Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування в розмірі 49004,47 грн., судовий збір в розмірі 2648,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11.09.2020р. з вини водія [PERSON] , який керував на законних підставах транспортним засобом марки «Шкода Фабія», д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень автомобілю марки «SUZUKI» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Галицького районного суду м.Львова від 09 жовтня 2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 11.09.2020 року до позивача звернувся потерпілий із заявою про виплату страхового відшкодування, яке було виплачено у сумі 49004,47 грн. Після проведення виплати потерпілому, виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, тому просить стягнути дану суму з відповідача. Крім того просить стягнути судові витрати по справі. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 24.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, клопотанням до суду просить справу слухати у його відсутності і позов задоволити в повному об`ємі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. З врахуванням представлених документів, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення поштового повідомлення за адресою реєстрації місця проживання. Про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11.09.2020 з вини водія [PERSON] , який керував на законних підставах транспортним засобом марки «Шкода Фабія», д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень автомобілю марки «SUZUKI» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Галицького районного суду м.Львова від 09 жовтня 2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до пп.а пп. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «SUZUKI» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», у зв`язку з чим остання на підставі страхового акту №UA2020091100031/L02/01 виплатила страхове відшкодування на загальну суму 49004,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням №48494 від 30.10.2020 року. На підставі ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зокрема, згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позивач отримав право зворотної вимоги (регресу) до відповідача на суму страхового відшкодування, яка становить 49004,47 грн. При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2648,00 грн.

Outcome: approved