Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, у якій просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною та призначити її опікуном [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , та інших близьких родичів у неї немає. Уже протягом тривалого часу її мати через різні захворювання, такі як хвороба Альцгеймера, церебральний атеросклероз, виражена деменція, гіпертонічна хвороба, потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. Заявник може та має бажання бути її опікуном, здійснює за нею догляд, має для цього відповідні навички, можливості та час. В зв`язку з наведеним, просить заяву задовольнити. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять заяву задовольнити. Представник [PERSON] , щодо якої розглядається заява - [PERSON] не заперечила проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, у судовому засідання заяву підтримала та просить її задовільнити. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи та представника особи, відносно якої розглядається питання, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Частиною 3 ст.296 ЦПК України визначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] /а.с.7/. Як убачається з виписки-епікризу з історії хвороби №3317 від 05.05.2023 року, [PERSON] встановлено діагноз: хвороба Альцгеймера, термінальна стадія, ДЕП ІІІ ст., інволютивні зміни ГМ, церебральний атеросклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ст. Потребує постійного догляду /а.с.8-9/. Відповідно до заключення магнітно-резонансної томографії від 08.04.2024 року, [PERSON] встановлено діагноз: МР-ознаки ХНМК, вираженої дисциркуляторної енецефалопатії, інфолютивні зміни обох півкуль ГМ, гліозно-атрофічні зміни гіпокампальних ділянок, що є характерно для хвороби Альцгеймера, катаральний полісинусит, S-подібна девіація ВСА, гіпоплазія лівої ХА /а.с.10/. Згідно з ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Як випливає із змісту абзацу другого ч. 1 ст. 30 ЦК України до змісту цивільної дієздатності входять наступні елементи: а) здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав; б) здатність самостійно здійснювати набуті цивільні права; в) здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки; г) здатність самостійно виконувати цивільні обов`язки; д) здатність нести відповідальність у разі невиконання цивільних обов`язків. Цивільна дієздатність передбачає свідому і правильну оцінку людиною дій, що нею здійснюються і мають юридичне значення. Ця ознака суб`єкта цивільного права залежить від психічної зрілості суб`єкта, тобто від ступеня усвідомлення ним значення своїх дій і можливості керувати ними. В свою чергу зрілість психіки залежить від віку і душевного здоров`я людини. Тому, на відміну від цивільної правоздатності, яка є рівною (ч. 1 ст. 26 ЦК України), єдиного для всіх фізичних осіб обсягу цивільної дієздатності не існує. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. Згідно із ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №1537 від 01.11.2024 року, на даний час [PERSON] , [INFO] , страждає тяжким психічним розладом у формі деменції внаслідок хвороби Альцгеймера та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними /а.с.39-41/. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна. Також, згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Як убачається із подання Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 23 грудня 2024, враховуючи протокол №13 засідання опікунської ради при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради від 19 грудня 2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне у разі визнання недієздатною [PERSON] її опікуном призначити [PERSON] . Судом встановлено, що заявник [PERSON] за станом здоров`я може бути опікуном своєї матері, житлом забезпечена, працює лікарем-кардіологом в «Університетська лікарня» Філія ЛНМУ ім.Данила Галицького, піклується про матір та доглядає за нею. Під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Відомості про притягнення до кримінальної вдповідальності заявника відсутні. Заявник має можливість та бажання доглядати за своєю матір`ю і бути її опікуном. Передбачених ст. 64 ЦК України умов, за яких призначення [PERSON] опікуном фізичної особи неможливе, судом не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особливих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або декількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до вимог ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Беручи до уваги, що [PERSON] внаслідок тяжкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також враховуючи, що заявник бажає та має можливість бути опікуном [PERSON] , є її донькою, не обмежена у своїй цивільній дієздатності, доглядає за [PERSON] , інших родичів, які б виявили бажання бути опікунами не встановлено, суд приходить до переконання, що заява про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки є підставною та підлягає задоволенню. Суд роз`яснює заявнику, що зі спливом дворічного строку, на який [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною, вона може не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною.

Outcome: approved