Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Бурдига В.О., звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження громадянина України [PERSON] , [INFO] у м. Петропавловськ-Камчатський, Російська Федерація (на той час - Російська Радянська Федеративна Соціалістична Республіка), про що 01 червня 1987 року Октябрським районним відділом РАЦС м. Петропавловськ-Камчатський був складений актовий запис № 1304, батьками зазначити: батьком - [PERSON] , громадянина України, який народився [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; матір`ю - [PERSON] , громадянку України, яка народилася [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . В обґрунтування заяви вказує, що [PERSON] народився [INFO] у м. Петропавловськ-Камчатський (на той час - Російська Радянська Федеративна Соціалістична Республіка), тобто на території сучасної Російської Федерації. Актовий запис № 1304 щодо народження заявника був складений 01 червня 1987 року (РРФСР) Октябрським районним відділом РАЦС м. Петропавловськ- Камчатський, тобто на території сучасної Російської Федерації. Зазначає, що заявник загубив належний йому оригінал свідоцтва про народження під час перебування за кордоном. В подальшому, звернувшись за правничою допомогою, заявник дізнався, що у зв`язку з тим, що актовий запис про його народження відсутній у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян України, він не може повторно отримати свідоцтво про народження. В свою чергу, звернувшись до Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про поновлення актового запису про своє народження задля наступного отримання повторно Свідоцтва про народження, заявнику було відмовлено, оскільки актовий запис про народження вчинений на території Російської Федерації Метою встановлення факту є отримання свідоцтва про народження, оскільки встановлення факту народження дозволить органам ДРАЦС поновити актовий запис про народження заявника та видати свідоцтво про народження заявнику. 13 червня 2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області заява була залишена без руху з зазначенням недоліків та наданням заявнику строку для їх усунення. У встановлений строк заявник усунув виявлені недоліки. 15 жовтня 2024 року ухвалою суду було відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися. Від представника заявника, адвоката Бурдиги В.О., до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують та просять задовольнити. Представник заінтересованої особи Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від [PERSON] в свою чергу надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, обставини, які викладені в заяві про становлення факту народження, підтверджує, заяву просить задовольнити. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вважає можливим розглядати справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Петропавловськ-Камчатський, РРФСР (наразі - Російська Федерація), про що в книзі реєстрації актів про народження 01 червня 1987 року Октябрським районним відділом РАЦС м. Петропавловськ-Камчатський був складений актовий запис № 1304, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.06.1987 року. З вказаного свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: батько - [PERSON] , [INFO] , національність - білорус; мати - [PERSON] , [INFO] , національність - українка, на підтвердження чого долучені копії паспортів гр. України - [PERSON] та гр. України - [PERSON] із відміткою про реєстрацію шлюбу. Встановлення факту народження необхідно заявнику для поновлення актового запису про народження та отримання свідоцтва про народження. Іншим шляхом, ніж встановлення факту народження заявник не має змоги поновити актовий запис про своє народження, оскільки актовий запис про народження ним втрачений, а тому він був вимушений звернутися до суду з даною заявою. Згідно п. 1.1 «Порядку ведення обліку і звітності про використання бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, а також їх зберігання» про факти державної реєстрації актів цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видаються свідоцтва, виготовлені за зразками та їх описами, затвердженими відповідною постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Ч. 1 ст. 133 СК України передбачено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження, видане державним органом України, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Як вбачається з Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940 якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Суд наголошує, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (частина друга статті 319 ЦПК України). Пунктом 3.17 Положення передбачено, що рішення суду про встановлення факту реєстрації актів цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі реєстрації актів цивільного стану за місцем складання втраченого актового запису. У цьому разі заявник подає копію рішення суду до відділу реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання разом із заявою про поновлення актового запису цивільного стану. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved