Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

28.10.2024 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. 09.09.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Р25.00405.005674584. Відповідно до умов Договору кредиту Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 41067 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.1.3 Договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 1,99 % річних від залишкової суми кредиту. Відповідно п.1.5 Договору кредиту за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів. Згідно Закону України «Про споживче кредитування» реальна процентна ставка складає 87,21% (п.4 додатку до Договору кредиту). Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 41067 грн. строком до 09.09.2024 року, а Позичальник зобов`язався повернути його разом з іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 року року утворилась заборгованість, яка становить 89189,43 грн. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно п.2.1 якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених Договором факторингу. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги за даним Кредитним договором. Починаючи з 22.12.2023 року до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» відповідно договору факторингу №22/12-2023 перейшло право вимоги за кредитним Договором № Р25.00405.005674584 від 09.09.2019 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту та відповідно Довідки- розрахунку заборгованості, [PERSON] за Договором Р25.00405.005674584 від 09.09.2019 року станом на 19.12.2023 року (дата відступлення) має заборгованість в сумі 89189,43 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом у сумі 38737,52 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 2405,11 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями у сумі 48046, 80 грн. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача у судовому порядку зазначену суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень. Ухвалою судді від 01.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, за змістом якого позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомленина належним чином. Від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. У зв`язку із зазначеним, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 09.09.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування № Р25.00405.005674584. Відповідно до п. 1 Договору кредиту Банк надає Позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 41067,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.1.7 Договору кредиту Банк надає кредит Позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 41067,00 грн. на рахунок Позичальника. Згідно п.1.3 Договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 1,99% річних від залишкової суми кредиту. Відповідно до п. 1.7 договору, банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 41067,00 грн. на рахунок позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк» та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 6986,50 грн. згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору. Згідно п. 3.2-3.5 договору, нанесенням власноручного підпису під цим договором клієнт погоджується з тим, що ДКБОФО, тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх умови. Клієнт підтверджує, що ознайомлений із ДКБОФО і тарифами, акцептує публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному вебсайті банку: https://ideabank.ua. Клієнт засвідчує, що банком надана інформація в повному обсязі та він ознайомлений із нею. До кредитного договору додано паспорт споживчого кредиту, зазначений як додаток № 1 до договору кредиту та страхування № Р25.00405.005674584 від 09.09.2019, який містить інформацію про контактні дані кредитодавця, кредитного посередника, основні умови кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку, загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, плату за обслуговування кредитної заборгованості, іншу додаткову інформацію, підписаний відповідачем шляхом нанесенням власноручного підпису (а.с. 6). Відповідно до п. 4 договору, сторони дійшли згоди про те, що в додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору, зрозуміло та доступно викладено детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки; графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; сум комісійної винагороди та інших платежів за договором. Кредитний договір, паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту відповідач підписала власноручним підписом. На виконання умов укладеного договору банк перерахував кошти на рахунок позичальника у розмірі 34080, 00 грн., оплативши страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 6986, 50 грн., що підтверджується ордером-розпорядженням від 09.09.2019 та випискою по рахунку [PERSON] (а.с. 7, 8). Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Р25.00405.005674584 від 09.09.2019, заборгованість станом 19.12.2023 року склала 89189,43 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 38737,52 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 2405,11 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 48046, 80 грн. (а.с. 12). 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» (первісний кредитор) відступило ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» право грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, визначеними в Реєстрі Боржників (Додаток № 2) (а.с. 18-24). Відповідно до реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 19/12-2023 від 19 грудня 2023 року, до ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» перейшло право вимоги, в тому числі за договором № Р25.00405.005674584 від 09.09.2019, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , розмір заборгованості 89189, 43 грн. Відповідно до договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» прийняло права вимоги до боржників, визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток № 2) (а.с. 30-34). Відповідно до Друкованого реєстру боржників № 2 від 22 грудня 2023 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № Р25.00405.005674584 від 09.09.2019, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , на суму заборгованості у розмірі 89189, 43 грн. (а.с. 35-37). Таким чином, Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги за кредитним договором № Р25.00405.005674584 від 09.09.2019, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідності до вимог ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі викладеного, оскільки відповідач [PERSON] отримала у банку кредитні кошти та взяла на себе обов`язки по виконанню договору, які на цей час не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку добровільно не сплачено, при цьому позивач на підставі договорів факторингу набув право грошової вимоги до Відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, наданими позивачем і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № Р25.00405.005674584 від 09.09.2019 у розмірі 89189, 43 грн. Позивачем у справі за подання позовної заяви сплачено судовий збір відповідно платіжної інструкції №12152 від 19.09.2024 року в сумі 3028 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені позивачем, у сумі 3028 грн. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 гривень, суд виходить з наступного. Згідно ч. 2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір від 01.07.2024 року №02-24, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс», Додаткову угода № 1/1 від 01.07.2024 року. Згідно п.п.3.1.1 Додаткової Угоди до Договору сторони визначили, що Клієнт сплачує на користь Об`єднання винагороду у розмірі 7000 грн. за проведення консультацій з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовки проекту позовної заяви для направлення до суду 1 позовної заяви згідно реєстру боржників. 05.09.2024 року складено Акт №1 прийому-передачі наданої правової допомоги, в який включено правову допомогу, яка включає проведення консультацій з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовки проектів позовних заяв для направлення до суду в кількості 26-ти справ (позовних заяв) згідно переліку на загальну суму 182\~000 грн., зокрема позов до позичальника [PERSON] на суму винагороди в розмірі 7000 грн. Згідно платіжної інструкції від 05.09.2024 року № 918 позивачем сплачено на користь АО «Правовий курс» 182\~000 гривень. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Разом з тим, виходячи з обставин справи, з огляду на зміст позову, предмет спору в цій справі, який не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а також враховуючи, що за змістом Договору про надання правничої допомоги та Акту прийому-передачі наданої правової допомоги адвокатом надано послуги правничої допомоги за більше як 20 аналогічними справами, що свідчить про типовість даної справи, суд вважає, що зазначений розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 7000 гривень не є співмірним зі складністю справи та пропорційним відносно предмету позову, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Отже, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. за складання позовної заяви. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Outcome: approved