Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

До Соснівського районного суду м. Черкаси із Смілянського міськрайонного суду у зв`язку з неможливістю автоматизованого розподілу справ між суддями надійшли в порядку, передбаченому п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31, ч. 3 ст. 41 ЦПК України, матеріали за заявою виконувача обов`язків директора Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» про госпіталізацію [PERSON] без його згоди. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] госпіталізований до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» на підставі направлення, виданого 27.12.2024 фельдшером Черкаської станції швидкої медичної допомоги [PERSON] , який після особистого огляду [PERSON] , зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює вчинення дій, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Підставою необхідності примусової госпіталізації є наявність тяжкого психічного розладу, що виражається в погрозі викинути дружину з вікна, відчутті, що за ним слідкують, прояві агресії до працівників поліції, а також відомості, що надійшли від дружини [PERSON] та сина\~ [PERSON] . На підставі вказаних відомостей [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром [PERSON] у приймальному відділенні КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» 27.12.2024, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Крім цього, 27.12.2024 [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП\~«Черкаська обласна психіатрична лікарня ЧОР», яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно зі ст.\~14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та дійшла висновку, що лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару, однак останній від запропонованої госпіталізації відмовився. Представник заявника, лікар - психіатр КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Шабанов О.М. у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав. Зазначив, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, у тому числі через вік зазначена хвороба прогресує, йому необхідне лікування виключно в умовах стаціонару, виявляє агресію щодо дружини, в зв`язку з чим являє собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Від запропонованої госпіталізації у добровільному порядку [PERSON] категорично відмовився. Прокурор Смілянської місцевої прокуратури Сокольвяк О.І. заяву підтримала та просила її задовольнити, оскільки [PERSON] потребує негайної медичної допомоги фахівців. Особа, стосовно якої розглядається заява, - [PERSON] під час судового засідання заперечив проти задоволення заяви. Від надання пояснень відмовився. Захисник особи, стосовно якої розглядається заява, адвокат Гудзь О.С. заперечив щодо задоволення заяви, обґрунтовуючи свою позицію тим, що заявником не надано доказів, що [PERSON] дійсно являє собою небезпеку для оточуючих. Суд, урахувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку Згідно із ч.\~1 та ч.\~2 ст.\~340 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Відповідно до ч.\~2 та ч.\~3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», госпіталізація особи у випадках, передбачених ч. 1 цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно зі ст.\~14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч.\~1 ст.\~16 Закону України «Про психіатричну допомогу», у випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених ст. 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені ст. 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. Як вбачається з висновку комісії лікарів від 30.12.2024 № 9099/02 перші хронічні захворювання в [PERSON] відмічалися 2008 року у вигляді хронічного афективно-маячного розладу. В перший раз знаходився в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» в 2011 році з діагнозом «Шизоафективний розлад маніакального типу, маячний синдром. Вдома підтримуюче лікування не приймав в подальшому ще двічі лікувався у вказаному закладі, останній раз з 10.11.2016 до 10.02.2017. Згідно з направленням відомо, що вдома поводив себе неадекватно, погрожував дружині викинути її з вікна, вдома вчинив безлад, говорить, що за ним слідкують. Комісія лікарів прийшла до висновку, що пацієнт виявляє ознаки загострення психічного розладу у вигляді шизоафіективного розладу з маячною симптоматикою та агресивними тенденціями і виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Тому на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» лікування [PERSON] можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару в примусовому порядку. Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з усіма гарантіями, що передбачені цією статтею. Разом із тим, згідно з практикою Європейського суду з прав людини особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 2-1/07 (провадження № 14-9свц18). На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що [PERSON] на цей час проявляє реальні наміри вчинити дії, що являють безпосередню небезпеку для оточуючих, в зв`язку з наявним у нього тяжким психічним розладом, у добровільному порядку відмовляється від лікування, суд дійшов висновку, що заява виконувача обов`язків директора КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» підлягає задоволенню.

Outcome: approved