Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

24 травня 2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на його частки. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що у травні 2000 року познайомився з відповідачем, яка на той час була одружена. Після розірвання відповідачем шлюбу у 2002 році по травень 2021 року вони з відповідачем постійно проживали разом однією сім`єю, як чоловік та дружина. Шлюб між нами не був зареєстрований, оскільки в цьому не було потреби. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, спільні витрати, спільне харчування, купували майно для спільного використання, разом купували будинок для спільного проживання, разом приймали участь у витратах на утримання їхнього будинку, надавали один одному взаємну допомогу, займалися будівлею спільного будинку та його благоустроєм: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, дарували один одному подарунки. Крім того усі свята проводили в колі рідних та друзів, спільно виховували сина від першого шлюбу, [PERSON] ( [INFO] ). 3 2002 року і по 2006 рік вони з відповідачем проживали разом однією сім?єю в цивільному шлюбі без реєстрації та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Проживаючи однією сім`єю, маючи спільні мрії та бажання почали накопичували спільні кошти на покупку власного будинку для їхньої сім?ї. За період з 2002 по 2006 рік спільно були накопичені кошти в сумі 12 000 доларів США. З цією ж метою, для придбання спільного будинку, відповідач на початку 2006 року продала свою квартиру за адресою: [ADDRESS] і вони переїхали проживати до її матері - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а позивач прописав [PERSON] з її неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] у свій будинок, який належить йому на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS] . 06.10.2006 року ними був придбаний житловий будинок готовністю 47 відсотків та приватизована земельна ділянка, площею 600 кв.м, кадастровий номер 5310137000:17:001:0106, що знаходяться в [ADDRESS] , та земельна ділянка по [ADDRESS] , площею 600 кв.м, які були оформлений на відповідача. Договір купівлі продажу будинку та земельних ділянок, укладений між [PERSON] та відповідачем був посвідчений державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Підгайною О.І. та зареєстрований в реєстрі під №1-2433. Оскільки між ними були довірчі відносини, почуття взаємної поваги та любові, спільний бюджет, спільна мета мати свій спільний будинок на який вони разом заробляли та відкладали кошти, він не заперечував, щоб договір на право власності на їхній спільний будинок, земельну ділянку по [ADDRESS] та земельну ділянку по [ADDRESS] був укладений на ім`я відповідача. Тобто, вони проживали як чоловік та дружина, однією сім`єю чоловіка та жінки, вели спільний побут. Мали взаємні права та обов`язки один перед одним, звичаї, що за своєю природою проживання однією сім`єю було спрямоване на довготривалі відносини, вели спільне господарство, повністю об`єднували зароблені ними кошти та разом їх витрачали, турбувались одне про одного. Оскільки придбаний ними будинок був недобудованим та непридатним для життя на той момент, вони продовжували проживати однією сім`єю у матері відповідача. У цей період, позивач особисто займався подальшим будівництвом їхнього спільного будинку, наймав бригаду робочих та разом з ними всі роботи виконував особисто. У 2007 році, коли частина будинку була придатна для проживання, а саме: кімната та санвузол, їхня сім`я з трьох осіб: позивач, відповідач та її син [PERSON] , разом переїхали в їхній спільний будинок. Весь цей час, з 2006 вони поступово будували разом їхній спільний будинок, підключали комунікації, придбавали речі необхідні для загальних потреб всіх членів їхньої родини. Вони спільно з бабусею (матір`ю відповідача) виховували сина відповідача, який навчався в приватній школі м. Полтави «Чарівний світ». За сумісні кошти вони сплачували його навчання та годування в навчальному закладі. Разом з відповідачем неодноразово відвідували [PERSON] за місцем служби в Збройних силах України (м. Чугуїв, Харківської області). У 2017 році, відповідач захворіла на загальне захворювання у зв`язку з чим їй була призначена невелика пенсія по інвалідності (1 500 грн.). Позивач піклувався про відповідача, так як її пенсії не вистачало ні на утримання їхнього спільного будинку, ні на придбання необхідних ліків для її лікування. Позивач посилається на те, що 23.04.2021 року відповідач внесла відомості про їхній спільний будинок до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2348763453101, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами. Об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м): 246,7, житлова площа (кв.м) 118,1, опис Об`єкт складається з житлового будинку літ. «А-2», ганок літ. «1а», огорожа №1, вигрібна яма №2. Земельна ділянка, кадастровий номер: 5310137000:17:001:0106. Реєстраційний номер:2348617053101. Номер запису про право власності: 41741698. Позивач зазначив, що після реєстрації їхнього спільного будинку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, користуючись тим, що право власності на їхній спільний будинок та земельні ділянки були оформлені на відповідача, вона почала виказувати йому свої наміри про продаж їхнього спільного будинку з земельними ділянками, які були придбані на їхні сумісні кошти. Мотивує це тим, що має намір купити собі окрему квартиру, а рештою коштів розпорядиться на власний розсуд. Між позивачем та відповідачем виник спір стосовно володіння, користування та розпорядження вищезазначеним нерухомим майном, тому він звернувся до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на майно і визнання за ним права власності на його частки. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31.05.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку у майні. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.07.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 246,7 кв.м., житлова площа 118,1 кв.м., земельну ділянку, кадастровий номер:5310137000:17:001:01011 розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 600 кв.м., розташований по [ADDRESS] та заборонено іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного будинку та земельних ділянок. У наданому відзиві на позовну заяву відповідач заперечує щодо викладених обставин позивача у позовній заяві та зазначила, що у позовній заяві позивач красномовно висловлюється щодо їхнього з ним спільного проживання, ведення спільного господарства, придбання спільного сумісного майна, щасливого союзу чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу у період з травня 2002 року та по момент його звернення до суду у липні 2021 року. Проте вказані обставини є неправдивими та такими, що спростовуються наведеними ними ж доказами, а тому його позов підлягає відмові з наступних підстав. Відповідач посилається, що у травні 2000 року за місцем своєї роботи вона познайомилася з позивачем і вони іноді спілкувалися, але тільки по робочим моментам. Життєві обставини склалися таким чином, що у 2000 році відповідач втратила батька, у 2001 році брата і у 2002 році розірвала шлюб у зв`язку з цим була пригнічена такими життєвими ситуаціями, що в її житті не залишилося чоловіків на яких вона могла сподіватися та чекати підтримки, як раніше і людиною яка мене підтримувала був позивач, який іноді заходив до неї додому, вони спілкувалися, це були дружні відносини, тобто як друзі допомагали один одному, підтримували у складних ситуація, оскільки чоловіка у неї не було, то він щось робив по дому. Неодноразово позивач пропонував їй зустрічатися, пожити разом і тому подібне, але вона його знала як товариша і розуміла що між нами не може нічого бути, саме через це між ними почали виникати постійні конфлікти та протиріччя. Але позивач все рівно як друг залишався разом та коли потрібна була допомога був поряд. Саме така ситуація сталася, коли вона почала продавати квартиру і їй потрібно було прописати дитину на тимчасовий строк, допоки не купе житло. Позивач залюбки запропонував допомогу і прописав її з сином у своєму будинку до поки вона не купе новий дім, про що у домовій книзі, яка була надана позивачем зазначається помітка «тимчасово». У 2006 року вона разом із сином переїхала своєї мами та тривалий час проживала там. Неодноразово до неї приходив [PERSON] з проханням спробувати відносини, окрім дружніх, але вона була категорична та одностайна у своєму рішенні. У зв`язку з тим, що її житлове питання не було вирішене, після продажу квартири, автомобіля були кошти, до того ж у неї були власні заощадження вона купила будинок у якого рівень готовності був 47 відсотків що знаходився за адресою [ADDRESS] , разом із земельною ділянкою та активно почала роботу щодо його добудування та облаштування. Через те, що вона жінка, яка не має будівельної освіти та навичок вона попрохала допомоги позивача, який з радістю як друг їй допоміг, фактично виконував функцію прораба, за що вона його іноді пригощала та платила йому кошти за витрачений на неї час. Він зустрічався з робочими, передавав її кошти, вони з ним разом приймали роботу щодо будівництва, проте хоча він і кошти не прохав, вона все рівно передавала йому їх, адже кожна робота повинна бути оплачена. Відповідач звертає увагу, що з моменту розірвання шлюбу у 2002 році вона жодного разу не ділила ні з ким спільне господарства, бюджет, побут, бо життя її навчило надіятися виключного на себе та не сподіватися на допомогу когось іншого, саме тому їй є незрозумілим позов позивача про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку у майні. Також відповідач наводить у відзиві свої доводи щодо нікчемності кожного з аргументів наведених у позовній заяві бо вважає їх є неправдиво-надуманими. Відповідач зазначає, що між нею та позивачем не було ні сім`ї, ні спільного господарства, а були лише дружні відносини, а свідок [PERSON] був дитиною, яка бувала у них час від часу, який не міг бачити відносин чоловіка та жінки та існування обов`язків подружжя; Відповідач посилається, що позивач у 1998 році без будь-яких заощаджень звільнився з установи відбування покарань, у 2003 році йому подарували якусь споруду, котру на момент подачі позовної заяви він начебто добудовує, заощаджував кошти та вона продала квартиру, машину, власні заощадження, бо все життя працювала, плюс допомога батьків. Виникає риторичне запитання у кого реальніше могла бути така сума? Наголосила, що будь-якого спільного бюджету між ними не було, недобудована споруда за адресою [ADDRESS] , разом із земельними ділянками, була куплена нею за свої власні кошти і ніякого відношення позивач до цього не мав; Щодо того, що у 2006 році відповідач продала свою квартиру та вони з позивачем переїхали проживати до її матері [PERSON] , то відповідач посилається, що дану інформацію можуть спростувати знайомі, а [PERSON] з якою вони гарно дружать з 1984 року і яка була цивільною дружиною її рідного брата з 1995 по 2001 року його смерті, свідок [PERSON] її близька подруга, подруга її сім?ї з 1996 року; Відповідач не розуміє, яке відношення має [PERSON] до договору купівлі-продажу між нею та [PERSON] , адже останній доньку не посвячував у дані відносини та звідки вона може знати з нею приїжджав чоловік, брат, сват, друг чи будь-хто інший; відповідач посилається, що у зв`язку з тим, що будинок і земельна ділянка була куплена за її особисті кошти, то вона і була оформлена на неї; відповідач зазначає, що позивач дійсно допомогав їй по будівництву у якості прораба за що отримував кошти; відповідач також зазначає, що вона переїхала в будинок, а син переїхав проживати до батька, та матері батька, бо вважала, що умови на той час були не комфортними для проживання дитини у будинку, це було в кінці 2008 року. Все що пише позивач не відповідає дійсності, тому що, по-перше, в суді 2015 року він сам підтверджує факт проживання її сина з його рідним батьком, а також [PERSON] теж свідчить, що її син проживав зі своїм батьком, отже в такому випадку вони ніяк не могли заселитися у будинок у складі трьох чоловік. Вона не може заперечувати того факту, що позивач проживав у її будинку протягом довгого часу вона його жаліла, та була вдячна за допомогу, він прохав її інколи переночувати у неї, а потім поступово вводив її в оману, що його власний будинок поки що непридатний для проживання, то він не має водопостачання, то не має опалення, то в домі сиро. Це все тривало до 2015 року. У 2015 році вона наголосила на тому, що позивач повинен покинути будинок, бо вона почала реально бачити, що він хоче залишитися тут назавжди, вона його попередила про те, що він має їхати до себе додому. Він з цим погодився і обіцяв з?їхати, але попросив щоб вона його не пришвидшувала. Через півроку вона побачила, що він не виконує свою обіцянку. Вона пам`ятає, як приходила на роботу і розповідала колегам про дану ситуацію, що може підтвердити свідок [PERSON] , питала в них як це зробити за допомогою міліції (того часу) чи суду. Позивач від однієї з її колег дізнався про цю розмову та розсердився, він почав погрожувати їй фізичною розправою, порчею майна. Відповідач не заперечує, що була налякана і хотіла уникнути конфлікту, тому що на той час з нею вже проживала її мама з тяжкою хворобою серця, та її стан здоров`я різко погіршився, що спонукнуло у подальшому звернутися до лікаря, отже логічно, що вона не хотіла конфлікту та скандалу, бо це могло погіршити її та мамин стан здоров`я, а також соромилася виносити конфлікт на все бачення та бути в незручній ситуації перед сусідами. Також, позивач зазначає, що по цей час вони проживали у будинку вчотирьох , вона, він, її син та її мама, але це також не є правдою, по-перше тому що на постійній основі син почав тут проживати вже разом з цивільною дружиною [PERSON] , це сталося в вересні 2015 року (до цього син часто навідувався до її та інколи залишався ночувати), позивач взагалі не зазначає її присутності в цьому будинку, але вона тут вже проживає майже 6 років по сьогоднішній день, що можуть підтвердити сусіди, та її мати, [PERSON] . Відповідач відмічає, що на її думку це дуже дивно, що позивач наголошує, що вони проживали сім`єю, але зовсім нічого не згадує про цивільну дружину її сина та наголошує, що жодного спільного проживання з позивачем не було, а судовим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23.06.2015 р. було встановлено місце проживання її сина [PERSON] з 31 грудня 2008 року за адресою [ADDRESS] . Відповідач посилається, що жодним доказом долученим позивачем не зазначається, що саме він замовляв і оплачував послуги щодо облаштування будинку, комунікацій, техніки тощо, до того ж до відзиву вона долучила докази того, що з моменту купівлі дому вона постійно сплачувала комунальні платежі, податок на землю, придбавала техніку, меблі, комунікації, будівельні матеріали. Звичайно частина чеків можливо не залишилася, адже вона жодним чином не думала, що потрібно буде їх десь долучати, тому якщо позивач мав би докази щодо сплати коштів по будинку, то він би долучив їх до позовної заяви. Червоною ниткою по справі видно, що все облаштування домоволодіння будинку та земельної ділянки у [ADDRESS] здійснено за її особисті кошти. Щодо посилання позивача, що вони з нею неодноразово відвідували [PERSON] за місцем служби в ЗСУ. Відповідач зазначила, що на доведення таких тверджень позивач долучив фотографії, проте аналізуючи їх незрозуміло чи коли вони зроблені, а тому систематичність вищезазначеного неможливо з`ясувати, а також всі інші фотографії штучно долучені з метою спільного проживання між нею та позивачем адже вони були зроблені у дружній атмосфері, тобто у колі друзів. Щодо посилання позивача на захворювання відповідача у 2017 році і його піклування про неї, то відповідач вважає, що це підкреслює взагалі не володіння стану її здоров`я, адже у медичній документації долученої до відзиву хвороба була значно раніше і якщо позивач був би близькою людиною, то він би вірно зазначав, також вона не отримувала від нього ніякої фінансової допомоги, має чеки на своє лікування. Зазначає, що до позовної заяви позивачем було долучено декларації про доходи, у яких маються неточності та вони дуже збільшені, пам`ятаючи що позивач не працював майже виникає сумнів у достовірності даних документів, а тому вважає для підтвердження правдивості слід витребувати належним чином завірені декларації про що подане відповідне клопотання. Відповідач вважає, що не має підстав для навіть припущення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її та позивача. У судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, направивши заяву про розгляд без його участі. Адвокат позивача Ковжога О.І. в судове засідання не з"явився, направивши заяву про розгляд без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, направивши заяву про розгляд без її участі. Адвокат відповідача Костенко В.О. в судове засідання не з"явився, направивши заяву про розгляд без його участі. Раніше, у судових засіданнях, позивач підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити, а відповідач заперечувала щодо позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позову. Суд заслухавши у попередніх судових засіданнях позивача та відповідача, допитав свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідив наявні у справі письмові докази, і встановив. Факт спільного проживання позивача та відповідача однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, наявність у них загальних витрат, загального бюджету, загальних витрат на харчування, покупкою майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт та інше підтвердили у судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Факт спільного проживання позивача та відповідача однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, наявність у них загальних витрат, загального бюджету, загальних витрат на харчування, покупкою майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт та інше підтверджено фотосвітлинами. Відповідно до договору дарування від 22 серпня 2003 року [PERSON] подарувала, а гр. [PERSON] прийняв у дар жилий будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці площею 184 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] . Цей договір посвідчений державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Фастовець Іриною Вікторівною, зареєстровано в реєстрі за №2-1787. Згідно довідки, яка видана [PERSON] головою селищного комітету м-ну «Лівий Поділ» Подільського району м. Полтави за адресою: [ADDRESS] , проживали дружина [PERSON] , [INFO] , з 30.06.2006 по 18.05.2021 р. та син [PERSON] , [INFO] , з 30.06.2006 по 26.11.2011 р.; Відповідно до домової книга для реєстрації громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS] проріз в ній записані: [PERSON] , [ADDRESS] , тимчасово, паспорт [NUMBER] , зареєстрована 30.06.2006 р. до 30.06.2009р.; [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] , тимчасово, паспорт свідоцтво про народження № [NUMBER] , зареєстрований 30.06.2006 р. до 30.06.2009р.; [PERSON] , [INFO] , пост., паспорт [NUMBER] Ленінськ. РВП МУ 30.09.09, зареєстрований 02.10.2009 р. Згідно договору дарування від 22 січня 1999 року [PERSON] подарував 1/3 частину, [PERSON] - 2/3 частини квартири, а гр. [PERSON] прийняла в дар квартиру номер [ADDRESS] , договір серії ААР № 704086. Відповідно до договору купівлі-продажу від 6 липня 2006 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] прийняв у власність квартиру номер [ADDRESS] . Договір посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М, зареєстровано в реєстрі за №2807. Згідно договору купівлі-продажу від 6 жовтня 2006 року укладено між [PERSON] та [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , що мешкає: [ADDRESS] , яка прийняла у власність об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку готовністю 47% та приватизовану земельну ділянку, площею 600 кв.м., кадастровий номер 5310137000:17:001:0106, що знаходиться в [ADDRESS] , номер десять. Договір посвідчений державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Підгайною О.І., зареєстровано в реєстрі за №1-2433. Витяг з Державного реєстру правочинів, № витягу 2985943 від 09.10.2006. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 12378694 від 02.11.2006, реєстраційний номер 16122988. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 березня 2008 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , що мешкає в [ADDRESS] , яка купила земельну ділянку площею 600 кв.м., землі житлової та громадської забудови, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310137000:17:001:0390. Договір посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецькою І.В., зареєстровано в реєстрі за №1358. Згідно листа Головного Управління ДПС у Полтавській області №1957/АП/16-31-75-21 від 06.08.2021 зазначено задекларований дохід позивача з 2002 року по 2013 рік, що підтверджує його постійний заробіток; Відповідно до листа КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради» від 30.08.2021 №02.1.12/1030 про виклик бригади екстреної медичної допомоги до гр. [PERSON] , за адресою [ADDRESS] надійшов 14.05.2018 р. о 10 год. 18 хв. Викликає - дружина. Після огляду встановлений діагноз: гострий коронарний синдром з елевацією сегмента ST (інфаркт міокарду). Надана медична допомога. Хворий доставлений до приймального відділення Полтавського обласного кардіологічного диспансеру. Згідно листа Головного управління ДПС у Полтавській області №1957/АП/16-31-75-21 від 06.08.2021 повідомляється, що відповідно до інформаційних систем ДПС України, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) перебуває на обліку як фізична особа - підприємець з 23.09.2002 року по теперішній час. Згідно поданої звітності, обсяг задекларованого доходу становить: 2002 рік (декларація про доходи, одержані з 23.09.2002 року по 31 грудня 2002 року від 15.01.2003 року №1264) - 0,00 грн.; 2003 рік (декларація про доходи, одержані з 01 січня по 31 грудня 2003 року від 16.01.2004 року №419) - 5157,75 грн.; 2004 рік (декларація про доходи, одержані з 01 січня по 31 березня 2004 року від 09.02.2005 року №885) - 742,50 грн.; податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця від 05.01.2005 року №23096 - 9022,0 грн.; 2005 рік (податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця від 05.01.2006 року №23022) - 13907,75 грн.; 2006 рік (податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця від 04.01.2007 року №22411) - 33659,00 грн.; 2007 рік (податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця від 08.01.2008 року №36368) - 30612,15 грн.; 2008 рік (податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця від 09.01.2009 року №31091) - 37196,50 грн.; 2009 рік (податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця від 11.01.2010 року №31407) - 17536,00 грн.; 2010 рік (податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця від 04.01.2011 року №27827) - 19500,00 грн.; 2011 рік (податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця від 05.01.2012 року №33799) - 15000,00 грн.; 2012 рік (податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця від 13.02.2013 року №1300001716) - 31000,00 грн.; 2013 рік (податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи - підприємця від 10.02.2014 року №1400001218) - 30000,00 грн. За 2014 - 2015 роки ФОП [PERSON] податкові декларації не подано. Відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, яка видана [PERSON] про те, що його заробітна плата, яка враховується для обчислення пенсії склала 60687,48, довідка видана на підставі відомостей про нарахування заробітної плати та особових рахунків за 1999-2012 роки, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Довідка видана за підписом в.о. директора та головного бухгалтера Полтавський міський парк культури і відпочинку «Перемога» за вих. №96 від 04.06.2021 р.; Згідно договору оренди від 15.10.2016 р., який укладений між [PERSON] та [PERSON] про надання в оренду квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно договору оренди житлового приміщення укладено між [PERSON] та [PERSON] щодо оренди будинку за адресою: [ADDRESS] на термін з 20 грудня 2004 р. по 20 березня 2004 р. Згідно договору про оренду квартири за адресою: [ADDRESS] , який укладений з [PERSON] та [PERSON] на термін з 23.10.08 по 23.09.09. Відповідно до договору про надання інформаційних послуг для замовлення таксі (діяльність таксі) №763 від 10 березня 2014 р., який укладений між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] . Зазначені договори підтверджують отримання доходу у позивача. Чеки на будівельні матеріали, кредитний договір від 22 березня 2012 року, чеки, квитанції про покупку телефону, сережок, платіжні документи, чеки ф квитанції про сплату комунальних послуг сплачувались за спільні кошти позивача та відповідача, які проживали однією чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Договір №163 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та виготовлення державного акту від 27 листопада 2006 р.; Робочий проект водопостачання та водовідведення житлового будинку по [ADDRESS] ; Робочий проект газопостачання житлового будинку [ADDRESS] ; Протокол №450 вимірювання опору розтікання на основних заземлювачах і заземленнях магістралей і устаткування від 04 квітня 2007 р.; Договір № _ про користування електричною енергією від 09.10.2006 р.; Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 17.12.2018 р.; Договір №101 на послуги з вивезення та знешкодження рідких побутових відходів (нечистот) по разових замовленнях мешканців на 2008 рік від 19 серпня 2008 р.; Розрахункова книжка по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення за 2010 рік, адреса: [ADDRESS] ; Розрахункова книжка за користування природним газом за 2010-2011 рік, адреса: [ADDRESS] ; Розрахункова книжка за спожиту електричну енергію, адреса: [ADDRESS] , за 2011-2012 рік; Довідки про доходи [PERSON] №1149 від 30.07.2021 р., №1150 від 30.07.2021 р., №1151 від 30.07.2021 р., №1152 від 30.07.2021 р., №1153 від. 30.07.2021 р. Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з положеннями абз. 1 ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Про те, що законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчать положення статті 74 СК України. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. У пункті 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 Європейська Конвенція з прав людини) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. При цьому, положення статті 74 СК України дають підстави дійти висновку, що вони поширюються на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь - якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного поживання однією сім`єю; спільний побут, взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), а для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року № 6-97цс11. Судом встановлено, що сторони дійсно постійно проживали разом з 2002 року по троавень 2021 року за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що факт проживання позивача [PERSON] , [INFO] , з відповідачем [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з 2002 року до травня 2021 року, є встановленим. З огляду на викладене вище, суд вважає вимогу позивача про встановлення юридичного факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про визнання майна, набутого під час спільного проживання, спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку майна, суд дійшов такого. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вже зазначалося вище, відповідно до вимог ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст. 60 глави 8 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми ст. 60 глави 8 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 глави 8 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 63 глави 8 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 70 глави 8 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. З наявних у справі письмових доказів та показань свідків слідує, що спірне нерухоме майно, а саме: житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 246,7 кв.м, житловою площею 118,1 кв.м, який складається з житлового будинку літ. «А-2», ганок літ. «а1», огорожа №1, вигрібна яма №2 та розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомо майна: 2348763453101, земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер: 5310137000:17:001:0106, реєстраційний номер: 2348617053101; земельна ділянка кадастровий номер 5310137000:17:001:0106 площею 0,06 га, розташована в [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомо майна: 2348617053101; земельна ділянка кадастровий номер 5310137000:17:001:0390 площею 600 кв.м., яка розташована в [ADDRESS] , набуті [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] за час сумісного проживання. Отже, вказане вище майно є об`єктом їхньої спільної сумісної власності. Будь - яких письмових доказів на підтвердження того, що спірний житловий будинок та земельні ділянки придбані за власні грошові кошти відповідача [PERSON] , [INFO] , відповідач суду не надала, а відтак не спростувала презумпцію спільності права чоловіка та жінки на майно, набуте ними під час спільного проживання. При цьому, сама лише державна реєстрація права власності на спірне нерухоме майно за відповідачем не може свідчити про те, що таке майно належить відповідачу на праві особистої приватної власності, з урахуванням того, що воно набуте під час спільного проживання з позивачем. За обставин викладених вище, частки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у праві спільної сумісної власності, є рівними, а тому кожна сторона спору має право на 1/2 частку спірного житлового будинку та земельних ділянок, які є об`єктом права спільної сумісної власності. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 6810 грн. 00 коп., сплачений позивачем при поданні позовної заяви за квитанцією.

Outcome: approved