Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 37 000 грн., поклавши судові витрати в сумі 704,80 грн. на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.09.2017 [PERSON] позичив у [PERSON] гроші у сумі 37 000 грн., про що відповідач склав розписку. Грошові кошти отримані відповідачем до підписання розписки. Згідно з умовами даної розписки відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у повному обсязі за письмовою вимогою позивача у п`ятиденний строк. 20 та 27 липня 2018 року позивач направив вимогу про повернення грошової суми у повному обсязі. Відповідач станом на день подачі позову до позову грошові кошти не повернув. У зв`язку з вищевикладеним позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Єжова В.А. від 20.05.2019 року було відкрито провадження у справі. 13.03.2020 відповідачем поданий відзив на позов, де він заперечив проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки грошові кошти відповідач не позичав у позивача, а розписка складена шахрайським способом. 13.03.2020 представником позивача подана відповідь на відзив, в якій представник позивача заперечила аргументи відповідача та просила задовольнити позовні вимоги. 02.11.2021 відповідно до розпорядження керівника апарату Червонозаводського суду по справі було призначено повторний автоматизований розподіл між суддями у зв`язку із звільненням [PERSON] з посади судді у зв`язку із поданням зави про відставку. 09.11.2021 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла в провадження судді Сіренко Ю.Ю. Указом Президента України №64/2022\~в Україні 24.02.2022 введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідними Указами Президента України. Враховуючи неможливість судом здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Розпорядженням Верховного Суду від 10.03.2022 №4/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та визначено замість нього Ленінський районний суд м. Полтави. Розпорядженням Верховного Суду №65 Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області повернуто підсудність до Червонозаводського районного суду м. Харкова, у зв`язку з чим Ленінським районним судом м. Полтави було повернуто до Червонозаводського районного суду м. Харкова вищевказану справу. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.07.2023 цивільна справа прийнята до провадження та призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, заяв або клопотань до суду не подано. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату та час судового засідання. Заяв чи клопотань до суду не надходило. Правом на подачу відзиву на позовну заяву новому складу суду не скористалися. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі\~\~неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 ЦПК України). Відповідно до ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Приписами п. 5 ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість\~\~запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що позивач мав достатній час скористатися своїми правами, визначеними\~ЦПК України\~на надання всіх необхідних доказів, заяв, клопотань тощо для підтримання своєї правової позиції, враховуючи передбачені чинним процесуальним законодавством строки розгляду справи, період знаходження справи на розгляді суду та багаторазове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд з метою недопущення невиправданого затягування розгляду справи, яка перебуває у провадженні суду значний час, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, які викладені представником відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд встановив такі обставини та відповідні ним докази. 07.09.2017 [PERSON] склав розписку, відповідно до якої підтвердив отримання від [PERSON] грошової суми у розмірі 37 000,00 грн до моменту підписання розписки та зобов`язався повернути грошові кошти у п`ятиденний строк. Розписка надрукована комп`ютерним шрифтом, від руки вписана дата складання та проставлений підпис особи. Позивач зазначив, що 20.07.2018 та 27.07.2018 звертався до відповідача з вимогами про повернення грошових коштів за борговою розпискою від 07.09.2017, на підтвердження надав опис вкладення до цінного листа №6108503090772 від 20.07.2018 (найменування предметів «Вимога про повернення грошових коштів» з фіскальним чеком та поштовою накладною №6108503090772 АТ «Укрпошта» від 20.07.2018 та опис вкладення №6108503011618 з вкладенням «Вимога про повернення грошових коштів від 19.07.2018 р.», також наявна поштова накладна №6108503046170 та фіскальний чек АТ «Укрпошта» до неї. Копії тексту вимог про повернення коштів до позову не додавалися. Інших доказів по позову не надано. Попереднім складом суду ухвалою від 13.03.2020 за клопотанням відповідача була призначена судово-технічна експертиза документів, виконання якої доручене експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого проф. М.С. Бокаріуса. Відповідно до висновку експерта №9235 від 18.06.2020, наданого на виконання ухвали суду від 13.03.2020 встановлено, що у наданій на дослідження розписці рукописний запис дати та підпис виконані поверх друкованого тексту, встановити у який проміжок часу було надруковано текст розписки і виконано підпис, не представляється можливим, встановити, чи був текст розписки нанесений раніше на аркуш одночасно з текстом «Документи, що підтверджують особу: 1 Паспорт 2 ІПН 3 Свідоцтво про державну реєстрацію» не представляється можливим. Також, ухвалою від 19.05.2021 призначалася комплексна судова експертиза, виконання якої доручено експертам Харківського НДЕКЦ МВС України. 22.10.2021 на адресу суду направлено повідомлення про неможливість проведення комплексної судової експертизи. Інших клопотань новому складу суду про проведення експертиз не подавалося. Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини, предметом доказування якого є порушення чи невиконання умов договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно із ч.2\~ст.1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1-2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться. Під виконанням зобов`язань розуміють вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов`язків, що випливають із зобов`язання. Недотримання таких вимог призводять до порушення зобов`язань. Зобов`язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України). Відповідно до положень\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання: сплата неустойки: відшкодування збитків та моральної шкоди. При цьому, перелік правових наслідків, вказаних у\~статті 611 ЦК України\~не є вичерпним. В свою чергу, відповідно до\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ч. 1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або с необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї сторони має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 2, 3\~ст. 6 ЦК України\~сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Частиною першою статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою, другою статті 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої статті 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною другою статті 78\~ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Так, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів, зокрема, що підпис проміжок часу між проставленням рукописного тексту на друковану розписку, а також ненадання позивачем тексту вимог, які направлялися ним на адресу відповідача, що позбавляє можливості встановити факт направлення саме вимог про повернення грошових коштів. Крім цього, суд при дослідженні доказів, на підтвердження направлення вимоги на адресу відповідача звернув увагу, що до опису вкладення №6108503011618 з вкладенням «Вимога про повернення грошових коштів від 19.07.2018 р.» в додаток подані поштова накладна №6108503046170 та фіскальний чек АТ «Укрпошта» до неї, що в цілому не може підтвердити факт відправлення листа з поштовим номером відстеження №6108503011618. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов не підлягає задоволенню відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~через недоведеність вимог, так як кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Підстави звільнення від доказування згідно з\~ст. 82 ЦПК України\~у справі відсутні. Так, відповідач у справі не визнав позов, а призначена комплексна експертиза фактично не проведена згідно з повідомленням експерта, а позивач і його представник не наполягали на проведенні судом інших експертиз судом, тому в даному випадку суд не має спеціальних знань в області почеркознавства та в галузі технічного дослідження документів, тобто не є спеціалістом, а сторона позивача в подальшому на наполягає на проведенні експертиз, тому суд позбавлений можливості об`єктивного вирішення позовних вимог та не може ґрунтувати своє рішення на припущеннях. Вищевказані обставини свідчать про неможливість задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1, п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,\~уразі відмовив позову покладаються на позивача. Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, то суд не вбачає підстав для відшкодування відповідачами понесених позивачем витрат зі сплату судового збору.

Outcome: dismissed