Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. у серпні 2024 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, який мотивував тим, що 26.12.2000 між позивачкою та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу квартири, розташованої по [ADDRESS] , який був посвідчений Українською універсальною біржою 26.12.2000 у реєстрі за № НА-589, а також був зареєстрований у Охтирському МБТІ у реєстровій книзі під №\~1482. На виконання зазначеного договору позивачка сплатила відповідачу вказані у договорі кошти, а останній виселився з квартири, забрав свої речі та передав позивачці технічний паспорт на квартиру, інші документи та ключі. На час укладання договір купівлі-продажу посвідчений Українською універсальною біржою відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» і додаткового нотаріального посвідчення не потребував. З метою розпорядження належним їй майном позивачка звернулася до державного реєстратора з питань реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна та отримала роз`яснення про неможливість такої реєстрації, оскільки вказаний договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально та на даний час неможливо його посвідчити нотаріально. Посилаючись на зазначені обставини та те, що обмежуються права позивачки, як власниці, представник позивачки просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 26.12.2000 за №\~НА-589 квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , укладений на Українській Універсальній Біржі між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 30.08.2024 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 23.10.2024 було закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду, а також за клопотанням представника позивачки витребувано докази у справі. Сторони та третя особа у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки подав заяву в якій зазначив, що просить суд розглянути справу без участі сторони позивача, заявлені вимоги підтримує. Відповідач також подав заяву в якій зазначив, що позов визнає та просить розглядати справу без його участі. Представник третьої особи про причину неявки не повідомив, письмових пояснень не подавав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спорами про право власності, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом установлено, що 26.12.2000 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивачка придбала у відповідача квартиру, яка розташована по [ADDRESS] . Вказаний договір був укладений у письмовій формі та зареєстрований Українською універсальною біржою 26.12.2000 у реєстрі за № НА-589. Крім того, зазначений договір був зареєстрований у Охтирському МБТІ у реєстрову книгу під №\~1482 (а.с. 8-9). На вказану квартиру наявний технічний паспорт, у якому [PERSON] значиться власницею (а. с. 10-11). У матеріалах інвентарної справи на квартиру [ADDRESS] міститься вищевказаний договір купівлі-продажу, план квартири та експлікація приміщень квартири (а.с. 32-35). Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Спірний договір купівлі-продажу укладений у 2000 році. Отже, на правовідносини щодо його укладення поширюється чинний на той час\~Цивільний кодекс Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР). Відповідно до\~ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Згідно ст. 227 ЦК УРСР\~ договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Відповідно до ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до частини 1\~Закону України «Про товарну біржу»\~(в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину) товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Згідно з\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Угоди, зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Тобто, чинне на момент укладання спірного правочину законодавство, а саме ст. 15 Закон України «Про товарну біржу», дозволяло укладати угоди купівлі продажу житлового будинку за участю фізичних осіб, без нотаріального посвідчення таких угод. Крім того, Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, було передбачено підставу для державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна договори купівлі-продажу, зареєстровані біржею. Здійснивши державну реєстрацію права власності за позивачкою на квартиру в Охтирському МБТІ, держава цим самим визнала право власності позивачки на зазначену в договорі квартиру, як таке, що виникло з підстав не заборонених законом. Враховуючи установлені судом обставини про те, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу квартири та відбулося реальне виконання умов даного договору, однак нотаріально посвідчити цей договір на даний час неможливо, тому суд вважає наявні правові підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу в судовому порядку. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved