Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.11.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4326874. У відповідності до договору позикодавець надав [PERSON] грошові кошти в позику, які він зобов`язалася повернути у визначеній договором сумі та строк. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало права вимоги до боржників ТОВ ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 39250 грн., з яких 10000\~грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 29500 грн. - сума заборгованості за відсотками. 25.11.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] \~ було укладено кредитні договори №33989-11/2023 та № 34028-11/2023 за умовами яких [PERSON] отримав грошові кошти на банківську карту. 29.04.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29042024 у відповідності до якого ТОВ «Аванс кредит» за плату передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] \~за кредитним договором №33989-11/202 в сумі 14282,50 грн., з яких 2900, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 11382,50 грн. заборгованість за відсотками та за кредитним договором № 34028-11/2023 в сумі 19207,50 грн., з яких 3900, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 15307,50 грн. заборгованість за відсотками. 27.11.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] \~ було укладено кредитний договір № 37079-11/2023 згідно умов якого він отримав кредит у безготівковій формі на банківську карту. 29.04.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29042024 у відповідності до якого ТОВ «Аванс кредит» за плату передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 5362,50 грн., з яких 1100, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 4262,50 грн. заборгованість за відсотками. Також 17.11.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 09531-11/2023. Підписавши договір [PERSON] зобов`язався використати надані в його межах грошові кошти на цілі, вказані в кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. 29.04.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу із відступленням прав вимоги за кредитними договорами у відповідності до якого ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20500,00 грн., з яких 4000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 16500,00 грн. заборгованість за відсотками. Після відступлення прав вимоги [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Загальна сума заборгованості за кредитними договорами становить 98602,50 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги просить задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти заочного розгляду справи.( а.с. 6) Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, згідно з вимогами п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України ( а.с. 82). Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, позивач не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Судом встановлено, що 11.11.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4326874 відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 10\~000,00 грн. строком на 30 днів. У відповідності до п. 2 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 1081,20 % (а.с.8-10). Згідно п. 1 Договору, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників (а.с.11-16). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи правовідносини за договором позики № 4326874 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] виникли 11.11.2023, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, таким чином на час укладення договору факторингу у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було відсутнє право вимоги до [PERSON] за договором позики №4326874, оскільки відповідач, на час укладання договору факторингу не був боржником - набувачем послуг чи товарів за первинним договором. Крім того, на час укладення такого Договору сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, оскільки предмет не індивідуалізовано належним чином. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договором факторингу від 14.06.2021. Також, хоча між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладалися додаткові угоди щодо відступлення прав грошової вимоги 28.07.2021 та 11.04.2024, сам договір факторингу від 14.06.2021 та додаткові угоди не містять положень про право майбутньої вимоги. Таким чином, позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 4326874. Крім того, витяг з Реєстру боржників № 23 від 11.04.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 про заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 4326874 в сумі 39250,00 грн., підписаний та скріплений печаткою лише ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», однак без підпису і печатки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 не набуло право вимоги до [PERSON] за договором позики, укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 39250,00 грн. відсутні. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №33989-11/2023 відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 2900, 00 грн. строком на 360 днів. (а.с.23-29). Також, 25.11.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №34028-11/2023 відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 3900, 00 грн. строком на 360 днів. (а.с.37-43). 27.11.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №37079-11/2023 відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 1100, 00 грн. строком на 360 днів. (а.с.30-36). У відповідності до п. 1.4.1 вищезазначених договорів відсоткова ставка за користування кредитом становить 2,50 % на день. Згідно п. 4.1.2 Договорів, у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту. Також згідно умов договору товариство має право відступити право вимоги за договором третій особі. 29.04.2024\~між ТОВ\~«Аванс кредит»\~та ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~укладено договір\~факторингу №\~29042024\~за умовами\~якого ТОВ\~ФК «ЄАПБ»\~набуло право\~грошової вимоги\~до [PERSON] \~за договорами\~про надання\~фінансового кредиту\~в загальній\~ сумі\~38852,5\~грн.,\~з яких:\~14282,50\~грн.\~за договором\~№33989-11/2023\~(2900,00\~грн.\~ заборгованість\~за кредитом\~та 11382,50\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками);\~ 5362,50 грн. за договором №37079-11/2023 ( 1100,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 4262,50 грн. заборгованість за відсотками); 19207,50 грн. за договором №34028-11/2023 ( 3900,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 15307,5 грн. заборгованість за відсотками) (а.с.44-48). Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача за договорами, укладеними із ТОВ «Аванс кредит», останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушив умови кредитних договорів,укладених із ТОВ «Аванс кредит», добровільно заборгованість не сплатив, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами №33989-11/2023, №37079-11/2023 та №34028-11/2023 слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 38852,50 грн. 17.11.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 09531-11/2023, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 4000,00 грн. строком на 360 днів. (а.с.51-56). У відповідності до п. 1.4.1 вищезазначених договорів відсоткова ставка за користування кредитом становить 2,50 % на день. Згідно п. 4.1.2 Договорів, у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту. Також згідно умов договору товариство має право відступити право вимоги за договором третій особі. 29.04.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29042024-1 за умовами якого ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договорами про надання фінансового кредиту в загальній сумі 20500,00 грн.,(4000,00 грн. заборгованість за кредитом та 16500,00 грн. заборгованість за відсотками). (а.с.57-61). Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача за договорами, укладеними із ТОВ «Стар файненс груп», останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушив умови кредитного договору,укладеного\~із ТОВ «Стар файненс груп», добровільно заборгованість не сплатив, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 09531-11/2023, слід також задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 20500,00 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позову.

Outcome: partial