Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«АЛЕКСКРЕДИТ» в\~особі його\~керівника Попудренка А.В. \~звернулося до\~Коломацького районного суду Харківської області із\~позовною заявою,\~в якій\~позивач просив\~суд стягнути\~із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2969162, укладеним між його сторонами 02 грудня 2019 року, у розмірі 34550 гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 5000 гривень 00 копійок; заборгованості по відсоткам в сумі 29550 гривень 00 копійок. Крім того позивач просив суд стягнути із відповідача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 гривень 00 копійок. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 02 грудня 2019 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та [PERSON] укладений договір про надання кредиту за №2969162 в електронній формі у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію», який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.\~ Зазначений кредитний договір укладений відповідно до Правил надання кредиту ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», що розміщені на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua, і згідно його умов кредитодавець зобов`язався перерахувати на картковий рахунок позичальника кредитні кошти у сумі 5000 гривень 00 копійок, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 29 червня 2020 року (включно). Крім того, позивач у позові вказав, що ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу [PERSON] кредитні кошти у сумі 5000 гривень 00 копійок, шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача, проте всупереч умовам договору позики відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого у нього починаючи з 30 червня 2020 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 34550 гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 5000 гривень 00 копійок; заборгованості по відсоткам в сумі 29550 гривень 00 копійок, що й послугувало підставою для звернення ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» до суду із позовом. Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 05 грудня 2024 року, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження за вказаним вище позовом і справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися. Представник позивача в судове засідання не з`явився, водночас у поданій 18 листопада 2024 року позовній заяві, яка зареєстрована за вх.№1975/01-51/24 (а.с. 1-3), директор ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» Попудренко А.В. просив справу розглядати без участі представника очолюваного ним товариства. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, визначеному ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за його зареєстрованим місцем проживання (а.с. 60, 62-63). Причини неявки відповідач суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від нього не надходило, у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відзиву на позовну заяву не подавав. За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Водночас відповідно до частини третьої вказаної статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не подав, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що всім учасникам судового процесу судом створені належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог і заперечень, а також надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того судом вжиті всі можливі заходи в межах визначених чинним законодавством України повноважень, спрямовані на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, долучені у якості додатку до позовної заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Так частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 02 грудня 2019 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та [PERSON] на сайті кредитодавця https://alexcredit.uaукладений договір про надання кредиту №2969162 в електронній формі, відповідно до умов якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов договору (а.с. 25-27). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (PS2969162) відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що вказано у п.п. 7.3 та 7.9 вказаного договору. У пунктах 1.3 - 1.4 договору сторони дійшли згоди, що сума позики складає 5000 гривень 00 копійок. Кредит надається позичальнику в сумі, яка зазначена в п.1.3 цього Договору, в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника. Згідно п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: У випадку використання кредиту (п. 2.20. правил) менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань (п. 2.12 правил), позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 7,65 % від визначеної у п. 1.3. цього договору суми кредиту. У випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом тридцяти календарних днів з 02 грудня 2019 року до 01 січня 2020 року (включно) (базовий період - п. 2.4. правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,53 % (акційна ставка - п. 2.1. правил) або ставка за програмою лояльності (п. 2.34. правил). При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в базовий період з 02 грудня 2019 року до 01 січня 2020 року (включно) 1,70% за один день користування кредитом; в спеціальний період з 02 січня 2020 року до 29 червня 2020 року (включно) 3% за один день користування кредитом Відповідно до умов, закріплених у пунктах 3.1-3.2 договору, строк дії договору встановлюється з дати укладання договору, тобто з 02 грудня 2019 року, до кінцевої дати виконання договору 29 червня 2020 року (включно). Датою укладання договору є дата підписання договору (акцептування позичальником Оферти кредитодавця) та надання кредиту позичальнику. Додатком №1 до договору про надання кредиту №2969162 «Графік платежів», який також підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (PS2969162), обчислена орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача та орієнтовна реальна річна процентна ставка за договором про надання кредиту (а.с. 27). Як вбачається із пропозиції укласти договір (оферта) щодо надання кредиту №2969162 від 02 грудня 2019 року, яка підписана [PERSON] за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором\~(PS2969162) в ній визначені усі основні умови кредитування (а.с. 28-31). Із паспорта споживчого кредиту (а.с. 33-34), який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором\~(PS2969162), вбачається, що в ньому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка; тип процентної ставки; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача; реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту та інше. 02 грудня 2019 року за допомогою платіжної системи «Fondy» на картковий рахунок [PERSON] за № [NUMBER] перераховано грошові кошти в сумі 5000 гривень 00 копійок (а.с. 32). Згідно інформації за № 20.1.0.0.0/7-241217/52400-БТ, наданої 18 грудня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 02 грудня 2019 року здійснено переказ коштів у сумі 5000 гривень 00 копійок (а.с. 64). Враховуючи вищевикладене договір №2969162 є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст.3 ЦК України, а також ст.1054 ЦК України, ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, наданого ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», [PERSON] своєчасно не сплачував кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, внаслідок чого станом на 30 жовтня 2024 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 34550 гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 5000 гривень 00 копійок; заборгованості по відсоткам в сумі 29550 гривень 00 копійок. (а.с. 5-21). При цьому позивачем в період дії договору з 02 грудня 2019 року по 29 червня 2020 року відповідно до п. 1.7.3 договору нараховані відсотки наступним чином: в базовий період з 02 грудня 2019 року по 01 січня 2020 року (включно) за ставкою 1,70 % за один день користування кредитом за 30 календарних днів: 5000 гривень 00 копійок х 1,70% = 85 гривень 00 копійок х 30 календарних днів = 2550 гривень 00 копійок; в спеціальний період з 02 січня 2020 року по 29 червня 2020 року (включно) за ставкою 3,0 % за один день користування кредитом за 180 календарних днів: 5000 гривень 00 копійок х 3,0% = 150 гривень 00 копійок х 180 календарних днів = 27000 гривень 00 копійок. Загалом\~відсотки за\~період з\~ 02 грудня 2019 року по 29 червня 2020 року (210 календарних дні) складають: 2550 гривень 00 копійок + 27000 гривень 00 копійок = 29550 гривень 00 копійок. Таким чином [PERSON] має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 34550 гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 5000 гривень 00 копійок; заборгованості по відсоткам в сумі 29550 гривень 00 копійок. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплене визначення, згідно якого електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України (п.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Приписами, закріпленими у статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет - магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі № 127/33824/19 від 07 жовтня 2020 року проте у цій справі мова йшла про відсутність відображення електронного підпису на договорі та відсутність доказів отримання такого підпису позичальником: «Без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В ч.1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно приписів, закріплених у абз.2 ч.2\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). А у ч. 2 ст. 1054 ЦК України закріплене правило, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до\~ч.\~1\~ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до вимог ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч.\~1\~ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами, визначеними ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як з`ясовано судом, договір про надання кредиту №2969162 від 02 грудня 2019 року, укладений його сторонами в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію", і \~підписаний\~особисто відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора. В ньому викладено інформацію про тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку, платежі за додаткові та супутні послуги, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, а тому відповідач був ознайомлений з умовами кредитування. Підписавши кредитний договір, позичальник відповідно до статей 3 та 627 ЦК України добровільно погодив його умови і взяв на себе відповідні зобов`язання. Суд констатує, що правочин, вчинений у письмовій формі між його сторонами, відповідно до статті 204 ЦК України є правомірним, сторонами дотримано вимоги щодо форми кредитного договору, закріплені у ст. 1055 ЦК України. З огляду на вищевикладене та на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання\~кредиту № 2969162, укладеним між його сторонами 02 грудня 2019 року, у розмірі 34550 гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 5000 гривень 00 копійок; заборгованості по відсоткам в сумі 29550 гривень 00 копійок. Водночас суд зауважує, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не спростував розміру нарахованої суми заборгованості перед позивачем за кредитними зобов`язаннями. Крім того за правилами, визначеними ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 3028 гривень 00 копійок.

Outcome: approved