Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

ОСББ «Миру 14 Нетішин», в інтересах\~якого діє\~представник \~адвокат Григор`єв\~Ростислав Ігорович, звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості із внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] належить право користування квартирою комунальної власності, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Власниками квартир вказаного будинку створено ОСББ «Миру 14 Нетішин», що здійснює управління цим будинком. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань щодо сплати членських внесків на утримання багатоквартирного\~будинку та\~прибудинкової території за період часу із березня 2023 року по жовтень 2024 року включно за ним утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 11860,45 грн. 22.08.2024 позивачем на адресу відповідача направлялася претензія-попередження щодо необхідності оплати заборгованості, проте ця претензія залишилася без відповіді. При цьому\~рішенням суду\~від 06.04.2023\~з відповідача\~вже було\~стягнуто заборгованість із внесків на утримання вказаних багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що утворилася за період часу із січня 2021 року по лютий 2023 року, у розмірі 14059,50 грн, і відповідне рішення було виконане. У зв`язку з викладеними обставинами позивач просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у загальному розмірі 12641,20 грн, а саме: 1) 11860,45 грн\~ заборгованість із внесків на утримання багатоквартирного\~будинку та\~прибудинкової території за період часу із березня 2023 року по жовтень 2024 року включно; 2) 568,07 грн\~ інфляційні втрати за весь час прострочки; 3) 212,68 грн\~ три відсотки річних, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3200 грн. 04.11.2024 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.26). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, щовідповідач [PERSON] на підставі ордера № 11696 від 09.08.2000 має\~право на зайняття жилої площі у квартирі, що належить до комунальної власності Нетішинської міської територіальної громади, розташованої за адресою: [ADDRESS] , де він натепер зареєстрований (а.с. 9, 24). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» № 2866-III від 29.11.2001 об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі об`єднання) юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласниками багатоквартирного будинку (далі співвласники) є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (ч.ч. 1, 4 ст. 4 Закону). Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників (ч.ч. 5, 9 ст. 10 Закону). Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління (ч. 1 ст. 12 Закону). Співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний виконувати рішення статутних органів прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (ч. 1 ст. 15 Закону). Об`єднання має право відповідно до законодавства та статут об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому\~числі відрахувань\~до резервного\~та ремонтного\~фондів,а також здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ч. 1 ст. 16 Закону). Для забезпечення виконання власниками приміщень свої обов`язків об`єднання має право: робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів (ч. 1 ст. 17 Закону). Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання (ч. 2 ст. 21 Закону). Для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Відмова від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших співвласників ОСББ і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках за житлові послуги у примусовому порядку (ч.ч. 1, 3, 6 ст. 22 Закону). Утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності здійснюються відповідно до законодавства України. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ч.ч. 1, 3 ст. 23 Закону). Протоколом загальних зборів ОСББ «Миру 14\~Нетішин» № 3 від 28.02.2022 було затверджено кошторис на 2022 рік та розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] у загальному розмірі 7,50 грн за 1 кв.м. (а.с. 10). Протоколом загальних зборів ОСББ «Миру 14\~Нетішин» № 4 від 22.04.2023 було затверджено кошторис на 2023 рік та розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] у загальному розмірі 7,50 грн за 1 кв.м. (а.с. 10). Протоколом загальних зборів ОСББ «Миру 14\~Нетішин» № 5 від 16.04.2024 було затверджено кошторис на 2024 рік та розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] у загальному розмірі 8,50 грн за 1 кв.м. (а.с. 11). Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності багатоквартирного будинку» № 417-VIII від 14.05.2015 витрати на управління багатоквартирним будинком включають витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку. Однак відповідач свій обов`язок щодо сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, передбачений діючим законодавством України, не виконує, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість зі сплати таких внесків. Так, із розрахунку заборгованості [PERSON] та акту звіряння взаємних розрахунків за період із 01.01.2023 по 07.10.2024 вбачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем, що утворилася за період часу із березня 2023 року по жовтень 2024 року включно, у розмірі 11860,45 грн (а.с. 6, 8). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також позивач додав до свого позову розрахунки (з якими суд погоджується) інфляційних втрат за весь час прострочки, що становлять 568,07 грн, а також 3% річних від простроченої суми, що склали 212,68 грн (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний, зокрема, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Таким чином, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу вимог закону (ч. 2 ст. 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 викладено висновок, що ст. 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). При цьому у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За таких обставин, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідачі відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надали, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що утворилася за період часу із березня 2023 року по жовтень 2024 включно, з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних у загальному розмірі 12641,20 грн. Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Із матеріалів справи вбачається, що позивач 01.10.2024 уклав договір про правове обслуговування із адвокатом (ФОП) Григор`євим Ростиславом Ігоровичем, повноваження якого підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1376040 від 30.10.2024. Крім іншого, у п. 5 вказаного договору зазначається, що вартість послуг та порядок розрахунків за кожну дію узгоджуються сторонами та зазначаються в актах прийому-передачі (а.с. 5, 16, 17). Із наявного в матеріалах справи акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 16.10.2024 вбачається, що позивачем за вказаним договором були понесені витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Григор`євим Р.І., що пов`язані з розглядом зазначеної цивільної справи, у загальному розмірі 3200 грн, сплата яких підтверджується\~платіжною інструкцією № 500 від 16.10.2024 (а.с. 18, 19).\~ Згідно з ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд бере до уваги, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об?єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Проте відповідач, які належним чином повідомлявся про розгляд справи судом, відзив на позов не подав та не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, понесеної позивачем, із посиланням на неспівмірність таких витрат, а отже у суду відсутні підстави стверджувати про неспівмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу. Також позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 499 від 16.10.2024 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 20, 25). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат у загальному розмірі 5622,40 грн (3200 грн + 2422,40 грн). На підставі викладеного,

Outcome: approved