Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком позивачки [PERSON] та батьком позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із 1/3 (однієї третьої) частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що за адресою: [ADDRESS] . Це господарство відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була за позивачка [PERSON] , а членами вказаного колгоспного двору були позивачка [PERSON] та померлий [PERSON] . Позивачі прийняли вказану спадщину, [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а [PERSON] подала відповідну заяву до нижче вказаної приватного нотаріуса, а також вони фактично вступили в управління спадковим майном, оскільки є спадкоємцями першої черги за законом та обоє фактично проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З метою оформлення своїх прав на вказане спадкове майно позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук О. Л. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, цією нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі зазначеного свідоцтва, оскільки частки голови та членів цього двору у даному майні не виділено. У зв`язку із цим позивачці [PERSON] рекомендовано звернутися з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на зазначене нерухоме майно. Тому позивачі просять визнати за кожною з них право власності на (одну другу) вказаного нерухомого майна колишнього колгоспного двору в порядку спадкування за законом. Позивачі в судове засідання не з`явились, однак, 14.10.2024 року їх представник, адвокат Ілюк Оксана Василівна подала до суду заяву, в якій вказала, що вона та позивачі підтримують позовні вимоги і просить провести розгляд справи без її та позивачів участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак, 17.10.2024 року подав до суду заяву, в якій вказав, що визнає позов і просить розглянути справу без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00037253775 від 21.10.2022 року, позивачка [PERSON] та померлий [PERSON] перебували в шлюбі (а. с. 45). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 7) та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (актовий запис № 9) вбачається, що батьками позивачки [PERSON] вказані « [PERSON] » та « [PERSON] ». У зв`язку із укладенням шлюбу 17.07.2009 року позивачка [PERSON] набула дане змінила прізвище (а. с. 48, 49). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (актовий запис № 28) [PERSON] помер [INFO] у с.Підгайчики Коломийського району Івано-Франківської області (а. с. 42). Згідно з даними свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння від 16.08.1988 року, записаного в реєстраційну книгу за № 76 та виданого на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів № 173 від 10.08.1988 року, колгоспному двору, головою якого вказана [PERSON] , належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а. с. 7). Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів № 79391 від 20.02.2024 року та копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленими Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 19.03.2024\~року, право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за позивачкою [PERSON] як за головою колгоспного двору. Дане майно складається із: житлового будинку «А» загальною площею 105, 2 кв. м. та житловою площею 62, 7 кв. м.; стайні, сараю «Б.Г»; стодоли «В»; гаражу «Д,З»; погребу «Е»; навісу «Є»; комори «Ж»; криниці «№1»; огорожі «№2-3» (а. с. 8-11). Згідно з даними довідки № 39, виданої Підгайчиківською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області 14.02.2024 року, померлому [PERSON] за життя належав вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Спадковий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була позивачка [PERSON] . Членами цього двору були позивачка [PERSON] (дочка) та померлий [PERSON] (чоловік). Станом на [INFO] та на день смерті [PERSON] у вказаному дворі були також зареєстровані місця проживання позивачів. Заповіт від імені померлого [PERSON] виконкомом вказаної сільської ради не посвідчувався (а. с. 41). Судом також встановлено, що з метою оформлення прав на спадщину за законом позивачка [PERSON] звернулася з відповідною заявою до вищевказаної приватного нотаріуса, яка рекомендувала їй звернутися до суду з відповідним позовом, оскільки частка спадкодавця [PERSON] як члена колгоспного двору та частки інших членів колгоспного двору у майні колгоспного двору не виділено, про що 04.09.2024 року вказаною нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 50). Згідно з даними спадкової справи № 21/2024, заведеної після смерті [PERSON] , спадщину за законом прийняли лише позивачі. Суд враховує, що відповідно до вищезазначеної довідки обидві позивачки проживали разом зі спадкодавцем за вказаною адресою станом на 01.07.1990 року та станом на день його смерті. Тому позивача [PERSON] також вважається такою, яка прийняла спадщину. Згідно з положеннями п.11 ч.1\~ст.346 ЦК України\~право власності припиняється у разі смерті власника. Судом встановлено, що позивачки як дочка та дружина померлого члена колгоспного двору прийняла спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном та продовжуючи там проживати до дня його смерті. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 чинного ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 чинного\~ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положеннями ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з роз`ясненнями, наданими в підпунктах «а», «б» п.6\~постанови Пленуму\~Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995р. №20, положення статей 17,18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення вдію цього Закону (з 15.04.1991 року). Право власності на майно, яке належало\~колгоспному\~двору і\~збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в порядку спадкування за позивачами як за єдиними спадкоємцями за законом права власності на вказане нерухоме майно колишнього колгоспного двору. На підставі наведеного, статей 392, 1261, 1296 ЦК України, статей 206, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved