Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Адвокат Василець Сергій Олексійович, в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» у якому просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за 2023 рік в загальному розмірі 7687,31 грн., після утримання сум податків та зборів, в тому числі: 7590,13 грн. заборгованості по договору від 01.01.2016 № 314 з урахуванням додаткової угоди від 12.12.2017 № б/н; 97,18 грн. по договору від 01.01.2016 № 314а з урахуванням додаткової угоди від 12.12.2017 № б/н, а також 495,84 грн. інфляційних збитків за порушення строків виплати орендної плати та 196,42 грн. трьох процентів річних. Також просив вирішити питання судових витрат, стягнувши на користь позивача судовий збір та 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником земельних ділянок площею 3,8699 га, кадастровий номер 5922989100:05:002:0078 та площею 1,4615 га, кадастровий номер 5922989100:06:001:0085. Зазначені земельні ділянки були успадковані позивачем після смерті чоловіка [PERSON] на підставі свідоцтва, виданого державним нотаріусом 10.11.2020. Відповідно до договорів від 01.01.2016 № 314 та № 314а [PERSON] передав вищевказані земельні ділянки в оренду ПрАТ «Райз-Максимко». 12.12.2017 між позивачем, ПрАТ «Райз-Максимко» та новим орендарем ТОВ «Агро-Край» були укладені додаткові угоди, якими сторони, в тому числі, погодили підвищення розміру орендної плати до 10 % від нормативної грошової оцінки кожної земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки кадастровий номер 5922989100:05:002:0078 було зареєстровано за ТОВ «Агро-Край» до 22.08.2023; земельної ділянки кадастровий номер 5922989100:06:001:0085 до 12.10.2023. На виконання вимог ст. 148-1 Земельного кодексу України [PERSON] повідомила відповідача про набуття у власність спірних земельних ділянок в порядку спадкування. За 2020-2022 роки орендар сплачував позивачу орендну плату. Однак, за 2023 рік орендна плата ТОВ «Агро-Край» проведена не була у зв`язку із чим позивач просить стягнути на її користь суму заборгованості по орендній платі, інфляційні збитки за порушення строків виплати орендної плати та три проценти річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. ТОВ «Агро-Край» направило до суду відзив у якому проти задоволення позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні щодо стягнення орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 5922989100:06:001:0085. Свою позицію пояснює тим, що представником позивача не надано належних доказів несплати відповідачем орендної плати. Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., вважає такі витрати завищеними та не співрозмірними з наданим адвокатом обсягом адвокатських послуг. Ухвалою від 08.11.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом 10.11.2021 (№ 4732, № 4734) [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , земельні ділянки площею 3,8699 га, кадастровий номер 5922989100:05:002:0078 та площею 1,4615 га, кадастровий номер 5922989100:06:001:0085 (а.с. 8, 11). Право власності [PERSON] на указані земельні ділянки зареєстровано в установленому законом порядку, що підтверджується копією витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.11.2021 (а.с. 10, 13). 01.01.2016 між [PERSON] (орендодавець) та ПрАТ «Райз-Максимко» (орендар), було укладено договір оренди землі № 314, відповідно до якого в оренду було передано земельну ділянку площею 3,87 га, в тому числі 3,87 га ріллі, кадастровий номер 5922989100:05:002:0078. Строк дії договору 7 років (пункт 8). Розмір орендної плати становить 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (пункт 9) (а.с. 17-18). 12.12.2017 між [PERSON] , як орендодавцем, ПрАТ «Райз-Максимко», як орендарем, та ТОВ «Агро-Край», як новим орендарем, укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 01.01.2016 № 314, відповідно до якої, зі згоди орендодавця, новий орендар прийняв на себе права та обов`язки орендаря, сторони визначили розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки 147073,00 грн. З 01.01.2018 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 19). Право оренди було зареєстровано за ПрАТ «Райз-Максимко» (договір від 01.01.2016 № 314), а у подальшому за ТОВ «Агро-Край» до 22.08.2023, що підтверджується інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 25). Також, за договором оренди від 01.01.2016 № 314а [PERSON] (орендодавець) передав ПрАТ «Райз-Максимко» (орендар) земельну ділянку площею 1,46 га, в тому числі 1,46 га сіножаті, кадастровий номер 5922989100:06:001:0085. Строк дії договору 7 років (пункт 8). Розмір орендної плати становить 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 70,42 грн. (пункт 9) (а.с. 20-21). 12.12.2017 між [PERSON] , як орендодавцем, ПрАТ «Райз-Максимко», як орендарем, та ТОВ «Агро-Край», як новим орендарем, укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 01.01.2016 № 314а, відповідно до якої, зі згоди орендодавця, новий орендар прийняв на себе права та обов`язки орендаря, сторони визначили розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки 1546,00 грн. З 01.01.2018 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 22). Право оренди було зареєстровано за ПрАТ «Райз-Максимко» (договір від 01.01.2016 № 314а), а у подальшому за ТОВ «Агро-Край» до 12.10.2023, що підтверджується інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 24 зворот. стор.). Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. ст. 627, 629 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. ч. 1, 9 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються спеціальним законом. Таким законом у сфері регулювання зазначених відносин є Закон України «Про оренду землі». Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону). Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення\~та строк\~дії договору\~оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Аналіз наведених положень законодавства свідчить про те, що орендна плата із зазначенням її розміру є істотною умовою договору оренди. Як встановлено судом, сторонами договору [PERSON] та ТОВ «Агро-Край», погоджено істотні умови такого договору (шляхом укладення додаткових угод), зокрема строк його дії та розмір орендної плати. Підставою для звернення [PERSON] до суду з даним позовом є невиплата їй орендної плати за 2023 рік. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц). Однак ТОВ «Агро-Край» не надало жодного доказу на підтвердження виконання обов`язку в частині виплати [PERSON] орендної плати за 2023 рік. За умовами додаткових угод до договорів оренди щодо кожної із земельних ділянок, орендна плата складає 10 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а саме земельної ділянки з кадастровим номером 5922989100:05:002:0078 14707,30 грн. на рік та земельної ділянки з кадастровим номером 5922989100:06:001:0085 154,60 грн. на рік. Право оренди земельної ділянки 5922989100:05:002:0078 було зареєстровано до 22.08.2023, а право оренди земельної ділянки 5922989100:06:001:0085 до 12.10.2023. Таким чином, розмір орендної плати за 2023 рік, яка має бути виплачена [PERSON] , за земельну ділянку 5922989100:05:002:0078 складає 9428,79 грн. (14707,30*234 днів/365 днів) та за земельну ділянку 5922989100:06:001:0085 120,72 грн. (154,60*285 дні/365 днів). Звернувшись до суду представник позивача просив стягнути заборгованість по орендній платі за земельні ділянки 5922989100:05:002:0078 та 5922989100:06:001:0085 в розмірі 7590,13 грн. та 97,18 грн. відповідно. Також представник позивача просив стягнути з ТОВ «Агро-Край»: інфляційні збитки за порушення строків виплати орендної плати за договором № 314 в розмірі 489,60 грн., за договором № 314 в розмірі 6,24 грн.; три проценти річних за договором № 314 в розмірі 194,00 грн., за договором № 314а в розмірі 2,42 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому суми заборгованості, інфляційних втрат та процентів річних розраховані представником позивача із урахуванням сум податків та зборів. Однак суд зазначає, що відповідно до п.п. 162.1.1, 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; податковий агент. Згідно з п.п. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки, небанківські надавачі платіжних послуг приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання платіжної інструкції на перерахування цього податку до відповідного бюджету або платіжної інструкції на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 цього Кодексу. Також, відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Згідно з п.п. 1.1, 1.4, 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Відповідно до\~п.п.\~«а» п.\~171.2\~ст.\~171\~Податкового кодексу\~України особою,\~відповідальною за\~нарахування,\~утримання та\~сплату (перерахування)\~до бюджету\~податку з\~інших доходів,\~є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні. Тобто сума орендної плати, яка підлягає стягненню на користь позивача, інфляційні втрати та проценти річних мають бути визначена в розмірі, обрахованому відповідно до умов укладеного договору, з подальшим нарахуванням на таку суму податків та зборів. При виплаті доходу нарахування та утримання податків та зборів здійснюється безпосередньо податковим агентом, в даному випадку ТОВ «Агро-Край». Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення орендної плати в розмірі, визначеному позивачем, та стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за земельні ділянки 5922989100:05:002:0078 та 5922989100:06:001:0085 в розмірі 7590,13 грн. та 97,18 грн. відповідно. Щодо інфляційних втрат. Представник позивача просив стягнути з ТОВ «Агро-Край» інфляційні збитки за порушення строків виплати орендної плати за договором № 314 в розмірі 489,60 грн., за договором № 314а в розмірі 6,24 грн. Як свідчить складений представником позивача розрахунок, інфляційні втрати розраховані з січня по вересень 2024 року. Позов надійшов до суду 07.11.2024. Згідно з умовами договорів № 314 та № 314а орендна плата вноситься до кінця поточного року. Таким чином розмір інфляційних втрат по договору № 314 складає 789,66 грн., а по договору № 314а 10,11 грн. (з 01.01.2024 по 07.11.2024). Щодо відсотків річних. Представник позивача просив стягнути з ТОВ «Агро-Край» три проценти річних за договором № 314 в розмірі 241,13 грн., а за договором № 314а в розмірі 2,42 грн. Розмір відсотків річних по договору № 314 складає 224,03 грн., по договору № 314а 3,09 грн. (з 01.01.2024 по 07.11.2024). Однак, враховуючи положення ч. 1 ст. 13, ч. 2 ст. 264 ЦПК України позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в сумі стягнення, заявленій представником позивача. Таким чином на користь [PERSON] слід стягнути 8379,57 грн., в тому числі заборгованість по орендній платі за земельні ділянки 5922989100:05:002:0078 та 5922989100:06:001:0085 в розмірі 7687,31 грн. та 97,18 грн. відповідно, а також інфляційні втрати за порушення строків виплати орендної плати за договором № 314 в розмірі 489,60 грн. та за договором № 314а в розмірі 6,24 грн. та три проценти річних за договором № 314 в розмірі 194,00 грн. та за договором № 314а в розмірі 2,42 грн. Щодо питання про розподіл судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved