Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи інших учасників справи У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Сіті Фінанс»), Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі АТ\~КБ\~«ПриватБанк»), Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп» (далі ТОВ\~\~«Кредит Колекшн Груп»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Лубенський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Лубенський ВДВС Східного МРУ МЮ), про зняття арешту на майно. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] та її син [PERSON] влітку 2023 року вирішили приватизувати та продати належну їм квартиру [ADDRESS] . Свідоцтво про право власності на зазначену квартиру [PERSON] та її син [PERSON] отримали в органі приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області 21 листопада 2023 року. Через декілька днів після отримання свідоцтва про право власності на квартиру позивач звернулась до нотаріуса за інформацією щодо відчуження цього нерухомого майна. Проте нотаріус повідомила позивачу про неможливість продажу належної останній частки квартири, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація про те, що\~\~01\~\~вересня 2011 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області (далі ВДВС Лубенського МРУЮ Полтавської області) виніс постанову у виконавчому провадженні №\~\~28458817 про накладення арешту на невизначене майно та все нерухоме майно позивача [PERSON] . На час накладення арешту на майно прізвище позивача було [PERSON] . Позивачу було невідомо про накладений арешт, оскільки вона вважала, що повністю розрахувалась за отриманими в банках грошовими кредитами. Позивач не є боржником по виконавчому провадженні. Позивач з 2008 року і протягом декількох років отримувала кредити на прізвище [PERSON] в банках у місті Лубнах Полтавської області та в інших населених пунктах. Вказувала, що 16 жовтня 2008 року за договором № 2700\\1008\\65-1521 [PERSON] отримала у Публічному акціонерному товаристві «Сведбанк» (далі ПАТ «Сведбанк») грошовий кредит, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Кредит Колекшн Груп» відповідно до договору факторингу від 23 березня 2011 року № 6. Згідно з договором від 19 листопада 2008 року № 2804682019 [PERSON] отримала гроші у кредит у Публічному акціонерному товаристві «Хоум Кредит Банк» (далі ПАТ «Хоум Кредит Банк»), право стягнення заборгованості на який отримало ТОВ «Кредит Колекш Груп» за договором факторингу від 29 червня 2010 року. Згідно з довідками ТОВ «Кредит Колекшн Груп» від 20 травня 2015 року [PERSON] виконала грошові зобов`язання за кредитними договорами від 16 жовтня 2008 року № 2700/1008/65-1521 та від 19 листопада 2008 року № 2804682019. Крім того, позивач за договором від 21 травня 2008 року № YC5268 отримала грошовий кредит в ПАТ «Універсал Банк». Згідно з довідкою АТ «Універсал Банк» від\~02\~червня 2015 року кредитна карта кредитного договору YC5268 щодо отримання [PERSON] грошового кредиту в ПАТ «Універсал Банк» станом на 02 червня 2015\~року закрита, заборгованість відсутня. Починаючи з 2008 року і протягом тривалого часу [PERSON] в АТ\~КБ\~«ПриватБанк» отримувала грошові кредити, які потім були виплачені. Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 09 січня 2024 року станом на 09 січня 2024 року у позивача немає заборгованості перед вказаним банком. За договором від 04 вересня 2008 року № 464/П/66/2008-980 [PERSON] отримала грошовий кредит у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ «КБ «Надра»). Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» від\~13\~червня 2023 року № 1-88741, останнє набуло право вимоги за кредитним договором від 04 вересня 2008 року № 464/П/66/2008-980 на підставі договору відступлення права вимоги від 06 травня 2020 року №\~\~GL6N714301; станом на 13 червня 2023 року заборгованість за вказаним кредитним\~\~договором погашена; претензії фінансового та майнового характеру до позивача відсутні. Крім того, адвокат Кривошей О.\~М. 24 липня 2024 року направив запити до ТОВ\~\~«ФК «Сіті Фінанс», АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк», ТОВ «Кредит Колекшн Груп» щодо надання інформації про наявність (відсутність) заборгованості за грошовими зобов`язаннями та надання документів на підтвердження обставин наявності (відсутності) відповідного виконавчого провадження. Проте сторона позивача не отримала відповіді на вказані запити. У листі Лубенського ВДВС Східного МРУ МЮ від 23 січня 2024 року зазначено, що згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на все майно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) накладено арешт постановами від 01 вересня 2011 року № 28458817 та від 11 жовтня 2011 року №\~29175270. В Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, який діяв до 2017\~\~року, містяться 13 записів, боржником в яких є [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Дані виконавчі провадження завершені та на виконанні не перебувають. У відділі відсутня можливість визначити виконавчі провадження, по яким було накладено зазначений арешт. Вказувала, що накладення арешту на невизначене все рухоме і нерухоме майно та заборони на його відчуження обмежує її законні права щодо вільного розпорядження майном, унеможливлює укладення договорів відчуження, здачі в оренду тощо на належну їй частку спірної квартири. На підставі викладеного [PERSON] просила зняти арешт, накладений державним виконавцем Лубенського ВДВС Східного МРУ МЮ постановою від 01 вересня 2011 року № 28458817 та постановою від 11 жовтня 2011 року № 2917527021 під час виконання виконавчих проваджень, на все рухоме і нерухоме майно (1/2 частину квартири [ADDRESS] ) та заборону на його відчуження, що належить [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з письмовими поясненнями на позовну заяву, в яких вказувало, що між вказаним банком і [PERSON] укладено кредитний договір від 19 листопада 2007 року, за яким ухвалено рішення від 28 жовтня 2013 року у справі №\~539/3864/13-ц, видано виконавчий лист про стягнення 24\~371,68 грн. 14 лютого 2014\~року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 42066590 на підставі вказаного виконавчого листа. В позовній заяві зазначено, що спірний арешт накладено за постановами від 01 вересня 2011 року у виконавчому провадженні №\~28458817 та від 01 вересня 2011 року у виконавчому провадженні № 2917527021, тобто\~\~не за виконавчим провадженням № 42066590. Інших виконавчих проваджень про\~\~стягнень чи накладень арешту на користь АТ КБ «ПриватБанк» щодо [PERSON] не було. Інші учасники справи не подали до суду відзив (пояснення) щодо заявлених у справі позовних вимог. Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 жовтня 2024 року вказану справу передано судді Пилипчуку М.\~М. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 жовтня 2024\~\~року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на\~\~19\~\~листопада 2024 року, надано відповідачам строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачам заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 листопада 2024 року задоволено клопотання представника АТ КБ «ПриватБанк» про проведення судових засідань в режимі відеоконференцій поза межами приміщення суду із застосуванням власних технічних засобів. 19 листопада 2024 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі в частині вимог до вказаного банку, оскільки відсутній предмет спору. 19 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на 05 грудня 2024 року для надання можливості представнику позивача: ознайомитися з клопотанням представника АТ КБ «ПриватБанк» про закриття провадження, подати відповідні довідки виконавчої служби щодо спірних виконавчих проваджень (відповідь на відповідні запити представника позивача не надано на час проведення судового засідання), а також першою неявкою в судове засідання відповідачів (ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», АТ «Універсал Банк», ТОВ «Кредит Колекшн Груп») і третьої особи. За клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено з 05 грудня 2024\~\~\~року на 23 грудня 2024 року для виклику в судове засідання представника Лубенського ВДВС Східного МРУ МЮ. Стороною позивача 23 грудня 2024 року заявлено про відмову від позову в частині вимог до АТ КБ «ПриватБанк» про зняття арешту на майно. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2024\~року клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про закриття провадження в частині вимог до вказаного банку та клопотання представника позивача про відмову від позовних вимог до АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Прийнято відмову [PERSON] від позову в частині вимог до АТ КБ «ПриватБанк» про зняття арешту на майно. Провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про зняття арешту на майно закрито. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право на житло від 21 листопада 2023 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] (по 1/2 частині кожному). Згідно з технічним паспортом на квартиру від 25 серпня 2023 року квартира [ADDRESS] , що належить [PERSON] та [PERSON] , має загальну площу 52,2 кв.\~м, житлову площу 29,7 кв.\~м. За змістом витягу з Державного реєстру речових прав від 27 грудня 2023 року №\~\~360128012 квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/2. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав від 27 грудня 2023 року №\~\~360128285 квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/2. В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27 грудня 2023 року державний виконавець ВДВС Лубенського МРУЮ Полтавської області у межах виконавчого провадження № 28458817 01 вересня 2011 року наклав арешт на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] . Вказаний арешт був зареєстрований Полтавською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 01 вересня 2011 року за № 11564467. У повідомленні Лубенського відділу управління Державної міграційної служби України в Полтавської області від 16 березня 2024 року зазначено, що [PERSON] була документована паспортом громадянина України зразка 1994 року серії [NUMBER] , в зв`язку зі зміною прізвища із « [PERSON] » на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, та паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 13\~лютого 1998 року Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області. Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2012\~\~\~року № 1608/2379/2012 розірвано шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON] . Прізвище жінки після розірвання шлюбу [PERSON] . Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 травня 2024 року у справі № 539/422/24 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Лубенського ВДВС Східного МРУ МЮ про зняття арешту з нерухомого майна. Предметом спору в указаній справі було звільнення з-під арешту 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Під час розгляду справи № 539/422/24 встановлено, що в зв`язку з укладенням шлюбів позивач ( [PERSON] ) мала попередні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] ». Позивач пред`явила позовні вимоги до відділу державної виконавчої служби, який не є боржником або особою, в інтересах якої накладені арешти на частину квартири, тобто позивач подала позов не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом. Позивач в позові зазначала, що вона не пам`ятає найменування банків, в яких отримувала кредити. В ході судового розгляду позивач та її представник не надали суду інформації про стягувачів у виконавчих провадженнях, де позивач була боржником, також вони не заявляли суду клопотань про витребування доказів, в яких міститься інформація про стягувачів або осіб, в інтересах яких накладалися арешти на майно позивача. Позивач не надала суду доказів, що свідчать про відсутність у неї заборгованості перед стягувачами у виконавчих провадженнях, в яких були накладені арешти державним виконавцем. Стягувачі, в інтересах яких були накладені арешти державним виконавцем 01 вересня 2011 року та 11 жовтня 2011 року, як відповідачі залучені до справи не були. Відповідно до довідки ПАТ «Універсал Банк» від 02 червня 2015 року, яка надана [PERSON] у тому, що станом на 02 червня 2015 року кредитна карта згідно з кредитним договором від 21 травня 2018 року № VC5268, що отримана у ПАТ «Універсал Банк», закрита. ТОВ «Кредит Колекшн Груп» у довідці від 20 травня 2015 року № АУ00011310 вказувало, що [PERSON] , сплативши суму заборгованості в розмірі 4\~825 грн, виконала грошове зобов`язання за кредитним договором від 19 листопада 2008 року №\~\~2804682019 перед ТОВ «Кредит Колекшн Груп». Сторони домовились про відмову ТОВ «Кредит Колекшн Груп» від частини заборгованості у розмірі 5\~274,99 грн. Починаючи з 20 травня 2015 року ТОВ «Кредит Колекшн Груп» жодних грошових претензій до [PERSON] за грошовим зобов`язанням, що виникло на підставі кредитного договору від 19 листопада 2008 року № 2804682019 між нею і ПАТ «Хоум Кредит Банк», договору факторингу від 29 червня 2010 року між ПАТ «Хоум Кредит Банк» і ТОВ «Кредит Колекшн Груп», не має. ТОВ «Кредит Колекшн Груп» у довідці від 20 травня 2015 року № АУ00011309 зазначило, що [PERSON] , сплативши суму заборгованості в розмірі 1\~410 грн, виконала грошове зобов`язання за кредитним договором від 16 жовтня 2008 року №\~\~2700/1008/65-1521 перед ТОВ «Кредит Колекшн Груп». Сторони домовились про відмову ТОВ «Кредит Колекшн Груп» від частини заборгованості в розмірі 12\~615,42 грн. Починаючи з 20 травня 2015 року ТОВ «Кредит Колекшн Груп» жодних грошових претензій до [PERSON] за грошовим зобов`язанням, що виникло на підставі кредитного договору від 16 жовтня 2008 року № 2700/1008/65-1521 між нею та ПАТ\~\~\~«Сведбанк», договору факторингу від 23 березня 2011 року № 6 між ПАТ\~«Сведбанк» і ТОВ «Кредит Колекшн Груп», не має. Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 09 січня 2024 року [PERSON] станом на 09 січня 2024 року не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 19 листопада 2024 року [PERSON] станом на\~19\~листопада 2024 року не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк». За змістом довідки ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» від 13 червня 2023 року № 1-88742 заборгованість за кредитним договором № 464/П/66/2008-980, укладеним між ПАТ\~«КБ\~«Надра» та [PERSON] 04 вересня 2008 року, право вимоги за яким відступлено ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на підставі договору № GL6N714301 про відступлення прав вимоги від 06 травня 2020 року, станом на 13 червня 2023 року погашена шляхом укладення 25 травня 2023 року додаткового договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 04 вересня 2008 року № 464/П/66/2008-980. У ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» відсутні будь-які претензії фінансового та майнового характеру за кредитним договором від 04 вересня 2008 року № 464/П/66/2008-980 до [PERSON] . Відповідно до листа Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління від 30 листопада 2024 року станом на 27 листопада 2024 року заборгованість\~\~\~ [PERSON] перед вказаним управлінням відсутня. Заборгованість за судовим наказом № 2-н-341/11 сплачена Лубенському комунальному житлово-експлуатаційному управлінню у повному обсязі. Сплата підтверджується випискою з особового рахунку та довідкою про відсутність заборгованості. Згідно з довідкою Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління від 28 листопада 2024 року станом на 27 листопада 2024 заборгованість [PERSON] та [PERSON] перед зазначеним управлінням за судовим наказом від 02 червня 2011 року № 2-н-341/11 відсутня. Вимог до [PERSON] та [PERSON] за виконавчими провадженнями, зокрема № 29175270, не має. Відповідно до повідомлення Лубенського ВДВС Східного МРУ МЮ від 23 січня 2024 року згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на все майно [PERSON] накладено арешт постановами від\~01 вересня 2011 року № 28458817, від 11 жовтня 2011 року № 29175270. В Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, який діяв до 2017 року містяться 13 записів, боржником є [PERSON] . Дані виконавчі провадження завершені та на виконанні не перебувають. У відділі відсутня можливість визначити виконавчі провадження, по яким накладено зазначений арешт. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до зберігання, становить три роки. Виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Виконавчі дії, у тому числі і зняття арешту з майна боржника,\~проводяться виключно по відкритому виконавчому провадженню та на підставі статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». У відділі відсутня можливість надати матеріали виконавчих проваджень, в рамках яких винесено постанови про арешт майна боржника у зв`язку зі знищенням. У повідомленні Лубенського ВДВС Східного МРУ МЮ від 22 листопада 2024 року зазначено, що в провадженні відділу перебувало виконавче провадження № 29175270, з виконання судового наказу від 26 серпня 2011 року № 2-11-341/11, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 червня 2008 року до 01 травня 2011 року в розмірі 1\~917,43 грн солідарно. 11 жовтня 2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладення арешту на майно боржника. 27 червня 2012 року виконавче провадження закінчено на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження». В Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, який діяв до 2017 року, містяться 13 записів, де боржником є [PERSON] . Дані виконавчі провадження завершені та на виконанні не перебувають, виконавче провадження №\~28458817 не встановлено. Станом на 21 листопада 2024 року у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] . Згідно з повідомленням Лубенського ВДВС Східного МРУ МЮ від 18 грудня 2024\~\~року в провадженні відділу перебувало виконавче провадження № 29175270, з виконання судового наказу від 26 серпня 2011 року № 2-н-341/11, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 червня 2008 року до 01 травня 2011 року в розмірі 1\~917,43 грн солідарно. 11 жовтня 2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладення арешту на майно боржника. 27 червня 2012 року виконавче провадження закінчено на підставі пункту 1 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження». В Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, який діяв до 2017 року, містяться 13 записів, боржником є [PERSON] . Дані виконавчі провадження завершені та на виконанні не перебувають. Станом на 16 грудня 2024 року у відділі відсутня інформація щодо накладеного арешту згідно з виконавчим провадженням № 28458817, оскільки дане виконавче провадження не встановлено. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття\~5 ЦПК України). Обґрунтовуючи заявлені у справі вимоги, позивач вказувала, зокрема, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] , водночас у відповідному Державному реєстрі міститься інформація про те, що головний державний виконавець ВДВС Лубенського МРУЮ Полтавської області у межах виконавчого провадження № 28458817 01 вересня 2011 року наклав арешт на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] . Вказаний арешт порушує права та інтереси позивача на розпорядження належним їй майном, при цьому будь-які виконавчі провадження щодо неї відсутні, заборгованості перед кредиторами немає. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Указані норми визначають непорушність права власності (у тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі\~ Конвенція). Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07 серпня 2024 року у справі № 14-7238/2009. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Отже, арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Верховний Суд у постанові від 28 листопада 2024 року у справі № 208/6868/21 зауважив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2)\~\~надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3)\~\~отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею\~\~11\~\~Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Встановлено, що державний виконавець ВДВС Лубенського МРУЮ Полтавської області у межах виконавчого провадження № 28458817 01 вересня 2011 року наклав арешт на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] . Вказаний арешт був зареєстрований Полтавською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 01 вересня 2011 року за № 11564467. Згідно з повідомленням Лубенського ВДВС Східного МРУ МЮ від 18 грудня 2024 року в провадженні відділу перебувало виконавче провадження № 29175270, з виконання судового наказу від 26 серпня 2011 року № 2-н-341/11, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 червня 2008 року до 01 травня 2011 року в розмірі 1\~917,43 грн солідарно. 11 жовтня 2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладення арешту на майно боржника. 27 червня 2012 року виконавче провадження закінчено на підставі пункту 1 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження». В Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, який діяв до 2017 року, містяться 13 записів, боржником є [PERSON] . Дані виконавчі провадження завершені та на виконанні не перебувають. Станом на 16 грудня 2024 року у відділі відсутня інформація щодо накладеного арешту згідно з виконавчим провадженням № 28458817, оскільки дане виконавче провадження не встановлено. Водночас відповідно до наданих до суду інформаційних довідок кредиторів позивача в останньої відсутня заборгованість перед фінансовими установами за кредитними зобов`язаннями. Позивач у цій справі має намір реалізувати свої права власності на квартиру [ADDRESS] , проте наявність арешту, який був зареєстрований Полтавською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 01 вересня 2011 року за № 11564467, позбавляє її можливості це зробити. Таким чином, зазначений арешт, накладений на майно позивача, порушує право останньої. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном. Спосіб захисту цивільного права чи інтересу це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі дії мають бути ефективними, тобто призводити до того результату, на який вони спрямовані. Інакше кажучи, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. У цій справі встановлено, що позивач звернулася до суду з вимогами про зняття арешту з майна, оскільки вона позбавлена можливості розпоряджатися належним їй нерухомим майном внаслідок наявності обтяження у межах виконавчого провадження №\~28458817, яке закінчене та не може бути поновлено. Отже, застосування позивачем способу захисту інтересу, спрямованого на усунення юридичної невизначеності у спірних відносинах в частині зняття арешту з невизначеного майна, всього нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 11564467, внесеного реєстратором по виконавчому провадженню № 28458817 від 01 вересня 2011 року), є належним, ця невизначеність триває та не може бути усунута в інший спосіб. На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для зняття арешту з невизначеного майна, всього нерухомого майна, та скасування заборони на його відчуження, належного на праві власності [PERSON] , скасувавши запис про обтяження\~ арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11564467, внесений реєстратором Полтавською філією Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 01 вересня 2011 року на підставі постанови головного державного виконавця ВДВС Лубенського МУЮ про арешт майна боржника по виконавчому провадженню № 28458817 від 01 вересня 2011 року. Водночас відсутні правові підстави для задоволення позову в частині зняття арешту, накладеного державним виконавцем Лубенського ВДВС постановою від\~11\~жовтня 2011 року у виконавчому провадженні № 2917527021. Згідно з висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18, «відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна». Встановлено, що у виконавчій службі на виконанні перебувало виконавче\~провадження № 29175270, з виконання судового наказу від 26 серпня 2011 року № 2-н-341/11, виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 червня 2008 року до 01 травня 2011 року в розмірі 1\~917,43 грн солідарно. Проте Лубенське комунальне житлово-експлуатаційне управління не залучено до участі у справі як відповідач. Позивач у порядку, визначеному статтею 51 ЦПК України, не заявляла клопотання про залучення вказаного управління як співвідповідача. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 27\~листопада 2024\~року\~у справі № 523/11320/19. Саме у межах розгляду справи за участі належного відповідача суд вирішує спір по суті, надає оцінку правовим позиціям сторін спору. Встановивши, що при зверненні з позовом [PERSON] невірно визначила суб`єктний склад учасників справи щодо вимоги про зняття арешту, накладеного державним виконавцем Лубенського ВДВС постановою від 11 жовтня 2011 року у виконавчому провадженні № 2917527021, зокрема не залучила як відповідача Лубенське комунальне житлово-експлуатаційне управління, що унеможливило правильне встановлення фактичних обставин та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша\~статті 259 ЦПК України). З оглядну на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial