Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту у загальному розмірі 23 363,22 грн.. Позов обґрунтований тим, що 05.05.2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір №740065 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. 22.02.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 015-220221, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило право вимоги ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», а ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками. В подальшому, 05.02.2024 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» укладено Договір факторингу № 20240205/1, у відповідності до умов якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» відступило право вимоги ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф», а ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками. Відповідно до Реєстру боржників від 03.04.2024 до Договору факторингу № 20240205/1 від 05.02.2024 ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23 363,22 грн., з яких: 6 100,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 13 908,00 грн. - залишок заборгованості по процентам за користування; 0,00 грн. - заборгованість за пенею та штрафами; 3 355,22 грн. - інфляційне збільшення. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» за Договором №740065 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 23 363,22 грн., а відтак позовач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості: за Договором №740065 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 23 363,22 грн., з яких: 6 100,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 13 908,00 грн. - залишок заборгованості по процентам за користування; 0,00 грн. - заборгованість за пенею та штрафами; 3 355,22 грн. - інфляційне збільшення за відсотками та понесені судові витрати. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 30.04.2024 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 14.08.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АРТЕМІДА-Ф»було задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АРТЕМІДА-Ф» заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №740065 від 05.05.2020 року у загальному розмірі 23 363,22 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 7 000, 00 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.. [PERSON] у особі свого представника - адвоката Чернецької Г.М. звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14.08.2024 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АРТЕМІДА-Ф» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно ухвали суду від 26.09.2024 заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14.08.2024 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АРТЕМІДА-Ф» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредитубуло скасовано. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідачки - адвокат Чернецька Г.М. подала до суду відзив на позов, відповідно до якого зазначила, що позивач посилається на суму позики, яку відповідач брала 05.05.2020(майже 5 років перед подачею позову до суду) з терміном повернення 1 місяць. Позивач не пояснює які в нього підстави для подання позову поза межами строку позовної давності, що встановлена статтею 257 Цивільного кодексу України та для його задоволення судом. При цьому, позивач, розуміючи сплив строку позовної давності, 05 лютого 2024 року купує борг [PERSON] у іншої фінансової компанії, тобто розуміє ризики щодо неотримання коштів від відповідача у зв`язку із строками позовної давності. Також слід зазначити, що позивач намагається стягнути з відповідача якийсь залишок заборгованості за процентами за користування - 13 908 грн., однак жодного розрахунку цієї заборгованості не надає. Якщо ми звернемо увагу на так званий розрахунок, що доданий до позовної заяви, то дана сума нічим не підтверджена, просто безапеляційно вказана як «залишок заборгованості за процентами за користування». На невідомо як розрахований залишок та позивач ще й хоче стягнути інфляційне збільшення. Також не надано ні розрахунку, ні доказів оплати витрат на правничу допомогу. За своєю суттю шаблонний позов, який складають адвокати для фінансових компаній коштує 7000 грн. Які складові витрат на правову допомогу, скільки часу було витрачено на складання такого шаблонного позову також залишається невідомим. Крім того, представник заявила про порушення позивачем строків позовної давності та просила застосувати наслідки порушення цих строків, визначені статтею 267 ЦК України, - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник позивача Бачинський О.М.подав суду відповідь на відзив, згідно якої зазначив, що у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність, визначена у ст.257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строкйого дії. А продовження строків у свою чергу, свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. Відповідно до пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільногокодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії. Як вбачається із Позовної заяви, п.1.3. Договору №740065 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.05.2020, та ГРАФІКУ ПЛАТЕЖІВ: «Датаповернення позики та сплати нарахованих процентів: 04.06.2020 р.».Відповідно строк позовної давності почав перебігати із 05.06.2020 року.Оскільки 24.02.2022 року в Україні введено режим воєнного стану, віповідно з 24.02.2022 року і до закінчення воєнного стану даний строк не зараховується при обчисленні позовної давності. Представник зазначив суду про обгрунтованість заявлених позивачем вимог та просив вимоги позову задовольнити у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до наступних висновків. 05.05.2020 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір №740065 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало [PERSON] кредит у розмірі 6 100 грн. строком на 30 днів, стандартною процентною ставкою 1,90% в день та застосовується в межах всього строку кредиту (пп. 1.2., 1.3.,1.4.1., 1.4.2. п. 1.4. договору). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до пп. 1.1. Кредитного договору, укладання Кредитного договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мабільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході та/ або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. Відповідно до пп. 1.2. Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до пп.2.1. Кредитного договору, Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, і яка зазначена у даному пп. Кредитного договору. Відповідно до пп.2.4. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) на користь клієнта. Публічна пропозиція (оферта) у розумінні статей 641, 644 ЦК України визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, однак всі інші істотні умови які є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, зазначено в Індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту - Кредитному договорі. 22 лютого 2021 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», код ЄДРПОУ42753492, та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС», код ЄДРПОУ42827134, уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», включно і до [PERSON] за Договором №740065 про надання коштів на умовах споживчого кредиту 05.05.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 6199. У подальшому, 05.02.2024 між ТОВАРИСТВО 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС», код ЄДРПОУ42827134, та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» код ЄДРПОУ42655697,уклали Договір факторингу № 20240205/1, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВАРИСТВО 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС», включно і до [PERSON] за Договором № 740065 про надання коштів на умовах споживчого кредиту 05.05.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 185. Станом на 23.04.2024 заборгованість відповідачки перед позивачем складає 23 363,22 грн., з яких: 6 100,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 13 908,00 грн. - залишок заборгованості по процентам за користування; 0,00 грн. - заборгованість за пенею та штрафами; 3 355,22 грн. - інфляційне збільшення. При цьому, позивачем розрахована сума інфляційного збільшення (ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України) наступним чином ІІС = (ІІ1 : 100) x (ІІ2 : 100) x (ІІ3 : 100) x ... (ІІZ : 100), деІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період IIc (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) = 1.16769405. Інфляційне збільшення = Основна сума боргу х ІІС - Основна сума боргу. Основна сума заборгованості за Договором позики: 20 008,00 грн. (сума заборгованості по тілу кредиту та відсотках).Період нарахування інфляційних витрат: Дата виникнення простроченої заборгованості - 04.06.2020 р. Кінцева дата нарахування інфляційних витрати - 22.02.2022 р. Інфляційні витрати: Останній період (04/06/2020 - 22/02/2022) Інфляційне збільшення: 20 008,00 x 1.16769405 - 20 008,00 = 3 355,22 грн.. Разом з тим, як вбачається з матеріалв справи, 05.02.2024 між ТОВАРИСТВО 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС», код ЄДРПОУ42827134, та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» код ЄДРПОУ42655697,уклали Договір факторингу № 20240205/1, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВАРИСТВО 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС», включно і до [PERSON] за Договором № 740065 про надання коштів на умовах споживчого кредиту 05.05.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 185. За таких обставин, суд погоджується з доводами сторони відповідачки та приходить до висновку про безпідтавсність нарахування позивачем інфляційних витрат за період 04/06/2020 - 22/02/2022, що передував даті укладення ними договору факторингу та отримання права грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС», включно і до [PERSON] за Договором № 740065 про надання коштів на умовах споживчого кредиту 05.05.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 185. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» за Договором №740065 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 20 008,00 грн.. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1055 цього Кодексу встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно положень пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514 цього Кодексу визначає, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позову частково обгрунтовані, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 20 008,00 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження надання правової допомоги представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 20240325.7 від 25 березня 2024 року, укладений між позивачем та адвокатом Бачинським О.М., у якому зазначено вартість наданих адвокатом послуг, яка складає 7 000,00 грн, а також орієнтовний розрахунок, у якому вартість, наданих адвокатом послуг складає 7 000,00 грн.. Таким чином, оскільки при зверненні до суду позивачем було заявлено вимогу про стягнення витрат понесених на оплату правничої допомоги Адвоката в розмірі 7 000,00 грн., суд вважає за доцільне дану вимогу задовольнити. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Отже, на підставі оцінки викладених у позовній заяві аргументів, наданих позивачем доказів та вищенаведених положень закону суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АРТЕМІДА-Ф». Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки витрати понесені позивачем по сплаті судового збору пропорційно до частки задоволених позовних вимог.

Outcome: partial