Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

04.10.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів, у якій просить змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, встановлений рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28.04.2010 року у справі № 2-984/2010, із твердої грошової суми у розмірі 510 грн., але не менше 50 відсотків від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та стягувати із [PERSON] на її користь, аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50 відсотків від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на сьогоднішній день сума аліментів у розмірі 510 грн, є не достатньою для матеріального утримання неповнолітнього сина. Відповідач проходить службу у військовій частині та отримує офіційний дохід, а тому має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі. Представник позивача адвокат Рудзей Юрій Володимирович подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Послався, що у нього на утриманні мати, він намагався домовитись про розмір аліментів із позивачем, однак вона виїхала за кордон і зв`язку з нею він не має. Суд, заслухавши відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи та зібрані докази, дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28.04.2010 року у справі № 2-984/2010, із [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 510 грн., до досягнення ним повноліття (а.с. 13). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України проголошує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів у розмірі 510 грн. на даний час є замалий та не відповідає розміру необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач [PERSON] офіційно перебуває на військовій службі та отримує заробітну плату. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім цього, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 грн.

Outcome: approved