Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

08.10.2024 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Еліт Фінанс до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.02.2019 між АТ Альфа-Банк та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії 200000 грн. Процентна ставка 24 % річних. АТ Альфа-Банк прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ Альфа-Банк. Тобто, відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Взяті на себе зобов`язання позивач виконав своєчасно, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку за кредитною картою відповідача. Станом на 20.12.2021 загальна сума заборгованості за кредитним договором склала 44481,43 грн. 20.12.2021 між АТ Альфа-Банк та ТОВ Фінансова компанія Еліт Фінанс укладено договір факторингу, на підставі якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 44481,43 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 9200 грн. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за відсутності клопотань будь-якої із сторін про інше. Учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи. Клопотань щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи не надходило. 13.11.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити позивачу ТОВ ФК Еліт Фінанс у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що в позовній заяві зазначено, що паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду, який містив умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами і порядок їх нарахування. Однак даний документ не може бути підставою для нарахування процентів та використання умов, зазначеному в ньому, з наступних підстав. Посилаючись на статті 9, 13 Закону України Про споживче кредитування, постанову Верховного суду у складі Об`єднаної палати від 23.05.2022 у справі № 393/126/20, відповідач вказує, що способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Тобто, паспорт споживчого кредиту не є складовою кредитного договору. Відповідач вказує, що договору про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної лінії матеріали справи не містять та позивачем суду не додано. Публічну пропозицію та та додатки до договору матеріали справи не містять та позивачем суду не надано. Випуск карти на 3 роки матеріали справи не містять, жодного платіжного документу про перерахування/зарахування банком на карту 200000 грн не має, не обґрунтовано, яким чином банком допущено перерахування кредитних коштів з перевищенням кредитного ліміту. В оферті відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (штрафів, комісії) за порушення зобов`язання та її визначеного розміру. Матеріали справи не містять відповідних бухгалтерських документів на підтвердження зазначеного розрахунку. Виписка по рахунку за кредитною картою не містить підпису особи, відповідальної за її складання та не завірена печаткою. В оферті відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (штрафів, комісії) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Також в оферті зазначено, що у разі настання відкладальних обставин, що визначені договором, пропонується застосовувати умови програми Моментальна розстрочка на карту, що вказані в додатку № 4 до договору. У розділі ІІІ додатку № 4 до договору визначаються певні умови програми Моментальна розстрочка на карту: сума кредиту, процентна ставка, строк користування кредитом, комісійні винагороди (у випадку їх наявності), порядок сплати кредиту за програмою Моментальна розстрочка на карту. Проте позивачем не було надано суду умови програми Моментальна розстрочка на карту. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві умови програми Моментальна розстрочка на карту, відсутність в оферті на укладання угоди про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, домовленості сторін про сплату неустойки (комісії, штрафів), за несвоєчасне погашення кредиту, надана банком оферта на укладання угоди про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин, тому у цьому випадку неможливо застосовувати до вказаних правовідносин правила статті 634 ЦК України щодо договору приєднання. Отже, сама по собі підписана оферта без надання належних і допустимих доказів, що підтверджують укладання договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, комісії та штрафів за невиконання кредитного договору. Звертає увагу, що оскільки кредит видавався на споживчі цілі, то кредитор з метою реалізації свого права на дострокове повернення кредиту повинен в обов`язковому порядку використати процедуру досудового врегулювання спору. Однак докази досудового врегулювання спору матеріали справи не містять, позивач не направляв відповідачу заяв, вимог чи претензій. В наданій позивачем виписці вказується нарахування комісій за РКО, нарахування процентів за несанкціонований овердрафт, нарахування процентів за прострочений несанкціонований овердрафт, списання процентів на овердрафт, нарахування штрафу № 1 та № 2 на наявність простроченої заборгованості тощо. При цьому, позивачем не наведено, якими приписами кредитного договору передбачено такі платежі та обізнаність відповідача про їх зарахування банком під час повернення ним коштів. У підписаній відповідачем оферті зазначено, що інші умови згідно додатку № 4 до договору, проте вказаний додаток позивачем суду не надано взагалі, що унеможливлює перевірку доводів позову. Враховуючи викладене, вказані документи не підтверджують наявність між сторонами домовленості щодо відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, наслідки виникнення несанкціонованого овердрафту, а також наявність заборгованості у розмірі, визначеному позивачем. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на час звернення до суду у позичальника нарахована заборгованість в сумі 44481,43 грн, з яких: тіло кредиту 39543,81 грн, відсотки за кредитом 4737,62 грн. Відповідно до виписки про рух коштів по картці за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 55879,51 грн. За весь час користування карткою боржником було проведено витрат по картці на суму 55879,51 грн. Отже сума коштів, яка була неповернута банку становить 0,00 грн. Банк, визначивши предмет позову як стягнення заборгованості у розмірі 44481,43 грн, фактично включив до цієї суми і проценти, суму тіла кредиту неодноразово збільшувалась банком на суми, які відповідач не повинен був сплачувати (додаткові відсотки, комісії, штрафи). Зокрема, позивач зарахував комісію з РКО 21037,59 грн, хоча жодних доказів і підписаних відповідачем документів про згоду на нарахування такої комісії не надав. Відповідач вважає неправомірним і безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення за процентами, комісією РКО та овердрафтом, та відповідно вважає, що ці кошти повинні бути спрямовані на погашення тіла кредиту. Відповідач вважає, що оскільки сторони у кредитному договорі не передбачили нарахування з позичальника збільшених відсотків та інших платежів у розрахованому позивачем розмірі, то зарахування внесених позичальником коштів на погашення тіла кредиту буде правомірним. В зв`язку з цим відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 02.12.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає таке: Щодо незгоди відповідача з порядком укладання кредитного договору. Позивачем разом із позовною заявою надано оферту відповідача про отримання кредиту, в якій вказано всі істотні умови договору банківського кредиту, в тому числі і розмір відсотків. На підтвердження прийняття даної оферти відповідача АТ Альфа Банк було вчинено конклюдентні дії, а саме видано (перераховано) кредит, що підтверджується випискою по рахунку, яка надана разом із позовною заявою. В оферті відповідача в самому низу чітко зазначено, що відповідач підтверджує власноручним підписом, що йому на його оферту АТ Альфа Банк надано акцепту. Отже, укладення кредитного договору між позивачем і відповідачем відбувалось саме шляхом прийняття оферти (пропозиції) відповідача АТ Альфа Банк (прийняття оферти і є укладеним кредитним договором, оскільки всі суттєві умови кредитного договору чітко вказані в оферті відповідача на отримання кредиту). Щодо незгоди відповідача з розміром заборгованості та розрахунком заборгованості, що наданий позивачем. Посилаючись на положення ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність, Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, правові позиції, викладені в постановах Верховного суду від 25.05.2021 по справі № 554/4300/16-ц та від 22.04.2024 по справі № 559/1622/19, відповідач зазначає, що виписка є первинним документом, який підтверджує розмір і наявність заборгованості. Таким чином, заборгованість відповідача підтверджується у сукупності умовами кредитного договору, виписками по рахунку та розрахунком заборгованості. Щодо незгоди відповідача з комісією за розрахунково-касове обслуговування. По-перше, умовами кредитного договору передбачено саме комісія за розрахунково-касове обслуговування, а не комісія за обслуговування кредитної заборгованості, на що посилається відповідач. По-друге, позивач, з посиланням на ухвалу Великої палати Верховного суду від 11.01.2023 по справі № 199/7014/20 та постанову Великої палати Верховного суду від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19, вважає посилання відповідача на несправедливість такої умови кредитного договору, як комісія за обслуговування кредитної заборгованості, є помилковим та таким, що суперечить вимогам статті 8 Закону України Про споживче кредитування. Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Заперечення на відповідь на відзив від відповідача не надходило. Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі досліджених доказів, які містяться в матеріалах справи. 18.02.2019 [PERSON] підписав оферту, відповідно до якої запропонував АТ Альфа Банк укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ Альфа Банк (далі - Договір), укладеного між ним та банком на наступних умовах: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту - Максимум-готівка, мета кредиту - споживчі цілі (п. І оферти) (а.с.6). Відповідно до п. ІІ оферти [PERSON] пропонує банку відкрити йому поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні, повідомити йому реквізити рахунку та випустити міжнародну платіжну карту MC Debit World строком дії 3 роки з моменту випуску. Згідно з п. ІІІ оферти ліміт кредитної лінії - 200000 грн, процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою - 24% річних, тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. IV оферти обов`язковий мінімальний платіж - 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн, дата сплати обов`язкового мінімального платежу - відповідно до умов додатку № 4 до Договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості кредиту пропонує навести в тарифах, які є невід`ємною частиною Договору, пропонує банку щомісячно здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку № [NUMBER] в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами. Згідно з п. V оферти, у разі настання відкладальних обставин, що визначені Договором, пропонує застосувати умови програми Моментальна розстрочка на карту, що вказані в додатку № 4 до Договору. У розділі ІІІ додатку № 4 до Договору визначаються певні умови програми Моментальна розстрочка на карту: сума кредиту, процентна ставка, строк користування кредитом, комісійні винагороди (у випадку їх наявності), порядок сплати кредиту за програмою Моментальна розстрочка на карту. Всі відносини між позичальником та банком та істотні умови надання та користування кредитом, які не врегульовані Угодою, пропонує врегулювати Договором, діюча редакція якого розміщена за електронною адресою www.alfabank.com.ua. Відповідно до п. VI оферти угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту пропозиції на укладення угоди та надання суми кредиту. Оферта містить підпис клієнта про те, що він 18.02.2019 отримав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. В паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем, викладено основні умови кредитування (а.с.6, зворот). Зокрема, в розділі 3 зазначено: тип кредиту - кредитування рахунку, мета отримання кредиту - споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом, строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору, максимальна сума кредиту - 200000 грн. В розділі 4 зазначено: розмір процентної ставки - 24% річних, тип процентної ставки - фіксована, реальна річна процентна ставка по програмі Моментальна розстрочка на карту - 0,01% річних, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору, відображені в тарифах на видачу та обслуговування картки Максимум/Максимум-готівка для фізичних осіб. В розділі 6 зазначено, що процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 24% річних. Матеріали справи містять копію картки фізичної особи - платника податків та копію паспорту громадянина України, які видані на ім`я [PERSON] , на яких міститься підпис останнього про їх засвідчення 18.02.2019 (а.с.7-8). 20.12.2021 між АТ Альфа-Банк та ТОВ ФК Еліт Фінанс укладено договір факторингу № 4, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в додатку № 1-1 до договору (а.с. 9-13). Відповідно до п. 2.3. договору факторингу право вимоги вважається відступленим фактору з дати оплати фактором ціни права вимоги відповідно до п. 4.2. цього договору. В дату здійснення оплати фактором ціни права вимоги відповідно до п. 4.2. цього договору сторони підписують акт приймання - передачі реєстру боржників за формою, встановленою в додатку № 2 до цього договору. Згідно з п. 4.1., 4.2. договору факторингу права вимоги за цим договором становлять 234963295,73 грн. Ціна права вимоги за цим договором становить 12878944 грн. 20.12.2021 АТ Альфа-Банк та ТОВ ФК Еліт Фінанс уклали акт приймання-передачі реєстру боржників від 20.12.2021 до договору факторингу № 4 від 20.12.2021 (а.с.14). Відповідно до платіжного доручення № 34291 від 20.12.2021 ТОВ ФК Еліт Фінанс перерахувало на розрахунковий рахунок АТ Альфа-Банк грошові кошти в сумі 12878944 грн за права вимоги згідно договору факторингу № 4 від 20.12.2021 (а.с. 15). Згідно з виписки з додатку до договору факторингу № 4 від 20.12.2021 Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ ФК Еліт Фінанс передано право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 18.02.2019 на загальну суму 44481,43 грн, з яких залишок по тілу кредиту - 39543, 81, залишок по відсотках - 0 грн, залишок по комісіям - 0 грн, залишок заборгованості за штрафними санкціями - 4937,62 грн (а.с. 16). У виписці по рахунку № [NUMBER] з кредитною картою World Debit Mastercard за період з 18.02.2019 по 21.12.2021, відкритого на ім`я [PERSON] , зафіксовано рух коштів по вказаному рахунку у зазначений період із вказанням дати та призначення платежів (а.с. 17-19). Зокрема, у зазначений період зафіксовано: - зняття коштів з рахунку - 22440,87 грн (в період з 22.02.2019 по 20.02.2020); - внесення коштів на рахунок - 16335,70 грн (в період з 05.03.2019 по 10.02.2020); - списання процентів за користування кредитом - 12114,14 грн (в період з 18.03.2019 по 17.12.2021) ; - розрахунково-касове обслуговування основної картки (щомісячно від суми заборгованості на кінець РЦ - 20413,99 грн; - списання плати за користування послугою SMS-інформування - 195 грн; - щомісячна комісія за страховий пакет від фінансових ризиків - 331,20 грн; - списання процентів за овердрафт - 384,31 грн. ТОВ ФК Еліт Фінанс здійснено розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с. 20). У розрахунку зазначено такі відомості: позичальник - [PERSON] , номер кредитного договору - 631107618, дата надання кредиту - 18.02.2019, сума ліміту на дату укладання договору - 18000 грн, сума ліміту на поточну дату - 0, звіт станом на 20.12.2021, загальна заборгованість на дату складання довідки - 44481,43 грн. У зазначеному розрахунку вказано, що загальна заборгованість за кредитом в розмірі 44481,43 грн сформована із заборгованості з простроченого тіла кредиту в сумі 39315,55 грн, заборгованості відсотків за користування кредитом в сумі 4937,62 грн, заборгованості за овердрафтом в сумі 228,26 грн. При цьому, як вбачається із розрахунку заборгованості з рахунку всього знято коштів - 22440,87 грн; внесено коштів на рахунок - 16335,70 грн. Водночас у розрахунку заборгованості містяться комісія за РКО та овердрафт (несанкціонована заборгованість), сума яких кожного розрахункового періоду включається до тіла кредиту та внесені на рахунок кошти зараховуються на погашення зазначених нарахувань. При цьому, відсотки нараховані на загальну суму заборгованості. Здійснення списання коштів, у т.ч. в рахунок зазначених платежів, відбувається в період 18.02.2019 по 20.12.2021. Дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21). Враховуючи споживчий характер правовідносин між банком та споживачем, за відсутності належних і допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною в таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними (постанова ВС\~від\~16.08.2023 у справі № 176/1445/22). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~положень ст.\~638\~ЦК України\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними\~умовами договору\~є умови\~про предмет\~договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 639\~ЦК України\~передбачено,\~що договір\~може бути\~укладений у\~будь-якій\~формі,\~якщо вимоги\~щодо форми\~договору не\~встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до\~положень ст.\~640\~ЦК України договір\~є укладеним\~з моменту\~одержання особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Статтею 641\~ЦК України\~передбачено,\~що пропозицію\~укласти договір\~(оферту)\~може зробити\~кожна із\~сторін майбутнього\~договору. Пропозиція\~укласти договір\~має містити\~істотні умови\~договору і\~виражати намір\~особи,\~яка її\~зробила,\~вважати себе\~зобов`язаною\~у разі\~її прийняття. Пропозицією\~укласти договір\~є,\~зокрема,\~документи (інформація),\~розміщені у\~відкритому доступі\~в мережі\~Інтернет,\~які містять\~істотні умови\~договору і\~пропозицію укласти\~договір на\~зазначених умовах\~з кожним,\~хто звернеться,\~незалежно від\~наявності в\~таких документах\~(інформації)\~електронного підпису. Відповідно до ст. 643 ЦК України\~якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку. Згідно ст. 1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно із п. 59, 60, 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: клієнтські рахунки та виписки з них. Клієнтські рахунки та рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта. Відповідно до правового висновку, зробленого Верховним судом в постанові від\~25 травня 2021 року у справі 554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. При цьому, згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) вбачається, що абзац 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема, тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності) тощо. Частиною 6 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Кредитодавцю та новому кредитору забороняється вимагати сплати будь-яких платежів, не зазначених у договорі про споживчий кредит та/або не врахованих у розрахунку денної процентної ставки, що зазначена в договорі про споживчий кредит. Відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Банк зобов`язаний повідомити споживача про продовження строку користування кредитом за договором про споживчий кредит у формі кредитування банківського рахунку або кредитної лінії не пізніше 30 календарних днів до дати такого продовження. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Судом встановлено, що 18.02.2019 [PERSON] звернувся до АТ Альфа-Банк із офертою на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200000 грн. Цього ж дня вказана оферта була акцептована банком та отримана [PERSON] . Із виписки по рахунку [PERSON] № [NUMBER] вбачається, що 18.02.2019 по зазначеному рахунку встановлено кредитний ліміт у розмірі 18000 грн. [PERSON] почав користуватися кредитними коштами 22.02.2019. Отже, суд констатує, що з моменту підписання [PERSON] оферти, її акцептування банком та встановлення кредитного ліміту кредитний договір між сторонами є укладеним. Укладений між сторонами кредитний договір відповідає формі, визначеній ст. 207, 208, 1046, 1047, 1055 ЦК України. В подальшому АТ Альфа-Банк відступило ТОВ ФК Еліт Фінанс право грошової вимоги за вказаним кредитним договором відповідно до договору факторингу № 4 від 20.12.2021. Факт користування відповідачем кредитним коштами підтверджується випискою по рахунку, яка відповідно до зазначеної вище правової позиції Верховного суду від\~25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, є належним підтвердженням факту видачі кредиту та користування кредитними коштами. При цьому, суд не приймає посилання позивача на те, що виписка не підписана позивачем та не містить печатки, оскільки матеріали позовної заяви разом з додатками прошиті та пронумеровані, на останньому аркуші проставлено посвідчувальний напис, підпис уповноваженої особи та відтиск печатки заявника, що відповідає встановленим ДСТУ вимогам до оформлення та посвідчення копій документів. Водночас, враховуючи подані сторонами докази, приймаючи до уваги вимоги і заперечення сторін, наведені в заявах по суті справи, суд встановив умови, на яких укладено кредитний договір та які доведено позивачем. Зокрема, офертою та паспортом споживчого кредиту встановлено такі умови: сума кредитування - 200000 грн, процентна ставка за користування кредитними коштами - 24% річних, тип процентної ставки - фіксована, строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. При цьому, суд зауважує, що строк дії кредитної картки та строк дії відновлювальної кредитної лінії не є тотожними. Інших істотних умов кредитний договір не містить. Зокрема, у договорі відсутні умови та розмір нарахування комісії за розрахунково-касове обслуговування, умови та розмір плати за користування послугою SMS-інформування, умови та розмір щомісячної комісії за страховий пакет від фінансових ризиків, умови та розмір процентів за овердрафт, які відповідно до виписки списувались із розрахункового рахунку [PERSON] , умови настання відкладальних обставин, за яких застосовуються умови програми Моментальна розстрочка на карту, а також умови цієї програми. Суд погоджується із твердженням позивача, що відповідно до положень Закону України Про споживче кредитування, банк вправі включати до умов договору про споживчий кредит умови про комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо, однак позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували включення таких платежів до умов договору. У зв`язку з цим суд визнає доводи відповідача щодо протиправності нарахування йому, крім процентів, інших платежів, не передбачених угодою, слушними. Окремих доказів, які підтверджували б нарахування інших платежів та їх розміру, крім визначених офертою процентів, позивачем до позовної заяви не додано, як і не додано доказів продовження строку дії відновлювальної кредитної лінії на термін, що перевищує 12 місяців з дня укладання кредитного договору, у зв`язку з чим суд не погоджується із розрахунком заборгованості, здійсненим позивачем, та, як наслідок, із розміром заявлених позовних вимог. Таким чином, суд визнає недоведеним позивачем підстави нарахування банком комісії за розрахунково-касове обслуговування, плати за користування послугою SMS-інформування, щомісячної комісії за страховий пакет від фінансових ризиків, процентів за овердрафт, а також нарахування процентів після закінчення обумовленого строку кредитування. За таких обставин суд, враховуючи правову позицію Верховного суду, викладену в постанові від 07.06.2023 у справі № 234/3840/15-ц, здійснює власний розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором в межах загального строку кредитування, який складає 12 місяців, враховуючи розмір отриманих відповідачем кредитних коштів, період користування кредитними коштами, суму повернутих коштів, процентну ставку в розмірі 24% річних на залишок заборгованості в перерахунку за кожен день користування кредитними коштами. Розрахунок наведено нижче. ПеріодЗнято коштів з рахункуВідсотки (24% річних)Внесено коштів на рахунокЗалишок заборгованості (тіло кредиту + відсотки) 22.02.201916165,0010,67 16175,67 23.02.2019 - 24.02.2019021,36 16197,03 25.02.2019611,0011,09 16819,12 26.02.2019011,10 16830,22 27.02.201925,2011,12 16866,54 28.02.2019712,0011,60 17590,14 01.03.2019409,0011,88 18011,02 02.03.2019 - 04.03.2019035,69 18046,71 05.03.2019011,911104,4516954,17 06.03.2019 - 07.04.20190373,20 17328,27 08.04.2019011,441100,0016239,71 09.04.2019 - 09.05.20190324,76 16564,47 10.05.2019010,94100015575,41 11.05.2019 - 16.05.2019061,79 15637,20 17.05.201910010,32 15747,52 18.05.2019 - 21.05.2019 41,61 15789,13 22.05.2019237,9510,42 16037,50 23.05.201910010,59 16148,09 24.05.2019 - 09.06.2019 182,22 16330,31 10.06.2019 10,79120015141,10 11.06.2019 - 26.06.2019 160,79 15301,89 27.06.20197710,11 15389,00 28.06.2019 - 01.07.2019 40,67 15429,67 02.07.201961,7510,19 15501,61 03.07.2019 - 14.07.2019 123,27 15624,88 15.07.2019 10,32110014535,20 16.07.2019 - 28.07.2019 144,69 14679,89 29.07.20191509,71 14839,60 30.07.2019 9,79 14849,39 31.07.2019 9,80159213267,19 01.08.2019 8,76 13275,95 02.08.201913659,66 14650,61 03.08.2019 - 15.08.2019 126,21 14776,82 16.08.2019 9,751144,2513642,32 17.08.2019 - 11.09.2019 236,05 13878,37 12.09.2019134,759,25 14022,37 13.09.2019899,31 14120,68 14.09.2019 9,32 14130,00 15.09.2019 9,33 14139,33 16.09.201952,559,37100013201,25 17.09.2019 - 29.09.2019 113,72 13314,97 30.09.2019908,84 13413,81 01.10.2019 8,85 13422,66 02.10.20191793,0710,04180013425,77 03.10.2019 - 15.10.2019 115,65 13541,42 16.10.2019 8,94110012450,36 17.10.2019 - 25.10.2019 74,15 12524,51 26.10.2019778,32 12609,83 27.10.2019 - 09.11.2019 108,63 12718,46 10.11.2019 8,39110011626,85 11.11.2019 - 15.12.2019 279,49 11906,34 16.12.2019 7,86100010914,20 17.12.2019 - 20.12.2019 28,84 10943,04 21.12.20191007,29 11050,33 22.12.2019 7,29 11057,62 23.12.2019257,32 11089,94 24.12.2019 - 28.12.2019 36,66 11126,60 29.12.2019 7,34110010033,94 30.12.2019 - 09.02.2020 288,88 10322,82 10.02.2020 6,819959334,63 11.02.2020 - 19.02.2020 25,62 9360,25 20.02.202065,606,24 9462,09 21.02.2020 6,25 9468,34 Всього за період дії кредитного договору22440,873332,2716335,709468,34 \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи доведені позивачем обставини справи та здійснений судом розрахунок, суд встановив, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 9468,34 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. \~ \~ \~ \~ Розподіл процесуальних витрат. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн, що підтверджено платіжною інструкцією від 12.09.2024 № 4566. Крім цього позивачем заявлено до відшкодування витрати на правову допомогу в розмірі 9200 грн, які позивач підтверджує договором про надання правничої допомоги від 03.07.2024 № 03-07/24, актом № 1 приймання - передачі наданих послуг від 15.07.2024 № 1, платіжною інструкцією від 29.07.2024 № 3561. Відповідачем розрахунок суми судових витрат не подавався. Зважаючи на висновок суду про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 9468,34 грн, що складає 21,29 % від заявлених позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача 644,66 грн сплаченого судового збору (21,29% від 3028) та 1958,68 грн витрат на правову допомогу (21,29% від 9200), що разом складає 2603,34 грн. Враховуючи викладене,\~

Outcome: partial