Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

08.10.2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» адвокат Ружицький О.А. звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» заборгованість у розмірі 24907,73 гривень, в тому числі: основна сума заборгованості - 8554,94 гривні; заборгованість за нарахованими процентами по кредиту - 15123,91 гривні; сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту - 443,98 гривні; сума 3% річних від суми процентів за період прострочення відсотків - 784,90 гривні, також судові витрати, в тому числі витрати на сплату судового збору та витрати на професійну правничу (правову) допомогу. В обґрунтування позову зазначено, 30.11.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №001-14752-301112, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 15000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99 % річних та комісії у розмірі 3,49% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. 02 червня 2020 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» було укладено договір № 2253/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, згідно умов якого ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» набуло права вимоги стягнення за кредитним договором № 001-14752-301112 з [PERSON] . Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 24907,73 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 8554,94 гривні; заборгованості за нарахованими процентами по кредиту у розмірі 15123,91 гривні; суми 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту у розмірі 443,98 гривні; суми 3% річних від суми процентів за період прострочення відсотків у розмірі 784,90 гривні. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І. З метою визначення підсудності суддею Вжещ С.І. 12.10.2024 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» було зроблено запит про місце реєстрації [PERSON] . Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 841803 від 12.10.2024 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 14.10.2024 у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні на 13.11.2024 року. Ухвалою суду від 13.11.2024 року на підставі пункту 2 частини 2 статті 223 ЦПК України розгляд справи відкладено до 05.12.2024 року. 05.12.2024 року ухвалою суду зазначену позовну заяву на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 10.12.2024 року на електронну адресу суду на виконання вимог ухвали представником позивача Бадзюнь В.В. надано заяву про усунення недоліків позовної заяви, залишеної без руху та додано до неї платіжну інструкцію в національній валюті від 09.12.2024 року № 1527 про сплату судового збору. Ухвалою судді від 11.12.2024 року продовжено розгляд справи та судове засідання по справі призначено на 27.12.2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом останній направив до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судові засідання 05.12.2024 року та 27.12.2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розгляд справи проводити в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що згідно з копією заяви № 001-14752-301112 від 30.11.2012 року, між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у сумі 15000 грн, строком на 50 місяців. Розмір процентної ставки становить 9,99% річних, процентна ставка є фіксованою. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,49% в місяць (а.с.06). Відповідно до копії графіку платежів, який є додатком № 1 до заяви № 001-14752-301112 від 30.11.2012 року, кінцевий строк повернення кредиту - 30.01.2017 року (а.с.07). Згідно з копією заяви про надання/перерахування кредитних коштів від 30.11.2012 року, відповідач просив здійснити надання кредитних коштів, відповідно до умов кредитного договору № 001-14752-301112 від 30.11.2012 року у сумі 15000,00 грн шляхом їх зарахування на рахунок № [NUMBER] , який відкритий в ПАТ «КБ «НАДРА» Відділення №1415 Миколаївське РУ, код Банку 380764, з подальшим перерахуванням цих коштів на рахунок № [NUMBER] , який відкритий в ПАТ «КБ «НАДРА», код Банку 380764 (а.с.08). Відповідно до копії документу №1 від 30.11.2012 року ПАТ «КБ «Надра» (Регіональне відділення) перерахувало відповідачу на рахунок № 2625/81041719 суму у розмірі 15000,00 грн, згідно з умовами кредитного договору №001-14752-301112 від 30.11.2012 (а.с.9-11). Згідно з копією договору №2253/к від 02.06.2020 року про відступлення прав вимоги, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС», банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до: позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) тощо, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору (а.с.12-14). Відповідно до копії витягу, додатку № 1 до договору №2253/К, ПАТ «Дельта Банк» передало, а ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» прийняло право вимоги до боржника [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 001-14752-301112 від 30.11.2012 року на загальну суму 23678,85 грн., яка складається з основної суми заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8554,94 грн; заборгованості за нарахованими процентами по кредиту у розмірі 15123,91 грн (а.с.15). Згідно з копією платіжного доручення № 48 від 26.05.2020 року, ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» перерахувало АТ «Дельта Банк» грошові кошти у розмірі 1800000 грн за придбаний актив (а.с.17). Відповідно до копії платіжного доручення № 49 від 27.05.2020 року, ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» перерахувало АТ «Дельта Банк» грошові кошти у розмірі 688200 грн за придбаний актив (а.с.18). Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України). Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, оскільки надані ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕС» по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують те, що відповідач отримав кредит у сумі 15000,00 грн, у зв`язку з чим має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів, що фактично отримані та використані відповідачем, але в добровільному порядку ні ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», ні ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕС» не повернуті, тобто [PERSON] не виконано договірні зобов`язання, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. З огляду на вищевикладене, суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved