав вважати, що отримані в кредит грошові кошти отримані [PERSON] саме в інтересах сім`ї, ціллю отримання кредиту у вищевказаному кредитному договорі зазначено «на споживчі цілі». Помилковим є і посилання позивача у позовній заяві на правовий висновок, висловлений Верховним Судом у постанові від 07 жовтня 2020 року по справі № 205/5882/18, оскільки в даній справі судами було встановлено, що кредит дійсно був отриманий в інтересах сім`ї, так як його метою було придбання будинку, в якому і проживало подружжя. Отже такий кредит очевидно був отриманий в інтересах подружжя для задоволення їх спільних потреб у житлі. За таких обставин, оскільки матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів того, що кредитний договір № 522RPUA202520001 від 08 вересня 2020 року було укладено [PERSON] в інтересах сім`ї, тобто не доведено, що [PERSON] має нести за кредитним договором солідарну відповідальність разом з [PERSON] , суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Правекс Банк», пред`явлених до [PERSON] , слід відмовити. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Правекс Банк» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги, пред`явлені до [PERSON] задоволені на суму 77\~336,72 грн., а у задоволенні позовних вимог, пред`явлених до [PERSON] , під час розгляду вказаної справи судом відмовлено, то з відповідача [PERSON] на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. (у зв`язку зі зверненням позивача до суду через електронний суд 0,8 ставки судового збору). На підставі ст.ст. 15, 16, 526, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial