Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

В провадженні судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Журавель Т.С. перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 року у задоволенні позовної заяви відмовлено. 16.12.2024 року представник відповідача адвокат Замула Р.О., через систему «Електронний суд» надіслав заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме вирішити питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2024 року призначено судове засідання щодо ухвалення додаткового рішення. Представник позивача через систему «Електронний суд» надіслала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, в яких просила у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на те, що у відзиві\~на позовну\~заяву не\~зазначалось про\~те,\~що відповідач\~планує понести\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу адвоката.\~Будь-яких\~інших заяв\~чи клопотань,\~де б\~зазначалися наміри\~відповідача понести\~витрати на\~професійну правову\~допомогу до\~ухвалення судового\~рішення також\~не надходило. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Представник [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про проведення судового засідання без його участі, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України, за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Дослідивши подану заяву, судом встановлено наступне. 10.2.2020 року між Адвокатським об`єднанням «ДЕ-ФАКТО» та [PERSON] був укладений договір про надання юридичної допомоги. Згідно п. 1.1. договору клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правничу) допомогу, консультування з питань бухгалтерського та податкового обліку тощо в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до п. 2.1. договору, Адвокатське об`єднання, на підставі звернень Клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, зокрема, представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів. Як вбачається з акту про надання юридичної допомоги №INV-000509 від 12.12.2024 року, АО «ДЕ-ФАКТО» надало [PERSON] професійну правничу допомогу за договором, що полягала у наступному: 1) підготовка та подача до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 175/672/24; поїздка до суду та ознайомлення в приміщенні суду з матеріалами справи № 175/672/24; аналіз матеріалів справи № 175/672/24; пошук та аналіз судової практики з питання стягнення додаткових витрат на дітей 14.02.2024, витрачено 9 год.; підготовка та подача до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області клопотання про залишення позовної заяви без руху у справі № 175/672/24; підготовка та подача до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області відзиву на позовну заяву у справі № 175/672/24 19.02.2024, витрачено 5 год.; поїздка до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з метою участі в судовому засіданні у справі № 175/672/24 22.02.2024 року, витрачено 2 год.; аналіз клопотання представника позивача про витребування доказів у стоматологічної клініки у справі № 175/672/24; підготовка та подача до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області заперечення на зазначене клопотання 02.04.2024 року, витрачено 2 год. 30 хв.; поїздка до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з метою участі в судовому засіданні у справі № 175/672/24 02.04.2024 року, витрачено 2 год. 30 хв.; поїздка до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з метою участі в судовому засіданні у справі № 175/672/24 25.06.2024 року, витрачено 1 год. 30 хв.; поїздка до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з метою участі в судовому засіданні у справі № 175/672/24 03.09.2024 року, витрачено 2 год.; поїздка до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з метою участі в судовому засіданні у справі № 175/672/24; ознайомлення з матеріалами судової справи в приміщенні суду 03.10.2024 року, витрачено 2 год.; підготовка до судового засідання, поїздка до суду та участь в судовому засіданні в Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області у справі № 175/672/24 31.10.2024 року, витрачено 1 год. 30 хв.; поїздка до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з метою участі в судовому засіданні у справі № 175/672/24 09.12.2024 року, витрачено 3 год. Загальна вартість наданих послуг складає 46500 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 13.12.2024 року. Вирішуючи заяву по суті, суд виходив з наступного. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Крім того, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved