Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернувся до Московського районного суду м. Харкова із заявою якою просив оголосити військовослужбовця, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , загиблим [INFO] , під час виконання військового обов`язку по захисту держави України в російсько українській війні місце смерті: м. Бахмут Донецької області. Заявник мотивує свої вимоги тим, що він є батьком [PERSON] , [INFO] та у зв`язку із повномасштабним вторгненням [INFO] . Російської Федерації на територію України загиблого сина 09 грудня 2022 року призвано на військову службу в рамках мобілізації [INFO] . Службу [PERSON] проходив у складі військової частини [NUMBER] на посаді стрільця-помічника гранатометника 2-го мотопіхотного відділення 3-го мотопіхотного взводу 3-ї мотопіхотної роти [NUMBER] мотопіхотного батальйону. Під час участі у бойових діях, спрямованих на забезпечення національної безпеки та оборони, а також на відсіч і стримування збройної агресії Російської Федерації,\~13 лютого 2023 року [PERSON] зник безвісти. Заявником 18 січня 2024 року\~отримано сповіщення сім`ї №261 від [INFO] ), згідно з яким [PERSON] оголошений зниклим безвісти\~від 13 лютого 2023 року\~під час ведення бойових дій поблизу м. Бахмут Донецької області при захисті суверенітету та територіальної цілісності України. Згідно до акту службового розслідування та Витягу із наказу командира ВЧ [NUMBER] вбачається, що під час виконання бойових завдань при безпосередньої участі в заходах національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України 13.02.2023 року приблизно о 02.10 поблизу м. Бахмут Донецької області, під час артилерійського обстрілу, регулярними військами збройних сил російської федерації, взводного опорного пункту «Венера» 3 мотопіхотної роти [NUMBER] мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] , безвісти зник солдат [PERSON] . Визнання [PERSON] загиблим заявнику потрібно для оформлення права на спадщину відповідно до Цивільного кодексу України, отримання передбачених законодавством соціальних виплат, у тому числі компенсацій і допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця та реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть, що є необхідним для виконання вищезазначених правових дій. Представник заявника адвокат Керімов А.З. в судовому засіданні подану заяву [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві, проти слухання справи без участі належним чином повідомлених заінтересованих осіб не заперечував. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України надав до суду пояснення третьої особи щодо позову або відзиву обґрунтовуючи свою позицію, що останнім місцем роботи військовослужбовця саме є військова частина [NUMBER] . Додатково просив суд звернути увагу, що відповідно до пункту 15 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року N?671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України 19 жовтня 2016 року N? 730), Міністерство оборони України є окремою юридичною особою публічного права має печатку із зображенням державного герба України із своїм найменуванням власні бланки, рахунки в органах Казначейства. Разом з цим, є визначальним той факт, що даний військовослужбовець не займає жодної посади в штаті саме Міністерства оборони України, як юридичної особи; військової служби безпосередньо в Міністерстві оборони України не проходить, а отже, будь-які безпосередні правовідносини між ним та Міністерством оборони України відсутні та вважає, що дані твердження вкотре підкреслюють, що Міністерство оборони України є неналежною стороною по даній судовій справі, а також просив суд із врахуванням винятку з встановленого змістом частини другої статті 46 ЦК України згідно якої фізична особа, яка пропала безвісти у зв?язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Вважав подану заяву до суду передчасною, оскільки не закінчилися воєнні дії на території України, розгляд справи проводити без їх участі. Інші заінтересовані особи до суду не з`явилися, відзив та письмові пояснення у встановлені процесуальні строки також не надані. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Заявник [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП: [NUMBER] ), є батьком [PERSON] , [INFO] ..\~ Родинні відносини [PERSON] та [PERSON] підтверджуються рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі №643/6233/24 від 24.06.2024, про встановлення факту родинних відносин батька із сином, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та перекладу свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] призвано [INFO] 09.12.2022 та наказом командира військової частини [NUMBER] призначено стрільцем-помічником гранатометника 2-го мотопіхотного відділення 3-го мотопіхотного взводу 3-ї мотопіхотної роти [NUMBER] мотопіхотного батальйону. Сповіщенням сім`ї № 261 від 18.01.2024 заявнику повідомлено про те що [PERSON] солдат військової частини [NUMBER] зник безвісти 13.02.2024 в [ADDRESS] під час ведення бойових дій при захисті суверенітету та територіальної цілісності України. За поданою заявою [PERSON] до Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області внесені відомості до ЄРДР за №12023221090000147 від 15.02.2023 правовою кваліфікацією ч.1 ст. 115 КК України. Матеріали справи містять акт службового розслідування, за фактом безвісти зниклого солдата [PERSON] на підставі яких встановлено, що командиром [NUMBER] мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] майором [PERSON] здійснена доповідь та надіслана довідка-доповідь від 14.02.2023 вх. N? 1809 до штабу військової частини [NUMBER] . З пояснень командира роти 3 мотопіхотної роти [NUMBER] мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] капітана [PERSON] та заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення [NUMBER] мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] майора [PERSON] стало відомо, що під час виконання бойових завдань при безпосередньої участі в заходах національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України 13.02.2023 року приблизно о 02.10 поблизу м. Бахмут Донецької області, під час артилерійського обстрілу, регулярними військами збройних сил російської федерації, взводного опорного пункту «Венера» 3 мотопіхотної роти [NUMBER] мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] , безвісти зник солдат [PERSON] . Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту. Державним підприємством\~«Український національний\~центр розбудови\~миру»,\~що виконує\~функції Національного\~інформаційного бюро, заявницю листом від 22.08.2024\~ проінформовано, що інформації про перебування [PERSON] у полоні держави-агресора або про його стан здоров`я у підприємства немає. Міністерством внутрішніх справ України внесено відомості про [PERSON] ,\~ [INFO] до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Також матеріали справи містять докази ведення спільного господарства заявника [PERSON] із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Згідно з ч.ч.2, 3ст.46 ЦК Українифізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Зі змісту частин першої та другої статті 46 ЦК України вбачається те, що цивільним законодавством передбачається декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 р. у справі №490/342/17). Заінтересована особа Міністерство оборони у своїх поясненнях наголошували на тому, що шестимісячний строк, про який йде мова у ч.2 ст.46 ЦК України належить обраховувати саме з моменту оголошення закінчення воєнних дій. Проте, суд не погоджується з такими твердженнями і проводить професійно-юридичне тлумачення цієї правової норми. Шестимісячний строк, передбачений ч.2 ст.46 ЦК України, належить рахувати з моменту настання події (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 р. у справі №490/342/17; ), а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Як відомо зі сповіщення [PERSON] оголошений зниклим безвісти\~від 13 лютого 2023 року\~під час ведення бойових дій поблизу м. Бахмут Донецької області при захисті суверенітету та територіальної цілісності України. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого Міністерства з питань реінтеграціїтимчасово окупованих територій України м. Бахмут Бахмутської міської територіальної громади Донецької області з 13.12.2023 входить до переліку Тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України. Тобто,\~оголошення особи\~померлою можливе\~і після\~спливу шести\~місяців з\~дня закінчення\~воєнних дій\~(синонім\~бойових дій),\~а не\~воєнного стану.\~Під час\~цього бою\~або воєнної\~дії[INFO] загинув [PERSON] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України. Воєнні дії тривають і до нині. В одній з них брав участь і загинув [PERSON] . Заявник звернувся до суду із заявою 12.12.2024 після спливу шестимісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 46 ЦК України.\~ Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України, а саме ст.ст.305-308 ЦПК України, також відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи загиблим та які не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця [PERSON] , дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання у м. Бахмут Донецької області. З моменту події 13.02.2023 до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців. Факти збройної (військової) агресії Російської Федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24.02.2022 року, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями ч. 3 ст. 82 ЦПК України. Правовий режим воєнного стану триває по теперішній час. Статтею 1218 ЦК Українивизначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з тим, відповідно достатті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. У випадках,\~зазначених у\~підпунктах 1-3\~пункту 2\~статті 16\~Закону України\~« Про\~соціальний і\~правовий захист\~військовослужбовців та\~членів їх\~сімей»,\~право на\~призначення та\~отримання одноразової\~грошової допомоги\~мають батьки,\~один із\~подружжя,\~який не\~одружився вдруге,\~діти,\~які не\~досягли повноліття,\~утриманці загиблого\~(померлого). Відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Заявник має особисту, в тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу його сина [PERSON] , якого просить оголосити загиблим. Заявник бажає увіковічити пам`ять свого сина, який з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України був мобілізований до лав Збройних Сил України та став на захист Батьківщини і загинув під час виконання ним обов`язків військової служби. Оголошення його сина померлим заявнику необхідне для оформлення своїх спадкових прав та отримання одноразової грошової допомоги. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер. Заявник просить оголосити загиблим [PERSON] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, що відповідає висновку, викладеному впостанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц, в якому йдеться мова про те, встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved