Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , а саме: на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свою позовну заяву мотивує тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] , котра померла [INFO] , останнє місце проживання якої було [ADDRESS] . Спадкодавець [PERSON] заповіту не залишила. Після смерті останньої відкрилась спадщина на спадкове майно, яке вона зразу ж прийняла, оскільки на день смерті матері постійно проживала разом з нею. В установлений законом спосіб, вона звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Гошовської С.В. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 19.06.2024 приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Гошовською С.В. їй видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дністер» села Лука Калуського району, розміром 20,24 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Однак рішенням приватного нотаріуса від 21.11.2024 за № 355/02-14 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на [ADDRESS] . Вона являється єдиним спадкоємцем на майно своєї матері. Відповідно до довідки № 64 від 27.02.2024, яка видана Луківським старостинським округом Калуського району Івано-Франківської області вона до дня смерті спадкодавця постійно проживала в спадковому будинку та продовжує проживати в ньому по даний час. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину. В зв`язку з тим, що іншим способом захистити свої спадкові права в неї не має можливості, а тому вимушена звернутися до суду за захистом свого неоспорюваного права. Представник позивачки подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить здійснювати судовий розгляд за його відсутності. Представник Войнилівської селищної ради подала до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без їхньої участі та покладається на розсуд суду. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 09.12.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. 16.12.2024 представник Войнилівської селищної ради подала до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без їхньої участі та покладається на розсуд суду (а.с. 45). 23.12.2024 представник позивачки подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить здійснювати судовий розгляд за його відсутності (а.с. 46). Ухвалою суду від 23.12.2024 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] \~від 01.09.1973\~та №\~ [NUMBER] \~від 10.01.2006 відповідно (а.с. 14, 15). Факт родинних відносин між позивачкою та померлими, які являються її батьками, підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.06.1966 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.08.1988 (а.с. 12, 13). Відповідно до заяви № 68 від 28.02.2024 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Гошовської С.В. з метою прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 17). Згідно з витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 28.02.2024 приватним нотаріусом Гошовською С.В. було зареєстровано спадкову справу № 76015175 після смерті [PERSON] (а.с. 18). 19.06.2024 приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Гошовською С.В.видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дністер» села Лука Калуського району, Івано-Франківської області, розміром 20,24, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 005691, виданого 21.09.1999 (а.с. 19). Однак, листом приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Гошовської С.В. № 355/02-14 від 21.11.2024 [PERSON] повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , неможливо, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с. 35). Відповідно до довідки № 64 від 27.02.2024, яка видана Луківським старостинським округом Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської згідно із записом в погосподарській книзі № 3, особовий рахунок № [NUMBER] за [PERSON] , яка померла [INFO] , та до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована по [ADDRESS] , значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за вказаною адресою. До дня смерті [PERSON] в спадковому будинку проживали і продовжують проживати по даний час: 1) дочка - [PERSON] ; 2) зять - [PERSON] ; 3) онук - [PERSON] ; 4) онук - [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Луківської сільської ради не посвідчувався (а.с. 16). На спадкове домоволодіння за адресою [ADDRESS] , виготовлений технічний паспорт від 15.07.2024 (а.с. 21-32), згідно з яким вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудовано у 1960 році, а його інвертаризаційна вартість станом на 15.07.2024 становить 2714677,00 грн., що підтверджується довідкою, виданою ФОП [PERSON] від 15.07.2024 (а.с. 33). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392\~ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно зі ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.\~1223\~ЦК Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст. 1261 та 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, позивачка, будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , вважається такою, що прийняла спадщину на належне їй домоволодіння, оскільки проживала спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадкового майна та звернулася до нотаріуса зі заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті останньої. Крім позивачки, інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, яка проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, від спадкового майна не відмовлялася та звернулася\~зі заявою\~про видачу\~їй свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~після смерті\~останньої, беручи до уваги, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення позовної заяви та визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . На підставі викладеного ст.ст. 16, 392, 1217, 1220, 1223, 1225, 1241, 1258, 1261, 1265, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 13, 81 ЦПК України,

Outcome: approved