Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника - адвоката Карелова К. Ю., звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Одночасно з цим, відповідач, як батько дитини, додаткової матеріальної допомоги, окрім визначених судом грошових котів, не надає. Син сторін [PERSON] , мав хворобливий стан, у зв`язку з чим він потребував проведення відповідних досліджень, зокрема, комплексне імунологічне дослідження; біохімія крові з клінічним аналізом крові; МРТ осн. черепа, скрон. кісток; комплексне імунологічне дослідження; альбумін, ліпопротеїди, а-Амілаза, ліпаза, індекс НОМА. Проведення зазначених цих досліджень здоров?я були оплачені позивачем, тоді як відповідач не брав участі в оплаті цих медичних досліджень. Крім того, з метою підтримання здоров?я дитини [PERSON] йому також надавалися стоматологічні послуги, що були викликані необхідністю лікування зубів. Серед них: анестезія, зняття зубних відкладень, поліровка, рентген, кофердам, постійна фотополімерна пломба на двох зубах. Загальна сума, яку позивачем було сплачено за отримання медичних послуг для сина [PERSON] складає 8 369,00 гривень. Крім того, на розвиток здібностей [PERSON] позивачем сплачено за навчання сина SMM в школі «Lemon School» 5 225,00 грн. Також за навчання у «Комп`ютерній академії ШАГ» сплачено 34 000,00 грн., з яких 17 000,00 грн. сплачено до досягнення сином повноліття та 17 000, 00 грн. сплачено після досягнення сином повноліття. Оскільки син сторін мав бажання розвиватись у напрямку мистецтва фотографування та відеозйомки, позивачем придбано відповідне обладнання, а саме фотоапарати та об`єктиви загальною вартістю 75 518,00 грн. Щоб [PERSON] мав можливість робити кадри та реалізовувати свої здібності із фотографування у повсякденні, позивачем було придбано смартфон для [PERSON] із якісними характеристиками фотокамери (Apple Iphone 11). Крім того, смартфон є необхідним і для напрацювання та реалізації навичок із SMM (маркетингу у соціальних мережах), якому навчався Дмитро у школі «Lemon School». Так само, задля можливості сина розвиватися в сфері, до якої він має хист та навички фоторедагування, рекламування в соц.мережах, SMM тощо, позивач придбала ноутбук «Apple MacBook Air 2018», загальною сумою 35 059,10 грн. Оскільки [PERSON] дуже любить домашніх тварин, позивачем придбано собаку, породи «Німецька вівчарка», вартістю 8 000,00 грн. Крім того, з метою забезпечення балансу між відпочинком та навчанням, розвитком здібностей та захоплень [PERSON] , позивач неодноразово організовувала відпочинок для дитини в України та за кордоном, зокрема, відпочинок, організований туроператором ТОВ «Туркомпанія «Май Тревел» сумарно на 11 днів, на суму 23 180,00 грн., тур розпочинався з міста Львів, у зв`язку з чим, позивачем понесені витрати на проїзні квитки з м. Харкова до м. Львова вартість яких 1726,60 грн.; відпочинок у Румунії, організований ТОВ «Супутник» вартість якого 5 500,00 грн., тур розпочинався з міста Одеси, а тому додатково були понесені витрати позивачем на проживання [PERSON] та позивача в готелі «Вояж готель» у розмірі 1 100,00 грн. Загальна сума понесених позивачем додаткових витрат на сина складає 193 039,55 грн. Позивач вважає, що участь відповідача у додаткових витратах на дитину не є правом, а є обов`язком, не залежно від сплати аліментів. У зв`язку з чим, остання звернулась до суду з цим позовом, та просить стягнути з відповідача на її корить половину витраченої суми додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 96 519,77 грн. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. 29 березня 2023 року на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа 610/4051/21. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 березня 2023 року головуючим суддею у цій справі визначена суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є. Указану цивільну справу передано головуючому судді 30 березня 2023 року. Ухвалою судді від 04 квітня 2023 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви, що було зроблено позивачем 07 червня 2023 року. 26 квітня 2023 року через канцелярію суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка передана судді 09 травня 2023 року. Ухвалою суду від 08 червня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Судом установлено, що сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час досяг повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про народження, наданого суду у засвідченій представником позивача копії (а.с. 13, 126). Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. 09 листопада 2019 року зазначене рішення суду набрало законної сили (а.с. 123-125). Позивачем на підтвердження додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 8 369,00 грн. надано: квитанцію № 367951 від 24.12.2018, акт виконаних робіт за грудень 2018 року про надані послуги стоматологом, а саме: всі зуби зняття зубних відкладень, всі зуби поліровка Air-flow, всі зуби рентген - загальною вартістю 1 139,00 грн. (а.с. 127, 128); висновок МРТ головного мозку з квитанцією про його сплату у розмірі 1750,00 грн. (а.с. 133,134,135); рахунки на замовлення лабораторних досліджень у лабораторії «Сінево» з квитанціями про їх сплату на загальну суму 2 220,00 грн. (а.с. 136-141); акт виконаних робіт за лютий 2021 року про надані послуги стоматологом, а саме: 24, 25 зуби анестезія, 24, 25 зуби кофердам, 24, 25 зуб постійна фото полімерна пломба, 25 зуб рентген загальною вартістю 1 890,00 грн. (а.с. 142, 143). Також установлено, що позивачем понесені додаткові витрати у виді оплати навчання сина [PERSON] у школі «Lemon School» курси SMM, надавач послуг ФОП « [PERSON] », вартість якого складає 5 225,00 грн.,що підтверджується наданим суду у належним чином засвідченій представником позивача копії договору № 02131 від 05 липня 2019 року, квитанцією про оплату (а.с. 144-147, 149). Відповідно до договору 061016915 від 28 жовтня 2020 рокупозивач уклав договір з ТОВ «КА ШАГ ХАРКІВ СПЕЦІАЛІСТ», за умовами якого товариство на платній основі надає послуги відповідно до програми та навчального плану «Комп`стерна графіка і дизайн». Вартість послуг за умовами договору за семестр складає 17 100,00 грн. (а.с. 150-155). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Частина 2 вказаної статті передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. (ч. 3 ст. 185 СК України). Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України, даних у п. 18 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Судом установлено, що вартість лікування дитини, здійснення лабораторних досліджень, дослідження МРТ склала 8 369,00 грн., вартість навчання дитини склала (17 100,00 + 5 025,00) 22 125,00 грн., що також підтверджується належними та допустимими доказами. Верховний Суд у постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова від). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат суду надано копії банківських квитанцій: №367951 від 24.12.2018 на суму 1139,00 грн.; №000699 від 06.08.2019 на суму 1750,00 грн.; № 2400 від 20.07.2019 на суму 1370,00 грн.; № 1193 від 27.08.2019 на суму 750,00 грн.; № 1192 від 27.08.2019 на суму 590,00 грн.; № 2094 від 08.09.2019 на суму 360,00 грн.; № 49 від 30.11.219 на суму 100,00 грн.; № 89 від 09.12.2019 на суму 420,00 грн.; №0000000219 від 18.02.2021 на суму 1890,00 грн. (а.с. 127, 134, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 143). Зазначені витрати позивачем понесено у період неповноліття сина та стосуються часу лікування та навчання у період його неповноліття, відтак, питання про розподіл цих витрат регулюються положеннями ст. 185 СК України. З урахуванням усіх обставин справи, а також того, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, дотримуючись принципів рівності та пропорційності, з метою дотримання балансу захисту прав, свобод та інтересів сторін, а також їх дитини, приймаючи до уваги положення ст. 185 СК України, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1/2 частина вартості витрат на лікування та навчання сина сторін на період його неповноліття у розмірі 15 247,00 грн., у зв`язку з чим, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню Що стосується стягнення витрат на придбання обладнання, собаки та відпочинку, суд зазначає таке. Як зазначено позивачем у позові «для реалізації сином своїх здібностей із фотографування у повсякденні, фоторедагування, рекламування в соц. мережах, SMM, тощо» позивачем для сина придбано товари загальною вартістю 75 518,00 грн., а саме: фотоапарати Canon EOS 6D у кількості 2 шт. та об?єктиви, зокрема, Canon EF 135mm f/2L USM, квадрокоптер Xiaomi Mi Drone 4k White, смартфону Apple Iphone 11, ноутбук Apple MacBook Air 2018 (а.с. 158-166, 168, 169). Також, як зазначено позивачем, нею понесені витрати на захоплення та відпочинок дитини, а саме, придбання собаки породи «Німецька вівчарка» вартістю 8 000 грн., відпочинок дитини за кордоном «Тур Сієста у Греків», організований туроператором ТОВ «Туркомпанія «Май Тревел» вартістю 23 180,00 грн., оскільки тур розпочинався з м. Львів, проїзні квитки з м. Харкова до м. Львова вартістю 1726,60 грн., відпочинок у Румунії «Натхнений вікенд у Трансільванії», організований ТОВ «Супутник» вартістю 5 500,00 грн., оскільки тур розпочинався з м. Одеса, проживання в м. Одесі в готелі «Вояж готель» вартістю 1 100,00 грн. Відповідно до вимог закону, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. А отже витрати, зазначені позивачем, є поточними витратами на утримання дитини, входять до складу аліментів, призначених до щомісячного стягнення, і не належать до додаткових витрат в розумінні ст. 185 СК України. Зазначений висновок суду ґрунтується на правовій позиції Верховного суду України, викладеній 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та у постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №751/4312/16-ц, відповідно яких, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. При цьому суд також ураховує ті обставини, що з відповідачем не було погоджено питання та досягнення з ним домовленостей з боку позивача щодо понесених нею додаткових витрат. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 СК України (далі по тексту -СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, посилання позивача на те, що додаткові витрати були понесені на розвиток особливих здібностей дитини та його відпочинок, є безпідставними, оскільки не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Вказаний висновок повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 205/4622/16-ц, провадження № 61-22588св18. Таким чином, судом установлено, що витрати, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь в частині придбання коштовної техніки, собаки та відпочинку за кордоном, понесені при звичайному способі життя, та не викликані особливими обставинами, а відтак не є додатковими витратами у розумінні положень ст. 185 СК України, у зв`язку з чим у цій частині позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню судом. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що вказані витрати здійснювались позивачем на власний розсуд, за бажанням матері, без погодження з відповідачем. Одночасно з цим, позивачем не доведено, що придбання такого коштовного обладнання спрямовано на розвиток здібностей дитини є необхідним і не є способом забезпечення дозвілля і не може бути забезпечене менш вартісним обладнанням. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial