Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

ПрАТ «Універсальна» звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31 січня 2023 року о 08:40, у м. Суми, вул. Новоміської сотні, буд.7, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] було застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 212267707. У відповідності до умов вказаного Договору обов`язкового страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь потерпілої особи страхове відшкодування. У постанові Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2023 року у справах №592/1835/23, №592/1838/23, відповідачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 122-4 та 124 КУпАП. 3 заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла особа та в рамках прямого врегулювання надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт та виплачене страхове відшкодування, яке складає 11\~354, 40 грн. Оскільки відповідачка самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, то як відповідальна за нанесення шкоди особа, повинна відшкодувати позивачеві в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 11\~354,40 грн. Посилаючись на вказані обставини,\~позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 11354 грн. 40 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 липня 2024 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначенням судового засідання 10 жовтня 2024 року о 13 год. 00 хв. 10 жовтня 2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 08 січня 2025 року, 13 год. 30 хв. у зв`язку з неявкою відповідачки, відсутністю відомостей про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи. В зазначене судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Представник позивача в письмовій заяві просить справу розглядати без його участі, позов підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Зі згоди позивача, висловленої представником в письмовій \~ \~ \~ \~ заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідно до постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2023 року у справі № 592/1838/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КПАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн.00 коп. Вказаною постановою суду встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 454233, 31 січня 2023 року о 08 год. 40 хв., в м. Суми по вул. Новоміської сотні, 7, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta, д.н.з. [NUMBER] , не обрала безпечного інтервалу між транспортними засобами, внаслідок чого допустила наїзд на автомобіль Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п.п. 2.3(б), 13.1 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.5). Відповідно до постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2023 року у справі № 592/1838/23 [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, та оголошено їй усне зауваження, а провадження у справі закрито. Вказаною постановою встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 454380, 31.01.2023 року о 08 год. 40 хв., в м. Суми по вул. Новоміської сотні, 7, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta, д.н.з. [NUMBER] , допустила зіткнення з автомобілем Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] , після чого місце пригоди залишила та продовжила рух у невідомому напрямку. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п. 2.10(а) ПДР України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. 01 лютого 2023 року власник пошкодженого автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «УНІКА» із повідомленням про ДТП від 01 лютого 2023 року (а.с.9) та заявою про страхове відшкодування від 19 жовтня 2022 року (а.с.10). Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-212267707 (а.с.24). У відповідності до умов вказаного Договору обов`язкового страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь потерпілої особи страхове відшкодування. Розрахунок страхового відшкодування було здійснено на підставі ремонтної калькуляції №7861082849 від 14 лютого 2023 року (а.с.16-17), страхового акту № 7861082849 від 22 лютого 2023 року (а.с.19). Відповідно до платіжної інструкції № 36681 від 24 лютого 2023 року ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» було сплачено на рахунок ПрАТ «УНІКА» страхове відшкодування в розмірі 11354,40 грн. (а.с. 22). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша\~статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно зі\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~та статтею 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України\~та\~стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18)). У випадках коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 цього Закону, страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття цього права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема їх захист. Відповідно до пункту четвертого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі\~статтею 993 ЦК України\~та\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з\~\~вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою\~статті 1191 ЦК України. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц (провадження № 61-7833св18). У вказаній справі право вимоги перейшло до страховика у порядку суброгації, а не регресу, оскільки перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором обов`язкового страхування є суброгацією. З таких обставин \~до позивача, у межах фактично здійсненої страхової виплати, перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому кошти в розмірі завданої шкоди підлягають стягненню з відповідачки, як винної у ДТП особи.\~ Під час судового розгляду встановлено вину відповідачки у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31 січня 2023 року, та під час якої відбулося пошкодження транспортного засобу, що доведено преюдиційною постановою Ковпаківського районного суду м. Суми у справі № 592/1838/23 від 16 лютого 2023 року. Оскільки відповідачка [PERSON] самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, що встановлено постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2023 року у справі № 592/1835/23, то як відповідальна за нанесення шкоди особа, повинна відшкодувати позивачеві виплачене страхове відшкодування у розмірі 11354,40 грн. Тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 3028 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved