Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

02 вересня 2024 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі ТОВ «ФК «ЕЙС»), яке діяло через представника Тараненка А.І., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 547892136 від 09 квітня 2021 року в розмірі 19156,48 грн та судові витрати, зокрема, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Свою позицію\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що 09 квітня 2021 року між Товариством\~з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та [PERSON] укладено кредитний договір № 547892136. Цього ж дня ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало грошові кошти в сумі 9250 грн на її банківську картку. 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 547892136. 28 листопада 2019 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. В подальшому 31 грудня 2020 року було продовжено дію Договору факторингу до 31 грудня 2021 року, 31 грудня 2021\~року \~до 31\~грудня 2022\~року,\~а 31\~грудня 2023\~року \~до 31\~грудня 2024 року. Інші умови договору залишилися без змін. 05 серпня 2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу №05/0820-01, згідно якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитним договором, вказаним у Реєстрах прав вимоги. Строк дії договору до 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали додаткові угоди, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно. 17 липня 2024 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу №17/07/24, згідно якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитним договором, вказаним у Реєстрах прав вимоги. Свої зобов`язання за кредитним договором фінансова установа виконала належним чином. Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 19156,48 грн, з яких 8542,65 грн - заборгованість по кредиту, 10613,83 грн - заборгованість за відсотками. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала. Дослідивши докази в сукупності, суд \~приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09 квітня 2021 року [PERSON] створила заявку на отримання грошових коштів в кредит /а.с. 12/. 09 квітня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 547892136 (далі - Договір). До договору додатком №1 додано графік платежів /а.с. 14-15, 16/. Вказаний Договір підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. За умовами п.п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 9250 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі. на умовах фінансового кредиту «Комфорт» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Кредит надається строком на 126 днів (п. 1.2. Договору). Відповідно до\~п.\~1.4. Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в розмірі 237,25 % річних, що становить 0,65 % в день від суми кредиту за час користування ним. В силу п.\~1.5. Договору на\~умовах,\~викладених в\~п.\~1.6 Договору до відносин між Сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних,\~що становить\~1,30 процентів в день від суми кредиту за час користування ним. 09 квітня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту продукту «КОМФОРТ» /а.с. 13/. До позовної заяви додано правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «КОМФОРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» /а.с. 17-22/, копію алгоритму дій споживача /а.с. 30-35/ та копію алгоритму дій /а.с. 45-46/. Згідно копії довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» /а.с. 11/ акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) підписано одноразовим ідентифікатором [PERSON] . Перерахування коштів [PERSON] підтверджується копією платіжного доручення /а.с. 24/ та копією довідки №07/2024 /а.с. 27-28/\~щодо успішності\~платежів через платіжний сервіс LiqPay ПриватБанка. 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01 з додатками /а.с. 63-68/. 28 листопада 2019 року ТОВ «МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА» та\~ТОВ «ТАЛІОН\~ПЛЮС» уклали\~додаткову угоду\~№19,\~згідно з\~якою строк\~дії договору\~продовжено до 31 грудня 2020 року /а.с. 25/. 31 грудня 2020 року була укладена додаткова угода №26 до зазначеного договору факторингу з додатками /а.с. 40-44/, згідно п.4.1 якої наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Додатковою угодою № 27 від 31 грудня 2021 року було продовжено дію Договору факторингу до 31 грудня 2022 року включно /а.с. 29/. Згідно копії довідки від 16 липня 2024 року /а.с. 60/ 13\~липня 2021 року було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором № 547892136 від 09 квітня 2021 року. Згідно Реєстру\~прав вимоги\~№142 від 13\~липня 2021 року до ТОВ «ТАЛІОН\~ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №547892136 /а.с. 38/. 05 серпня 2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу №05/0820-01 з додатками /а.с. 74-80/, згідно якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитним договором, вказаним у Реєстрах прав вимоги. 03 серпня 2021 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали додаткову угоду №2, якою продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2022 року включно /а.с. 48/. 30 грудня 2022 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали додаткову угоду №3, якою продовжено строк дії договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно /а.с. 49/. Згідно Реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №547892136 /а.с. 83-84/. 17 липня 2024 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу №17/07/24 з додатками, згідно якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитним договором, вказаним у Реєстрах прав вимоги /а.с. 69-72, 73/. Згідно Реєстру боржників від 17 липня 2024 року до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №547892136 /а.с. 50-51/. З наданих позивачем розрахунків заборгованості та виписки з особового рахунка /а.с. 26, 36-37, 47/ вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, заборгованість за кредитом майже не погашала, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості станом на 29 липня 2024 року включно (фактично станом на 27 липня 2021 року включно) у розмірі на 19156,48\~грн,\~з яких\~8542,65 грн - заборгованість по кредиту, 10613,83 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи. Частиною 2 статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Припис абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за вказаним Договором стосовно надання кредиту виконало, а [PERSON] в порушення умов Договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї перед фінансовою установою утворилася заборгованість. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «ЕЙС», суд приходить до наступного. Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Вказана правова\~позиція закріплена\~в постанові\~Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11. У зв`язку з тим, що до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТОВ «ФК «ЕЙС». Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги, надані позивачем, є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. З наданих позивачем розрахунків заборгованості та виписки з особового рахунка /а.с. 26, 36-37, 47/ вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, заборгованість за кредитом майже не погашала, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості станом на 29 липня 2024 року включно (фактично станом на 27 липня 2021 року включно) у розмірі на 19156,48\~грн,\~з яких\~8542,65 грн - заборгованість по кредиту, 10613,83 грн - заборгованість за відсотками. Надані позивачем розрахунки заборгованості узгоджуються із іншими письмовими доказами у справі, зокрема з витягами із Реєстрів прав вимоги. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 6, 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1\~статті 628 ЦК України). Презумпція правомірності правочину закріплена у\~статті 204 ЦК України\~та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Вказані розрахунки заборгованості є вірними, відповідачем не спростовані, відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені Договором, та спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості, нарахування відсотків відповідає умовам кредитного договору, тому суд приходить до висновку про правильність нарахування відсотків позивачем. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2422,40 грн /а.с. 81/. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з копії договору про надання правничої допомоги та копії акту, позивачем сплачено за правничу допомогу адвоката кошти в сумі 6000 грн /а.с. 53, 54-55/. В силу ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи із викладеного, оскільки суд повністю задовольнив позовні вимоги позивача, тому позивач має право на відшкодування з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Outcome: approved