Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

у липні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №014/380805/82/852057 від 13.03.2020 у розмірі 20 638,87 грн, а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.03.2020 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір «Кредит готівкою» №014/380805/82/852057, відповідно до якого банком було надано позичальнику кредит у розмірі 16 637,09 грн, а позичальник зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Як стверджує позивач, 13.04.2023 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-58, відповідно до якого право вимоги за кредитними договорами щодо боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором №014/380805/82/852057 від 13.03.2020, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] - перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Позивач вказує, що у зв`язку з тим, що відповідач не вносив платежі на погашення кредиту та процентів та порушував договірні зобов`язання, станом на дату подання позову у нього утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 638,87 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14 877,56 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 5 761,31 грн. У зв`язку із зазначеним позивач звернувся до суду із даним позовом, за захистом свого порушеного права. Ухвалою судді від 31.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Позивач належним чином повідомлений про відкриття провадження у даній справі. Відповідач про розгляд справи повідомлявся шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками до неї за зареєстрованою адресою місця проживання. До суду повернувся поштовий конверт з рекомендованими повідомленнями без вручення з відмітками «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Статтею 13 Цивільного процесуального Кодексу (ЦПК) України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.03.2020 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір у формі Заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/852057, відповідно до якого банком було надано позичальнику кредит у розмірі 16 637,09 грн, зі сплатою процентів (за користування кредитом) у розмірі 49,9 % річних, процентна ставка фіксована. Кредит надано з метою придбання клієнтом товарів для задоволення власних потреб у розмірі 15 000,00 грн, та на оплату клієнтом страхового платежу в розмірі 1637,09 грн на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя», страховим посередником якого виступає банк. Строк кредиту - 72 місяці з 13.03.2020 по визначену графіком дату останнього щомісячного ануїтентного платежу. З метою виконання грошових зобов`язань за кредитом, клієнт доручив банку здійснювати 08 числа кожного місяця договірне списання коштів з карткового рахунку на поточний рахунок в сумі 730,71 грн, яка дорівнює сумі ануїтентного платежу згідно графіку. Зазначений договір був підписаний [PERSON] власноручним підписом разом з додатками: додаток № 1 до вказаної заяви-договору, заявою на отримання кредиту за програмою кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/852057, паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» та заявою від 13.03.2020 №014/380805/82/852057 на приєднання до договору добровільного страхування життя №РБ1702-г від 15.03.2019, що свідчить про те, що позичальник погодився на умови надання кредиту, викладених у зазначених документах. Факт нарахування коштів у розмірі 16 637,09 грн на рахунок [PERSON] підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] , відкритим в АТ «Райффайзен Банк» 13.03.2020. Так, відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Крім того, відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Так, у зв`язку із не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, відповідно до кредитного договору, згідно із наданим позивачем розрахунком боргу та випискою по рахунку позичальника, заборгованість [PERSON] за наведеним кредитним договором, станом на 14.04.2023 становить 20 638,87 грн та складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14 877,56 грн, а також заборгованості за відсотками у розмірі 5 761,31 грн. Відповідач не надав суду докази, що сума заборгованості є меншою або відсутня. Крім того, судом встановлено, що 13.04.2023 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-58. Відповідно до умов 2.1 наведеного договору, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі Боржників. Як вбачається, на виконання умов договору відступлення права вимоги, АТ «Райффайзен Банк Аваль» було сплачено ціну вказаного договору на рахунок нового кредитора - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», про що свідчить платіжна інструкція №71034 від 13.04.2023. Згідно з Витягу з реєстру боржників від 18.04.2023 до договору про відступлення права вимоги №114/2-58 від 13.04.2023, підписаного сторонами правочину та скріплено печатками, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» від АТ «Райффайзен Банк Аваль» перейшло право вимоги за кредитним договором №014/380805/82/852057 від 13.03.2020, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , на загальну суму заборгованості 20 638,87 грн. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Так, відповідно до матеріалів справи, про зміну кредитора за кредитним договором №014/380805/82/852057 від 13.03.2020 та необхідність сплатити суму боргу, новий кредитор повідомив [PERSON] , шляхом направлення повідомлення-вимоги. Крім того, вбачається, що з метою досудового врегулювання спору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на адресу відповідача [PERSON] було надіслано досудову вимогу від 22.05.2024 № 22650639, з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 20 638,87 грн, яка відповідачем виконана не була. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 20 638,87 грн заборгованості за кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором №014/380805/82/852057 від 13.03.2020, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] та виписці по рахунку який підтверджує рух коштів по рахунку, в той же час, відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив до позовної заяви та спростувати доводи позивача. Крім того, відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути зі [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,40 грн, які сплачено позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved