Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

31.10.2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В своїй заяві вказав, що 25.01.2024 надав відповідачу у борг строком до 25.07.2024 року кошти в розмірі 500000 грн 00 коп, підтвердженням отримання яких є підписання договору безвідсоткової позики. Оскільки відповідачем у передбачений договором термін позика повернута не була, просить стягнути її в судовому порядку, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Ухвалою судді від 18.11.2024 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.12.2024 року. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу без його участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився. У наданому 29.11.2024 року відзиві на позовну заяву просив суд розглядати справу без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволенння. В зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що позивач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками». Як встановлено в судовому засіданні 25 січня 2024 року [PERSON] надав [PERSON] безвідсоткову позику в розмірі 500000 грн 00 коп строком до 25 липня 2024 року, що підтверджується письмовим договором безвідсоткової позики (а.с. 3) та розпискою [PERSON] від 25 січня 2024 року до договору позики (а.с.4). У визначений зазначеним договором строк останній боргу не повернув. 19 вересня 2024 року позивачем було направлено відповідачу вимогу про повернення позики (а.с.5). Згідно відповіді від 15 жовтня 2024 року на вимогу від 19 вересня 2024 року відповідач повідомив позивача, що з причин, що не залежать від нього, не має можливості повернути отримані за договором позики кошти в розмірі 500000 грн, при першій можливості зобов`язується повернути позику в повному обсязі (а.с.6). Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 500000 гривень. За приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» «У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування досліджених інших обставин справи». Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що відповідач у передбачений письмовим договором термін не повернув коштів позикодавцеві, позовні вимоги визнав в повному обсязі і згоден їх сплачувати, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, слід стягнути 5000 грн 00 коп в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с.11).

Outcome: approved