Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

17 жовтня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 листопада 2024 року і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2004 року, який розірвано 23 березня 2010 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із нею. [INFO] донька досягла повноліття, разом з тим навчається на денному відділенні освітня програма «Суспільне мистецтво» Миколаївського фахового коледжу культури і мистецтв Миколаївської обласної ради. Строк закінчення навчання за першим рівнем вищої освіти (бакалавр) 30 червня 2026 року. На період навчання дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька. Позивачка позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати доньку, тому змушена звернутися до суду з цим позовом, який просить задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явився, виклик відповідача здійснений в порядку частини 7 статті 128 ЦПК України, а тому вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачами не подано. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. З огляду на те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23 березня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23 березня 2010 року, серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області. Вказане також підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11 січня 2011 року № 00007892488. Відповідно до свідоцтва про народження від 22 листопада 2006 року, серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . На сьогодні дитина досягла повноліття. З огляду на довідку видану Миколаївським фаховим коледжем культури і мистецтв Миколаївської обласної ради 02 жовтня 2024 року за №108 [PERSON] навчається на третьому курсі, освітня програма «Суспільне мистецтво», форма навчання денна, термін навчання до 30 червня 2026 року. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Інформації про зареєстроване/задеклароване місце проживання/зняття із зареєстрованого/задекларованого місця проживання особи від 06 червня 2024 року. З огляду на паспорт серії [NUMBER] , виданий Миколаївським РВ УДМС України в Миколаївській області від 23 липня 2013 року, позивач також зареєстрована за вищевказаною адресою. Позивачка 25 вересня 2004 року уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області, свідоцтво про шлюб від 21 червня 2013 року, серії [NUMBER] . Під час державної реєстрації змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Доказів неспроможності оплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки відповідачем не надані. Мати і батько відповідно до частини 1 статті 141 СК України, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно з частиною 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з вимогами частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до положень частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (частина 2 статті 182 СК України). Відповідно до пункту 20 роз`яснень Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання та з огляду на денну форму навчання не працює, стипендію не отримує, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач, [PERSON] , є батьком дитини, особою працездатного віку, який інвалідності та інших утриманців не має. Обставини, що спростовують зазначене відсутні. За таких обставин суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесенні рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі частини 6 статті 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved