Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в якій просила суд стягнути із [PERSON] , на користь [PERSON] пеню у розмірі 20011,40 грн. за прострочення сплати аліментів, які повинні були сплачуватися за рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 21 листопада 2016 року у справі №\~553/3175/16-ц та заочним рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 18 січня 2021 року у справі № 553/2395/20, для утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилась, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду неодноразово не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, а також шляхом оголошення на сайті суду, від відповідача відзиву до суду не надійшло. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у період з 04.06.2005 по 07.06.2010 року [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] . У шлюбі між [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 14.04.2006. Рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 27 травня 2010 року у справі № 2-1523/10 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . Разом з цим, рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 21 листопада 2016 року у справі № 553/3175/16-ц, за позовом [PERSON] стягнуто із [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно, починаючи з 09 вересня 2016 року і до досягнення повноліття дитиною. Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 18 січня 2021 року у справі № 553/2395/20 змінено спосіб стягнення та збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 21.11.2016 року (справа №\~553/3175/16-ц) на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 700 гривень на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 16.03.2021 року у справі №\~552/5583/20 за позовом [PERSON] , [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав на дитину згідно зі ст. 166 СК України не тягне за собою звільнення від сплати аліментів. Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 01.03.2022 року у справі №\~553/2954/21 за позовом [PERSON] , з [PERSON] стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 Сімейного кодексу України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Із зазначених вище правових норм слідує, що розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем, про що останні повідомляються. Визначивши розмір, на заборгованість, яка виникла з вини боржника, нараховується пеня. З урахуванням того, що відповідно до положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 цього Кодексу пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Це пов`язано з тим, що ст. 61 Конституції України забороняє притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховуються. У зв`язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається на наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, що висловлена в ухваленій за наслідками розгляду справи № 6-81цс13 постанові від 11.09.2013, оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих зобов`язань, яке мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо, від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №\~572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) визначено, що Велика Палата Верховного Суду України не може погодитися з попередніми правовими позиціями та вважає за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 та наступних постановах з огляду на таке. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 Сімейного кодексу України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?р=(А1? 1 %?Q1 )+(А2?1%?Q2)+..........(Аn? 1 %?Qn), де: ?р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; Аn- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 Сімейного кодексу України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів. Згідно із ст. 194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно з частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 Цивільного кодексу України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Київським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 47339 від 09.04.2024 року. Виходячи з розрахунку, наведеного у однойменному документі, доданому до позовної заяви, розмір заборгованості становить 20011,40 гривень за період січень 2022 року березень 2024 року і є наступним: (3635,25*1%*31) + (1635,25*1%*28) + (3635,25*1%*31) + (3635,25*1%*30) + (635,25*1%*31) + (2535,25*1%*30) + (2635,25*1%*31) + (2635,25*1%*31) + (2635,25*1%*30) + (2635,25*1%*31) + (2635,25*1%*30) + (2635,25*1%*31) + (2635,25*1%*31) + (2635,25*1%*28) + (2635,25*1%*31) + (2635,25*1%*30) + (2635,25*1%*31) + (2635,25*1%*30) + (2635,25*1%*31) + (2635,25*1%*31) + (2635,25*1%*30) + (2635,25*1%*31) + (2635,25*1%*30) + (2635,25*1%*31) + (2635,25*1%*31) + (2635,25*1%*29) + (2635,25*1%*31) = 20011,40\~грн. Враховуючи вищевикладене,\~суд вважає,\~що позов\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Крім того, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн., то вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved