Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

[PERSON] через представника адвоката Рижкову Вікторію Олегівну звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.09.2009 року у справі №2-245/11 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 всіх видів доходів щомісячно. Однак вказане рішення суду відповідачем у повному обсязі не виконується, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів в сумі 515276 грн. 52 коп. Згідно з розрахунком позивача розмір пені за заборгованість по сплаті аліментів за період з 13.02.2009 року по 01.01.2024 року становить 28010431 грн. 63 коп., що більше заборгованості по сплаті аліментів, тому на підставі ч.1 ст.196 СК України просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 515276 грн. 52 коп. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23.10.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін (а.с.25-26). Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Рижкова В.О. подала до суду клопотання про проведення розгляду справи без участі сторони позивача. Заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином (а.с.32, 40). Своїм правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. Згідно ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Бобринецькому відділі державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавчий лист №2-245/2011 від 16.09.2011 року, виданий Бобринецьким районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей, що підтверджується інформацією, викладеною старшим державним виконавцем Ісаковою Н.Ю. в розрахунку заборгованості від 25.03.2024 року №379 (а.с.8-11). Згідно копії розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем ВДВС Бобринецького РУЮ Куліш В.М., заборгованість по аліментам боржника [PERSON] станом на 13.01.2012 року становить 4184 грн. 10 коп. (а.с.12). Згідно копії розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем ВДВС Бобринецького РУЮ Миронько А.П., заборгованість по аліментам боржника [PERSON] станом на 01.11.2013 року становить 13339 грн. 30 коп. (а.с.13). Згідно копії розрахунку заборгованості від 25.03.2024 року №379, складеного старшим державним виконавцем Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ісаковою Н.Ю., заборгованість по аліментам боржника [PERSON] станом на 25.01.2024 року становить 515276 грн. 52 коп. (а.с.8-11). Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, у будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. З матеріалів справи, зокрема довідки від 25.03.2024 року №379 встановлено, що відповідач частково сплачував аліменти на утримання дітей, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість по аліментам станом на 25.01.2024 року в розмірі 515276 грн. 52 коп., яка станом на день ухвалення рішення відповідачем не сплачена, доказів цього суду не надано. Розмір заборгованості підтверджено розрахунками державного виконавця, який відповідачем не спростовано. Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів станом на 01.01.2024 року складає 3684006 грн. 65 коп. Так, у позовній заяві позивач просить, у відповідності до ч.1 ст.196 СК України стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 515276 грн. 52 коп., що відповідає сумі заборгованості відповідача по аліментам, яка утворилася станом на станом на 25.01.2024 року, тобто дорівнює 100% заборгованості боржника по несплаті аліментів. З урахуванням того, що відповідачем не надано жодних доказів щодо поважності причин прострочення сплати аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів. Таким чином, аналізуючи встановлені обставини та зібрані у справі докази, враховуючи наведений позивачем розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, враховуючи, що сума неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків від суми заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка за прострочення сплати аліментів у розмірі 515276 грн. 52 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач\~звільнена від\~сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 5152 грн. 76 коп. на підставі ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved