Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Представник Концерну «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточненої позовної зави представник позивача зазначив, що відповідачу по справі [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення №37, площею 69,8 м2,\~за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що з 01 листопада 2021 року між позивачем та відповідачем вважається укладеним Типовий індивідуальний договір №72215161 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . За період з листопада 2021 року по квітень 2023 року розподіл теплової енергії на вищевказане нежитлове приміщення виконувався пропорційно опалювальній площі 69,8 м2, як для приміщень не оснащених розподільчим приладом обліку теплової енергії. У липні 2023 року було виконано корегування нарахувань постачання теплової енергії умовно-постійної частини тарифу за період з листопада 2021 року по червень 2023 року на площу 65,4 м2, а також у листопаді 2023 року було виконано корегування нарахувань постачання теплової енергії умовно-змінної частини тарифу за період з листопада 2021 року по березень 2023 року на площу 65,4 м2. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №70 від 13.03.2024 «Про затвердження акту обстеження підвального приміщення №37 багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 20.02.2024» затверджено акт обстеження вказаного підвального приміщення від 13.03.2024, яким підвальне приміщення визнано окремим приміщенням з транзитними мережами опалення. На підставі п.2 рішення №70 від 13.03.2024 позивачем здійснено перерахунок спожитої послуги у межах будинку [ADDRESS] згідно комерційного приладу обліку з 01.01.2022 року. Отже, позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з 01.11.2021 30.04.2023 на загальну суму 31\~859,41 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим до позовної заяви. Позивачем були сформовані та надані відповідачу рахунки на оплату спожитої послуги, проте відповідач за період з 01.11.2021 по 30.04.2023 не виконав свого обов`язку по сплаті за надану послугу з постачання теплової енергії згідно умов Договору у зв`язку із чим у відповідача виникла грошова заборгованість у розмірі 31\~859,41 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2 684,00 гривні. Ухвалою суду від 06.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 04 липня 2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Сандак І.А. надійшов відзив на уточнену позовну заяву в якому вона заперечувала проти позовних вимог позивача зазначивши, що розрахунок заявленої до стягнення заборгованості проведено позивачем з порушенням вимог Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315 (із змінами). Представником відповідача проведено детальний контррозрахунок згідно якого заборгованість відповідача за спірний період становить 23\~570,09 грн., а відтак вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 15 жовтня 2024 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника позивача у яких зазначено проте, що посилання представника відповідача на розрахунок заборгованості із застосуванням формули 23 Методики є помилковим, оскільки її застосування можливе лише тільки для розрахунку загально-будинкових потреб будинку, а не для розрахунку обсягу спожитої теплової енергії приміщення споживача. Зазначає, що нежитлові приміщення, які знаходиться у житловому будинку та через які проходять транзитні трубопроводи системи опалення будинку не можливо віднести до неопалювальних приміщень. Тому, слід зауважити, що формула 19 методики (п.4 розділу V), може застосовуватись тільки до приміщень з індивідуальним опаленням. Натомість, представником Відповідача, не враховано, що здійснюючи розподіл теплової енергії, Методикою вимагається: окрім розподілу теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях, додатково для окремого приміщенням з транзитними мережами опалення розподіляється доля ЗБП (загально-будинкових потреб) (розділ ІІ, ІІІ Методики; ст. 10 Закону України «Про комерційний облік»). Зауважує, що контррозрахунок відповідача є таким, що суперечить нормам Методики, у зв`язку з наступним. Так, у контррозрахунку за листопад 2021 р. грудень 2021 р. представником відповідача при розрахунку застосовувалась формула № 19. Дана формула може застосовуватись тільки до приміщень з індивідуальним опаленням. Приміщення відповідача не підпадає під категорію приміщення з індивідуальним опаленням. Також при підрахунку, не враховано розподіл теплової енергії на місця загального користування та функціонування. Тоді, як позивач, використовував формулу № 9, в якій закладено розподіл спожитої теплової енергії на місця загального користування та функціонування. В контррозрахунку за січень 2022 р. березень 2023 р. представником відповідача при розрахунку застосовувалась формула № 23. Дана формула може застосовуватись тільки для розрахунку загально-будинкових потреб (ЗБП) будинку (у разі надання інформації стосовно довжини трубопроводів, площ місць загального користування та допоміжних приміщень будинку) а не для розрахунку обсягу спожитої теплової енергії приміщення споживача. Тобто дана формула не може застосовуватись до типу приміщення з транзитними мережами опалення. Для таких приміщень методикою обумовлено визначення обсягу спожитої теплової енергії на підставі формули 3 розділу ІІ. Також, представником Відповідача, не враховано, що здійснюючи розподіл теплової енергії, Методикою вимагається: окрім розподілу теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях, додатково для окремого приміщенням з транзитними мережами опалення розподіляється доля ЗБП (загально-будинкових потреб) (розділ ІІ, ІІІ Методики; ст. 10 Закону України «Про комерційний облік»). Позивач вважає, що оскільки контррозрахунок відповідача побудований на невірних вихідних даних, які суперечать приписам та вимогам Методики, а тому даний контррозрахунок не може бути взятий за основу та вважатися таким, що є належним. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та її представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явились, разом з цим у матеріалах справи міститься заява представника відповідача - адвоката Сандак І.А. про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Концерн «Міські теплові мережі» є юридичною особою, відповідно до статуту підприємства основною діяльністю Концерн «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону. Частиною 5 статті 13 даного Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. 02.10.2021 Концерн «Міські теплові мережі» оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http://zp.gov.ua/uk/articeles/item/10370/ukladannya-publichnih-dogovoriv-z-koncernom-miski-teplovi-merezhi-) та на власному офіційному веб-сайті (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http//teploseti.zp.ua/ua/for_consumers/Public_contracts/) індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання. Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин. Крім того ч. 6 ст. 633 ЦКУ передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору є нікчемними. Таким чином, в силу вимог вище наведених норм Закону з 01.11.2021 Концерном «Міські теплові мережі» з відповідачем укладено типовий індивідуальний договір №72215161 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідачу по справі [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення №37 підвалу (літ.А-4) загальною площею 69,8 кв.м, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу об1єкта права комунальної власності №181, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Малишевою Л.Ю. 17.08.2006, зареєстрованого в реєстрі за №2992. Пунктом 5 індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії (далі - договір) передбачено, що виконавець (позивач) зобов`язується надавати споживачу (відповідач) послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідно до пункту 11 Типового договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі Методика). У відповідності до п. 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (далі\~Правила) - розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється відповідно до «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315». Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021року №358 внесено зміни до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, які набули чинності 28.01.2022року. За період з листопада 2021р. по квітень 2023р. розподіл теплової енергії Відповідачу на нежитлове приміщення №37 виконувалось пропорційно опалювальній площі 69,8м2, як для приміщень не оснащених розподільчим приладом обліку теплової енергії. Концерном «МТМ» за період з 01.11.2021 по 30.04.2023 виставлялися відповідачу рахунки за постачання теплової енергії на загальну суму 48\~108.18 грн. Як вбачається з позовної заяви у липні 2023 року було виконано корегування нарахувань постачання теплової енергії умовно-постійної частини тарифу за період з листопада 2021 року по червень 2023 року на площу 65,4 м2, а також у листопаді 2023 року було виконано корегування нарахувань постачання теплової енергії умовно-змінної частини тарифу за період з листопада 2021 року по березень 2023 року на площу 65,4 м2. Також з матеріалів справи встановлено, що за заявою відповідача 20.02.2024 року комісією у складі представника позивача було проведено обстеження підвального приміщення, належного відповідачу. За наслідками обстеження комісією встановлено, що нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] відповідає типу приміщень з транзитними мережами опалення. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №70 від 13.03.2024 «Про затвердження акту обстеження підвального приміщення №37 багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 20.02.2024» затверджено акт обстеження підвального приміщення багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] від 20.02.2024, яким підвальне приміщення визнано окремим приміщенням з транзитними мережами опалення та зобов`язано позивача здійснити перерахунок спожитої послуги у межах багатоквартирного будинку по [ADDRESS] згідно комерційного приладу обліку з 01.01.2022 року. На підставі вказаного рішення Концерном «Міські теплові мережі» здійснено перерахунок спожитої послуги у межах багатоквартирного будинку по [ADDRESS] згідно комерційного приладу обліку з 01.01.2022 року. З урахуванням вищевикладеного у період з 01.11.2021 по 30.04.2023 заборгованість відповідача за надані послуги у вказаний період становить 31\~859,41 грн., що підтверджується розрахунком позивача. Як вбачається з відзиву на позовну заяву відповідач не заперечує факт наявності заборгованості перед позивачем за послуги з постачання теплової енергії, разом з цим, вважає, що розмір заборгованості є завищеним. У контррозрахунку відповідач застосовує інші формули відповідно до Методики №315, що зокрема пов`язано із твердженням щодо ізоляції трубопроводів, які знаходяться у приміщенні підвалу та належністю вказаного приміщення до неопалюваних приміщень у яких розподіл теплової енергії здійснюється від транзитних ділянок неізольованих трубопроводів внутрішньобудинкових систем. Так, у контррозрахунку заборгованості за період за листопад 2021 року та грудень 2021 року представник відповідача використовує формулу 19 Методики та посилається на вихідні дані зазначені у Акті від 05.12.2023 року зокрема щодо довжини неізольованих трубопроводів, які знаходяться у приміщенні підвалу, їх діаметра, між тим такі дані не встановлені в ході обстеження системи теплоспоживання приміщення відповідача, водночас, Акт від 05.12.2023, на який посилається представник відповідача до відзиву на позовну заяву не надано. Водночас у контррозрахунку за січень 2022 р. березень 2023 р. представником відповідача при розрахунку застосовувалась формула № 23 Методики. Дана формула може застосовуватись тільки для розрахунку загально-будинкових потреб (ЗБП) будинку (у разі надання інформації стосовно довжини трубопроводів, площ місць загального користування та допоміжних приміщень будинку) а не для розрахунку обсягу спожитої теплової енергії приміщення споживача. Тобто дана формула не може застосовуватись до типу приміщення з транзитними мережами опалення. Для таких приміщень методикою обумовлено визначення обсягу спожитої теплової енергії на підставі формули 3 розділу ІІ. З огляду на викладене, суд бере до уваги розрахунки надані позивачем, які проведені після обстеження системи теплоспоживання відповідача, відповідно до вимог Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 з відповідними змінами. Згідно пункту 32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (далі\~Правила), розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 34 цих Правил визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п., п 5, 11, 32, 34, 38 Типового індивідуального договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. У п. 32 Типового договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. За умовами п. 34 Типового договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Згідно з пп. 3 п. 41 Типового договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором. В період з листопада 2021 року по квітень 2023 року позивач надав відповідачу послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 31\~859,41 грн. Для здійснення перевірки нарахувань позивачем надано всі необхідні дані, що містяться в рахунку, на площу приміщення відповідача, тарифи що діяли в розрахунковому періоді. З урахуванням викладеного, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з постачання теплової енергії станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved