Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

01.11.2024 директор ТОВ «Коллект Центр» - Марія ТКАЧЕНКО звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що 24.01.2020 між АТ\~"АЛЬФА_БАНК" та позичальником, яким є [PERSON] , укладено Угода (Договір) № 483048464. 17.05.2021 було укладено договір №2 відповідно до якого АТ "АЛЬФА-БАНК" відступило на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №483048464. 18.05.2021 було укладено договір №18-05/2021 відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №483048464. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №483048464 У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 03.10.2024 загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить - 48091,92 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 39895,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7416,79 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 50,00 грн., інфляційні збитки 638,32 грн., нараховані 3 % річних - 91,81 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № 483048464 від 24.01.2020 в сумі 48091,92 грн., понесені витрати на сплату судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 13000,00 грн. Ухвалою суду від 26.11.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У судове засідання сторони не з`явились. Директор ТОВ «Коллект Центр» у прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити за її відсутності; проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання 26.12.2024 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заперечень проти позову не надано, як і будь яких клопотань. Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі\~№ 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 24.01.2020 р. між АТ "АЛЬФА_БАНК» та позичальником, яким є [PERSON] , укладено Договір № 483048464 (а.с. 5) Судом встановлено, що 24.01.2020 року [PERSON] , повідомивши свої персональні дані, звернувся до АТ «АЛЬФА-БАНК» із письмовою офертою щодо пропозиції укласти Угоду про надання споживчого кредиту № 483048464, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для угоди зазначено відповідний Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА БАНК». Умови запропонованого споживчого кредиту: тип кредиту «Кредит готівкою»; сума кредиту\~39895, грн; 00.01% тип ставки\~фіксована; строк кредиту\~24 місяці; дата повернення кредиту\~27.01.2022 року. Мета отримання кредиту: споживчі цілі (а.с. 5). Зазначена вище оферта із запропонованими [PERSON] , умовами кредитування була акцептована АТ «АЛЬФА БАНК», свідченням чого є підписаний головою правління Банку відповідний Акцепт пропозиції на укладення угоди про надання кредиту №483048464 від 24.01.2020 року (а.с. 6) та відповідна Заява-Анкета про акцепт пропозиції АТ «АЛЬФА БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА БАНК» від 24.01.2020 року підписана сторонами (а.с. 5, зворотня сторінка). Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі\~статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. (ч. 1\~ст. 1055 ЦК України). За змістом\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору про надання кредиту між його сторонами в письмовій формі, відповідає положенням законодавства, оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] погодився із умовами договору та підписав його. Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між [PERSON] та позикодавцем АТ «АЛЬФА БАНК» виникли договірні відносини, оскільки між ними був укладений відповідний Договір про надання кредиту №483048464. На переконання суду, вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні\~ст. 204 ЦК України\~його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсними у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено. Факт виконання позикодавцем свого обов`язку в частині надання відповідачеві [PERSON] обумовленої суми кредиту\~39895,00 грн, підтверджується копією меморіального ордеру №3158620 від 27.01.2020 (а.с. 6 зворот) та копією виписки по особових рахунках [PERSON] за період з 24.01.2020 по 17.05.2021 (а.с. 7-18). З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі, до матеріалів справи додано документи, які підтверджують наступні обставини. 18.05.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК«ФЛЕКСІС» було укладено Договір факторингу №2 (а.с. 22-24), у відповідності до порядку та умов якого ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС», як фактор, зобов`язалося передати грошові кошти в розпорядження АТ «АЛЬФА-БАНК», як клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові право вимоги до боржників за договорами. Сторони погодили, що за фактом відступлення Прав вимоги Фактор стає стороною всіх Основних договорів, укладених між Клієнтом та Боржниками, на умовах передбачених Основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів. Право вимоги, що відступається згідно даного Договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить Клієнту (п. 2.1., 2.2 Договору Факторингу №2). Право вимоги вважається відступленим Фактору з дати повної (остаточної) оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п 4.2 цього Договору. В дату здійснення повної (остаточної) оплати Фактором ціни прав вимоги відповідно до п 4.2 цього Договору Сторони підписують Акт приймання передачі реєстру боржників, за формою встановленою в Додатку №2 до цього Договору (п. 2.3 Договору Факторингу №2). Фактор зобов`язаний передати у розпорядження клієнта кошти і сплатити клієнтові ціну прав вимоги у розмірі 16500000 грн, шляхом перерахування на рахунок клієнта, в дату підписання договору (п. 4.2 Договору Факторингу №2). Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідною копією платіжного доручення №253 від 17 травня 2021 року (а.с. 23 зворот), за результатами аналізу яких, слід констатувати, що ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» набув право грошової вимоги, у тому числі, до відповідача. У свою чергу у подальшому, 18 травня 2021 року, аналогічним чином між ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №18-05/2021 (а.с. 28-30), за умовами якого ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС», як клієнт, за плату відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як фактору, своє право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, включно із правом вимоги до відповідача\~за Договором №483048464 від 24.01.2020 щодо загальної заборгованості за кредитом у сумі\~48091,92 грн. Суд бере до уваги, що доказів на підтвердження того, що вищевказані Договори факторингу, укладені між первісними кредитодавцями відповідача та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», скасовані, відповідачем не надано. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України). Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором №483048464, укладеним 24.01.2020 року між ним та АТ «АЛЬФА-БАНК». Зі змісту ст.\~526,\~530 ЦК України\~вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, судом встановлено, що після укладення вищезазначеного Договору про надання кредиту відповідач [PERSON] допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання умов договору не надав, що свідчить про наявність заявленої позивачем заборгованості, в частині: 39895,00 грн - тіла кредиту та 7416,79 грн - нарахованих відсотків, 50,00 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафами, 638,32 грн. - інфляційні збитки , 91,81 грн. - нараховані 3 % річних. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено то на підставі\~ ч.1 ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 грн., що був сплачений позивачем 24.10.2024 за платіжною інструкцією № 0469350015 при зверненні до суду. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 13000 грн, суд виходить з наступного. \~Відповідно до ч.ч.1-5\~ст.137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 01.07.2024 був укладений Договір про надання правової допомоги №01-07/2024. До позову додано копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію заявки на надання юридичної допомоги № 216 від 14.08.2024 про погодження наданих правових (юридичних) послуг на суму 13000 грн.; копію витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги на суму 13000 грн ( а.с. 47-51). Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3000 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 3000,00 грн, тим самим частково задовольнивши дану вимогу.

Outcome: approved