Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури (місцезнаходження: вул.Грюнвальдська, 11 м. Івано-Франківськ) звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі: Городенківської районної державної адміністрації (місцезнаходження: вул. Богуна, 11 м. Городенка Івано-Франківської області), відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Івано-Франківської області) до [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] про стягнення з відповідачки на користь відділу освіту Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області матеріальної шкоди в розмірі 51 897,72 грн. В обгрунтування позову зазначено, що рішенням Городенківського районного суду від 04.09.2019 частково задоволено позов [PERSON] до відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації (далі - Городенківської РДА), Семенівського навчально-виховного комплексу загальноосвітня школа І-П ступенів дошкільний навчальний заклад Городенківської районної ради Івано-Франківської області про визнання наказу та запису в трудовій книжці про часткове звільнення позивача незаконним, стягнення невиплаченої заробітньої плати з моменту її невиплати. Визнано наказ Семенівського навчально-виховного комплексу загальноосвітня школа І-П ступенів дошкільний навчальний заклад Городенківської районної ради Івано- Франківської області від 04.09.2018 та запис 7 від 04.09.2018 в трудовій книжці [PERSON] про звільнення [PERSON] з роботи сторожа незаконним. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26.11.2019 задоволено апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Городенківського районного суду від 04.09.2019. Вказане рішення районного суду скасовано в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Відділу освіти Городенківської РДА на користь [PERSON] 51 897.72 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 05.09.2018 по 04.09.2019. На виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду відділом освіти Городенківської РДА 24.12.2019 перераховано [PERSON] кошти в сумі 51 897,72 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 108962590 від 23.12.2019. Таким чином, 24.12.2019 вищевказане рішення суду у частині виплати [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 51 897,72 грн. було виконано. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, не підлягає доказування та обставина, що [PERSON] наказом №19-к виконувача директора Семенівського навчально-виховного комплексу загальноосвітня школа І-П ступенів дошкільний навчальний заклад Городенківської районної ради [PERSON]. від 04.09.2018 звільнено незаконно, оскільки ця обставина встановлена рішеннями суду, які набрали законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не визначений законом. Під час розгляду судової справи №342/149/19 Городенківським районним судом встановлено, що звільнення [PERSON] відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, а тому її трудові права підлягають захисту шляхом визнання наказу про звільнення [PERSON] незаконним та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому, [PERSON] будучи виконувачем обов`язків директора Семенівського навчально-виховного комплексу загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад Городенківської районної ради Івано-Франківської області у відповідності до п. 4.6 Статуту, затвердженого 27.03.2015 рішенням Городенківської районної ради № 573-29р, до компетенції якої входить видання наказів та розпоряджень та здійснення контролю за їх виконанням. Крім того, відповідно до Статуту директор несе відповідальність за свою діяльність перед власниками, місцевими органами державної виконавчої влади тощо. Статтею 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Загальні підстави й умови матеріальної відповідальності працівника передбачені у ст. 130 КЗпП України, відповідно до якої працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації, винними протиправними діями (бездіяльність) працівника. Пунктом 8 ст. 134 КЗпП України, п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 № 14 Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям працівниками, постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів визначено обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної установі у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівнику. Такий обов`язок покладається на службову особу, за наказом якої працівника звільнено з порушенням закону. При цьому, винна у незаконному звільненні особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з її вини установі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Положення даної норми законодавства спрямовані на забезпечення гарантій трудових прав працівників з метою захисту останніх від неправомірних дій роботодавців щодо незаконних звільнень. Саме тому законодавцем покладено обов`язок на особу, за наказом якої працівника звільнено з порушенням закону, відшкодувати у повному розмірі шкоду, заподіяну установі виплатою звільненому працівнику коштів за час вимушеного прогулу. Враховуючи вище перелічені норми законодавства, обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної відділу освіти Городенківської РДА у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівнику за час вимушеного прогулу в сумі 51 897,72 грн, покладається на виконувача обов`язків директора Семенівського навчально-виховного комплексу загальноосвітня школа І-ІІступенів дошкільний навчальний заклад Городенківської районної ради [PERSON]., яка видала наказ № 19-к від 04.09.2018 про звільнення [PERSON] з посади сторожа. У відповідності до ч. 4 ст. 136 КЗпП України стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу. Згідно п. 1.1 Положення про відділ освіти Городенківської РДА (далі -Положення), затвердженого розпорядженням Городенківської РДА від 16.10.2018 № 417, відділ освіти Городенківської РДА є самостійним структурним підрозділом Городенківської РДА, входить до її складу, утворюється і підпорядковується голові райдержадміністрації, є підзвітним і підконтрольним департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано- Франківської ОДА. Згідно п. п. 5.1, 5.2 Положення відділ освіти Городенківської РДА є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та утримується за рахунок коштів державного бюджету Городенківська РДА є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади відповідно до Закону України Про місцеві державні адміністрації та в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою. Фінансове забезпечення місцевих державних адміністрацій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. За таких обставин право пред`явлення позову до директора Семенівського навчально-виховного комплексу загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад Городенківської районної ради [PERSON]. про відшкодування завданої ним шкоди з підстав, визначених КЗпП України, належить відділу освіти Городенківської РДА Івано-Франківської області та Городенківській РДА. Разом з тим, незважаючи на те, що кошти на виконання рішення суду у частині стягнення з відділу освіти Городенківської РДА на користь [PERSON] в розмірі 51 897,72 грн за час вимушеного прогулу перераховано ще 23.12.2019, відділ освіти Городенківської РДА та Городенківська РДА з позовом про стягнення у порядку регресу з [PERSON] не звернулись. Строк позовної давності на стягнення шкоди спливає 24.12.2020, що становить один рік з дня оплати установою на користь [PERSON] коштів за час вимушеного прогулу на виконання судового рішення від 26.11.2019. Обґрунтовуючи наявність підстав для представництва та необхідність захисту інтересів держави, Івано-Франківська обласна прокуратура зазначає, що згідно п. 5.2 Положення про відділ освіти Городенківської РДА, яке затверджено розпорядженням Городенківської РДА від 16.10.2018 № 417 відділ освіти утримується за рахунок коштів державного бюджету. Граничну чисельність, фонд оплати праці працівників відділу освіти та видатки на їх утримання визначає голова райдержадміністрації у межах виділених асигнувань.Таким чином використання коштів на відшкодування виплати за час вимушеного прогулу працівнику за рахунок коштів бюджету є порушенням економічних інтересів держави. Чинним законодавством чітко не визначено, що необхідно розуміти під нездійсненням або неналежним здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх функцій, у зв`язку із чим прокурор у кожному випадку обґрунтовує та доводить наявність відповідних фактів самостійно з огляду на конкретні обставини справи. Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. У зв`язку з цим Івано-Франківською обласною прокуратурою на виконання приписів ст. 23 Закону України Про прокуратуру шляхом направлення 11.12.2020 повідомлення позивачам - Городенківській РДА та Відділу освіти Городенківської РДА про намір звернутися до суду в їх інтересах із зазначеним позовом та здійснення представництва прокуратурою інтересів держави у даній справі (докази надаються). Зокрема, Івано-Франківською обласною прокуратурою листами від 11.12.2020 проінформовано Відділ освіти Городенківської РДА та Городенківську РДА , що у разі відсутності належного реагування на виявлені порушення закону з боку відділу освіти Городенківської РДА та Городенківською РДА (невжиття заходів щодо стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 51 897,72 грн) буде вирішуватися питання щодо представництва органами прокуратури інтересів держави в суді. Підстави представництва прокурором інтересів держави полягають ще й у тому, що з позовом про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу до цього часу відділ освіти Городенківської РДА та Городенківська РДА не звернулися і це при тому, що минув майже рік з дня оплати коштів і закінчуються строки давності, що може призвести до того, що інтереси держави не будуть захищені. Однак, станом на 21.12.2020 відповіді на вказані листи обласної прокуратури не надходили. Враховуючи термін позовної давності в даних правовідносинах щодо стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу до цього часу заходів цивільно-правового характеру не вжито, органи прокуратури вбачають підстави для звернення прокурора з даним позовом в інтересах держави. Тобто, за цей час жодних заходів для стягнення цієї шкоди не вживалося, що свідчить про бездіяльність органу та неналежним чином здійснення віднесених до його компетенції повноважень. За таких обставин, у Івано-Франківської обласної прокуратури є всі правові підстави, визначені ст.23 Закону України «Про прокуратуру» для представництва інтересів держави в суді. На підставі викладеного заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури В.Стефанець просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Згідно повідомлення виконавчого комітету Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 912 від 29.12.2020, отриманого судом 30.12.2020, відповідачка [PERSON] , 1973 р.н., зареєстрована і проживає по [ADDRESS] . Ухвалою судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області Андріюк І.Г. від 30 грудня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Городенківської районної державної адміністрації, відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі. 21.01.2021 до суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача вказує на те, що відповідач заперечує проти позовних вимог та не визнає їх в повному обсязі, обґрунтування чого полягають в наступному. Як слідує з матеріалів справи, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26.11.2019р. задоволено апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Городенківського районного суду від 04.09.2019. Вказане рішення районного суду скасовано в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Відділу освіти Городенківської РДА на користь [PERSON] 51897.72 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 05.09.2018 по 04.09.2019. Відповідно 24.12.2019 вищевказане рішення суду у частині виплати [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 51897.72 грн. було виконано. [PERSON] наказом №19-к було звільнено незаконно, і ця обставина встановлена рішенням Івано-Франківського апеляційного суду, яке набрало законної сили. Позивач вказує, що обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяному відділу освіти Городенківської РДА у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівнику за час вимушеного прогулу в сумі 51897.72, покладається на виконувача обов`язків директора Семенівського НВК загальноосвітня школа I- II ступенів дошкільний навчальний заклад Городенківської районної ради [PERSON]. Вказує, що за змістом ухвалених по справі судових рішень не можна встановити винну у звільненні особу. Діючий керівник Семенівського НВК в суді наголосила, що вона працює директором з жовтня 2018 року, а до того часу була певний період в.о. директора і вона особисто не приймала позивачку до роботи та не переводила її на будь-які посади, а це було зроблено попереднім керівником. Записи в трудовій також мали бути здійснені попереднім керівником, а не нею, як і накази про переведення. Наказів їй попередній керівник не передавала і в школі їх немає. В подальшому подала заяву про продовження розгляду справи без її участі. Ні суд першої інстанції, ані апеляційний суд не вказали дії якої саме службової особи призвели до незаконного звільнення, що позбавляє можливості самостійно визначити винну особу для покладення на неї матеріальної відповідальності. Отже, відсутні будь-які дані, що саме [PERSON] є винною у незаконному звільненні. Відповідно до змісту ст. 134 КЗпП України, складовими матеріальної відповідальності працівників є: 1) порушення працівником покладених на нього трудових обов`язків; 2) нанесення прямої дійсної шкоди; 3) вина в діях або бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправною та винною дією чи бездіяльністю працівника та шкодою, яка настала. Обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є його вина. Вина працівника - це його психічне ставлення до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Причинний зв`язок між протиправною та винною дією чи бездіяльністю працівника та майновою шкодою, яка сталася, повинен бути прямим (безпосереднім). Прямий зв`язок - це такий, за якого майнова шкода безпосередньо, з неминучістю випливає з дій або бездіяльності працівника. У будь-якому разі працівник повинен нести матеріальну відповідальність лише за ту частину шкоди, яка безпосередньо випливає з його дій або бездіяльності. В конкретному випадку відсутня складова матеріальної відповідальності [PERSON] , а саме: вина в діях або бездіяльності, та прямий причинний зв`язок між протиправною та винною дією чи бездіяльністю, та шкодою, яка настала. На підставі викладеного, представник відповідача просив у задоволені цивільного позову відмовити. 27.01.2021 до суду поступив лист Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №01-22/30 від 26.01.2021, в якому зазначено, що Городенківська районна адміністрація, в інтересах якої Івано-Франківською обласною прокуратурою заявлено позов до [PERSON] про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди в сумі 51897,72 грн., просить розгляд справи здійснювати за відсутності повноважного представника. Позовні вимоги підтримують. Одночасно зазначили, що Городенківська районна державна адміністрація (код ЄДРПОУ 04054381) із 12.01.2021 перебуває у стані припинення, здійснюється її реорганізація шляхом приєднання до Коломийської районної державної адміністрації. Відділ освіти Городенківської районної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 02143502) із 13.01.2021 перебуває у стані припинення, здійснюється його повна ліквідація як юридичної особи. 27.01.2021 заступником керівника Івано-Франківської обласної прокуратури В.Стефанець до суду подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що на адресу Івано-Франківської обласної прокуратури 22.01.2021 надійшов відзив на позовну заяву представника [PERSON] - Тиніва І.Д . У відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на відсутність вини [PERSON] при незаконному звільненні працівника Семенівського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» та прямого причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та заподіянням шкоди інтересам держави. Вважає за необхідне подати відповідь на відзив, оскільки викладені представником відповідача доводи суперечать фактичним обставинам справи та є безпідставними з огляду на наступне. Обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної відділу освіти Городенківської РДА у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівнику за час вимушеного прогулу коштів в сумі 51897,72 грн покладається на виконувача обов`язків директора Семенівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Городенківської районної ради [PERSON]., яка видала наказ №19 -к від 04.09.2018 про звільнення [PERSON] з посади сторожа. Твердження відповідача, що судами при розгляді справи про поновлення працівника з навчального закладу не встановлено вини [PERSON] є безпідставним. В ході розгляду цивільної справи №342/149/19 рішенням Городенківського районного суду від 04.09.2020 та постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26.11.2020 встановлено факт незаконного звільнення [PERSON] на підставі наказу виконувача обов`язків директора Семенівського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Городенківської районної ради [PERSON]. №19-к від 04.09.2018 та визнано його незаконним. В даному випадку немає потреби доводити вину відповідача у незаконному звільненні працівника навчального закладу, оскільки вказане питання досліджувалось при розгляді справи №342/149/19 та незаконність наказу про звільнення працівника встановлена рішеннями судів, які набрали законної сили. Таким чином, [PERSON] як посадова особа, яка винна у незаконному звільненні працівника, має відшкодувати шкоду, заподіяну установі у повному розмірі сплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи наведене просить дану відповідь на відзив відповідача врахувати при розгляді справи в суді. 11.03.2021 заступником керівника Івано-Франківської обласної прокуратури В.Стефанець до суду подано клопотання про залучення у справі правонаступника, згідно якого прокурор просив залучити правонаступника Коломийську районну державну адміністрацію на стороні позивача. Здійснювати розгляд справи №342/1555/20 з участю Коломийської районної державної адміністрації в загальному порядку. Відповідно до наказу №02-08/23 від 01 квітня 2021 «Про надання відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами судді Андріюк І.Г.» суддя Андріюк І.Г. перебуває в оплачуваній відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю 126 календарних днів, з 01 квітня 2021 року по 04 серпня 2021 року. На підставі розпорядження керівника апарату суду №61 від 05.04.21, вказану цивільну справу за повторним автоматизованим розподілом справ передано судді Федів Л.М. Ухвалою судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М. від 06 квітня 2021 року прийнято справу № 342/1555/20 за позовом заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Городенківської районної державної адміністрації, відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу до свого провадження. Розгляд справи розпочато спочатку за правилами загального позовного провадження. Повідомлено сторони, що підготовче засідання в справі відбудеться 26 квітня 2021 року о 15 год. 00 хв. Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року клопотання заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури про залучення у справі правонаступника задоволено. Залучено Коломийську районну державну адміністрацію (місцезнаходження: 78200, Івано-Франківська область, м.Коломия, вул. Верещинського, 17) до участі у справі як правонаступника позивача Городенківської районної державної адміністрації. Роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Підготовче судове засідання відкладено до 10.45 год. 22.02.2022 року. 21.02.2022 до суду поступив лист Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, в якому зазначено, що у зв`язку із реорганізацією Городенківської районної державної адміністрації шляхом приєднання до Коломийської районної державної адміністрації, Коломийська районна державна адміністрація стала правонаступником майна, майнових прав та обов`язків Городенківської районної державної адміністрації. Зазначено, що Коломийська районна державна адміністрація заявлені вимоги заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури В.Стефанець, який діє в інтересах держави у даній справі підтримує повністю. Просять справу розглядати без їх участі. Підготовчі засідання, які були призначені по даній справі неодноразово відкладалися за клопотаннями учасників справи з різних причин. Ухвалою суду від 19 квітня 2022 р. закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Городенківської районної державної адміністрації, відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації, Коломийської районної державної адміністрації до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу. Призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Судові засідання по даній справі неодноразово відкладалися з різних причин: за клопотаннями учасників справи, зокрема, у зв`язку із: зайнятістю представників в іншій справі; участю представника у невідкладних слідчих діях; наданням терміну для подачі додаткових доказів, які необхідні для повного та об`єктивного розгляду справи; перебуванням представника позивача у чергових щорічних відпустках, оголошенням в Івано-Франківській області тривоги; відключення в Городенківському районному суді Івано-Франківської області електропостачання; неможливістю, з технічних причин, проведення судового засідання в режимі відео конференції з представником відповідача; задоволенням клопотань про надання додаткових доказів, які були заявлені учасниками справи, як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача. При цьому, судом звернуто увагу сторін на те, що розгляд справи здійснюється уже тривалий час, за клопотаннями учасників справи судові засідання неодноразово відкладалися з різних причин, суд роз`яснював учасникам справи, що згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та попереджав учасників справи щодо неприпустимості зловживання процесуальними правами учасниками судового процесу, в тому числі заявлення безпідставних клопотань про відкладення судових засідань. 09.07.2024 заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури подав до суду клопотання, в якому просив прийняти рішення про повернення справи № 342/1555/20 до підготовчого судового засідання, оскільки позовні вимоги стосуються стягнення грошових коштів на користь відділу освіти Городенківської РДА, який на даний час ліквідований, а правонаступником Городенківської РДА є Коломийська РДА, виникла необхідність у зміні предмету позову шляхом заміни належного стягувача з відділу освіти Городенківської РДА на Коломийську РДА. Підготовче засідання у справі проведено 19.04.2022, тобто до ліквідації позивача - відділу освіти Городенківської РДА, що позбавляє можливості провести зміну предмету позовних вимог. Вказане в свою чергу може призвести до нівелювання принципів повноти та всебічності при розгляді справи № 342/1555/20. У зв`язку з викладеним, просить клопотання задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - Тинів І.Д. через систему «Електронний суд» подав письмове заперечення щодо клопотання про повернення до підготовчого судового засідання. Заперечуючи проти клопотання вказав, що заявляючи позов про стягнення з [PERSON] в порядку регресу грошових коштiв прокурор дiяв в iнтересах держави в особi Городенкiвської районної державної адмiнiстрацiї та вiддiлу освiти Городенкiвської районної державної адмiнiстрацiї. Заявлену позовну вимогу виклав таким чином, щоб стягнути з вiдповiдачки [PERSON] на користь вiддiлу освiти Городенкiвської районної адмiнiстрацiї lвано-Франкiвської областi матерiальну шкоду в розмiрi 51 897 грн. 72 коп. 9-го вересня 2022 року, юридична особа в користь якої намагався здiйснити стягнення прокурор дiючи в iнтересах держави, а саме Городенкiвський вiддiл освiти Городенкiвської РДА припинив своє iснування шляхом лiквiдацii без правонаступництва. Городенкiвська районна державна адмiнiстрацiя перебуває в стадiї припинення i не є лiквiдованою. Прокурор залучив до участi в справi Коломийську районну державну адміністрацiю, як є правонаступником Городенкiвської районної адмiнiстрацiї, але Коломийська РДА не є правонаступником Городенкiвського вiддiлу освiти Городенкiвської РДА, в користь якої намагався стягнути кошти прокурор. Таким чином, вiдсутнiй правовий зв`язок мiж вiддiлом освiти Городенкiвської РДА та Коломийською РДА, на яку має намiр замiнити вимогу позивач. Ухвалою суду від 22 серпня 2024 року клопотання заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури В.Стефанець про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття у справі задоволено. Ухвалено повернутись до розгляду цивільної справи за позовом заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Городенківської районної державної адміністрації, відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації до [PERSON] , про стягнення з відповідачки на користь відділу освіту Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області матеріальної шкоди в розмірі 51 897,72 грн, в підготовчому провадженні. У справі призначено підготовче судове засідання. 25.09.2024 через систему «Електронний суд» поступила заява заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури Стефанець Василя Михайловича, в якій прокурор просив Стягнути з [PERSON] на користь Коломийської районної державної адміністрації матеріальну шкоду в розмірі 51 897,72 грн. (Отримувач коштів код ЄДРПОУ 23806257, МФО 899998, ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області, код платежу- 21080500, р/р [NUMBER] ). Стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 2102 грн. Отримувач: Івано-Франківська обласна прокуратура, ЄРДПОУ 03530483; Рахунок (IBAN) UA668201720343120001000003924, в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172. В обґрунтування заяви вказано, що у провадженні Городенківського районного суду перебуває цивільна справа №342/1555/20 за позовом заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Городенківської РДА, відділу освіти Городенківської РДА до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26.11.2019 задоволено апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Городенківського районного суду від 04.09.2019 та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Відділу освіти Городенківської РДА на користь [PERSON] 51897.72 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 05.09.2018 по 04.09.2019. На виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду відділом освіти Городенківської РДА 24.12.2019 перераховано [PERSON] кошти в сумі 51897,72 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 108962590 від 23.12.2019. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не визначений законом. Під час розгляду судової справи №342/149/19 Городенківським районним судом встановлено, що звільнення [PERSON] відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, а тому її трудові права підлягають захисту шляхом визнання наказу про звільнення [PERSON] незаконним та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому, [PERSON] будучи виконувачем обов`язків директора Семенівського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Городенківської районної ради Івано-Франківської області у відповідності до п. 4.6 Статуту, затвердженого 27.03.2015 рішенням Городенківської районної ради № 573-29р, до компетенції якої входить видання наказів та розпоряджень та здійснення контролю за їх виконанням. Крім того, відповідно до Статуту директор несе відповідальність за свою діяльність перед власниками, місцевими органами державної виконавчої влади тощо. Згідно п. 1.1 Положення про відділ освіти Городенківської РДА, затвердженого розпорядженням Городенківської РДА від 16.10.2018 № 417, відділ освіти Городенківської РДА є самостійним структурним підрозділом Городенківської РДА, входить до її складу, утворюється і підпорядковується голові райдержадміністрації, є підзвітним і підконтрольним департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської ОДА. Згідно з п. 5.2 Положення про відділ освіти Городенківської РДА, яке затверджено розпорядженням Городенківської РДА від 16.10.2018 № 417 відділ освіти утримується за рахунок коштів державного бюджету. Граничну чисельність, фонд оплати праці працівників відділу освіти та видатки на їх утримання визначає голова райдержадміністрації у межах виділених асигнувань. Таким чином використання коштів на відшкодування виплати за час вимушеного прогулу працівнику за рахунок коштів бюджету є порушенням економічних інтересів саме держави. Під час судового розгляду, а саме 09.08.2022, відбулось припинення юридичної особи - відділу освіти Городенківської РДА в результаті ліквідації, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадським формувань. Згідно інформації Коломийської районної адміністрації від 03.10.2023 №2029/01-009/019 (міститься у матеріалах справи), встановлено, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» в Івано-Франківській області утворено Коломийський район у складі територій колишніх Коломийського, Городенківського та Снятинського районів. Районна рада новоутвореного Коломийського району відповідно до Закону України від 17.11.2020 № 1009-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків районних рад, які представляли спільні інтереси територіальних громад ліквідованих районів, території яких включені до складу новоутвореного району. Відділ освіти Городенківської районної державної адміністрації отримував фінансування з Городенківського районного бюджету. Залишки коштів, які утворилися на кінець бюджетного періоду на рахунках районних бюджетів ліквідованих районів, були перераховані до районного бюджету новоутвореного Коломийського району. Також Коломийською РДА додатково зазначено реквізити, на які, в разі задоволення позовної заяви Івано-Франківської обласної прокуратури по справі № 342/1555/20, необхідно стягнути кошти. Враховуючи викладене, а саме що позовні вимоги стосуються стягнення грошових коштів в інтересах держави на користь відділу освіти Городенківської РДА, який на даний час ліквідований, а правонаступникам Городенківської РДА є Коломийська РДА, виникла необхідність у зміні предмету позову шляхом заміни належного стягувача з відділу освіти Городенківської РДА на Коломийську РДА. Враховуючи те, що первинними позовними вимогами поставлено питання про стягнення коштів у власність держави саме в особі відділу освіти Городенківської РДА, виникла необхідність зміни предмету позову в частині зазначення позивача, на користь якого від імені держави, слід стягнути матеріальну шкоду. При цьому підстави позовних вимог залишаються незмінними. 19.11.2024 представником відповідача до суду подано заперечення на заяву прокурора, в якому вказано, що відповідач заперечує проти позовних вимог та не визнає їх в повному обсязі, обґрунтування чого полягають в наступному. Як вбачається із суті заявлених вимог, прокурор змінює склад осіб в інтересах яких він попередньо діяв, тобто у даному випадку змінює склад осіб в інтересах яких він попередньо діяв, тобто у даному випадку прокурор діє як зазначено у поданій заяві в інтересах двох позивачів: Городенківської районної державної адміністрації та Коломийської районної державної адміністрації. Однак, позовна вимога заявлена щодо стягнення з відповідачки матеріальної шкоди виключно в інтересах Коломийської районної державної адміністрації. В конкретному випадку, прокурор заявив позов в інтересах особи, яка не є роботодавцем відповідача [PERSON] та якій ні прямо ані опосередковано не спричинено матеріальної шкоди здійсненими виплатами. Доводи прокурора щодо порушення в даному випадку інтересів держави є надуманими і ґрунтуються на припущеннях, оскільки, Коломийська районна державна адміністрація не здійснювала видатків на виплату вимушеного прогулу та їй в процесі реорганізації не було передано зобов`язань по стягненню даних коштів. З такими вимогами може звертатися роботодавець [PERSON] , який поніс певні витрати. В даному контексті слід розрізняти відшкодування, які можна стягувати в порядку регресу з винної особи на підставі ст.134 КЗпП України і ті відшкодування, які можна здійснити відповідно до ст. 1191 ЦК України: «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом». Також зазначено, що прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Як вбачається, в даному випадку, суб`єктом ініціювання судового провадження є саме заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури, який самостійно звернувся за захистом прав декількох осіб, шляхом пред`явлення позовної заяви. У зв`язку з викладеним, просив у задоволенні цивільного позову за позовом заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури В. Стефанця до [PERSON] про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди в розмірі 51897,72 грн в користь Коломийської районної державної адміністрації відмовити. У підготовчому засіданні 19 листопада 2024 року о 09 год. 45 хв., було оголошено перерву до 15 год. 00 хв. 21 листопада 2024 року, за клопотанням представника позивача, для надання можливості ознайомитися із поданою заявою, запереченням представника відповідача. Учасники справи в підготове засідання 21 листопада 2024 року не з`явилися. Представник позивача - прокурор Городенківського відділу Коломийської окружної прокуратури Сорочихін О.В. до суду подав заяву, в якій зазначив, що подану заступником керівника Івано-Франківської обласної прокуратури заяву про зміну предмета позову підтримує, просить прийняти до розгляду та задовільнити. Підготовче засідання закрити та призначити справу до судового розгляду, інших клопотань немає. Коломийська районна державна адміністрація надіслала до суду заяву про розгляд справи без їх участі; позовні вимоги підтримують повністю. 21 листопада 2024 року представник відповідача - адвокат Тинів І.Д. до суду, через систему "Електронний суд", надіслав заяву, в якій просив засідання 21.11.2024 провести у відсутності представника відповідача та закрити підготовче засідання, призначивши справу до судового розгляду з викликом сторін. Ухвалою суду від 21 листопада 2024 року прийнято до розгляду заяву представника позивача - заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури В.Стефанець про зміну предмета позову. Закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Городенківської районної державної адміністрації, відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації, Коломийської районної державної адміністрації до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11.30 год. 11 грудня 2024 року. Судові засідання 11.12.2024 та 23.12.2024 відкладені за клопотаннями представника відповідача. В судовому засіданні 30.12.2024 представник позивача - прокурор Сорочихін О.В. заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позовні заяві та поданій заяві 25.09.2024. Просив уточнені вимоги задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь Коломийської районної державної адміністрації матеріальну шкоду в розмірі 51 897, 72 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. Представник відповідача [PERSON] - Тинів І.Д. просив у задоволенні позовних вимог відмовити, покликаючись на заперечення викладені у відзиві на позовну заяву та заперечення на заяву прокурора, що подані 19.11.2024. Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача та заперечення представника відповідача, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Як встановлено в судовому засіданні рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2019 року у справі№ 342/149/19 за позовом [PERSON] до відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації, Семенівського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Городенківської районної ради Івано-Франківської області про визнання наказу та запису в трудовій книжці про часткове звільнення позивача незаконним, стягнення невиплаченої заробітньої плати з моменту її невиплати позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано наказ Семенівського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Городенківської районної ради Івано-Франківської області від 04.09.2018р. та запис 7 від 04.09.2018р. в трудовій книжці [PERSON] про звільнення [PERSON] з роботи сторожа - незаконним. Стягнуто з Семенівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступнів - дошкільний навчальний заклад» Городенківської районної ради Івано-Франківської області судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.). В іншій частині позову відмовлено. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 342/149/19 апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON] задоволено. Рішення Городенківського районного суду від 04 вересня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації 51 897,72 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано. Ухвалено у цій частині нове рішення. Стягнути з Відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації ЄДРПОУ 02143502 на користь [PERSON] 51897,72 грн (п`ятдесят одну тисячу вісімсот дев`яносто сім гривень 72 коп.) середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 05 вересня 2018 року по 04 вересня 2019 року. Стягнути з Відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації ЄДРПОУ 02143502 Фонду до Державного бюджету України судовий збір у сумі 518 грн. На виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду відділом освіти Городенківської РДА 24.12.2019 перераховано [PERSON] кошти в сумі 51 897,72 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 108962590 від 23.12.2019. Інформацією Управління Державної казначейської служби України у Городенківському районі Головного управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області №0228/635 від 03.12.2020 стверджується, що з відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації 24.12.2019 було списано кошти на користь [PERSON] , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.09.2018 по 04.09.2019, в розмірі 51897,72 грн на підставі виконавчого листа Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.11.2019 по справі №342/149/19. Згідно з ч.1 ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не визначений законом. Тобто даною нормою законодавець визначив право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Пунктом 8 частини першої статті 134 КЗпП України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. У статті 237 КЗпП України вказано, що суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення відбулося з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 33 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію пункту 8 частини першої статті 134 та нової редакції статті 237 КЗпП України (з 11 квітня 1992 року), настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше. Згідно з пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 частини першої статті 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі; відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційні факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені в порядку, передбаченому процесуальним законодавством, у процесуальній формі, а тому немає необхідності встановлювати їх знову. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2019 по справі №342/149/19 встановлено, що керівником Семенівського НВК не було виконано вимог по належному дотриманні норм законодавства при звільненні [PERSON] з посади сторожа 04.09.2018 року. У зв`язку із чим суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] слід задовольнити в частині визнання незаконним наказу про звільнення та запису в трудовій книжці. У постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 26.11.2019 по справі №342/149/19 зазначено, що судом першої інстанції вірно визнано незаконним наказ в.о. директора НВК [PERSON]. №19-к від 04 вересня 2018 року про звільнення [PERSON] з посади сторожа Семенівського НВК І-ІІ ст у зв`язку з скороченням штату працівників, оскільки представником відповідача не подано належних та допустимих доказів про звільнення позивача з роботи з дотриманням вимог встановлених п. 1 ст. 40 КЗпП України ч. 1 ст. 42 та ст.49-2 КЗпП України. Враховуючи те, що судовими рішеннями встановлено незаконність звільнення [PERSON] з посади сторожа Семенівського НВК І-ІІ ст наказом в.о директора НВК [PERSON]. №19-к від 04 вересня 2018 року, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, тому відповідач як посадова особа, яка видала наказ про звільнення, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну відділу освіти Городенківської РДА. Крім того слід зазначити, що відповідно до Статуту Семенівського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Городенківської районної ради Івано-Франківської області директор несе відповідальність за свою діяльність перед власниками, місцевими органами державної влади тощо. Позиція щодо відшкодування особою, за наказами якої проведено звільнення працівника, збитків виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у повному розмірі, викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №161/6047/16. До такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 жовтня 2024 року по справі № 394/438/22 (провадження № 61-17029св23) зазначивши, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач як посадова особа, яка видала наказ про звільнення, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну територіальній громаді. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що саме із відповідача [PERSON] підлягає стягненню виплачена відділом освіти Городенківської РДА [PERSON] сума в розмірі 51897,72 грн. Заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури звертаючись до суду із позовом в інтересах держави в особі: Городенківської районної державної адміністрації, відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 51 897,72 грн. на користь відділу освіту Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області. Як встановлено судом, згідно п. 1.1 Положення про відділ освіти Городенківської РДА затвердженого розпорядженням Городенківської РДА від 16.10.2018 № 417, відділ освіти Городенківської РДА є самостійним структурним підрозділом Городенківської РДА, входить до її складу, утворюється і підпорядковується голові райдержадміністрації, є підзвітним і підконтрольним департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано- Франківської ОДА. Згідно п. п. 5.1, 5.2 Положення відділ освіти Городенківської РДА є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та утримується за рахунок коштів державного бюджету. Пунктом 5.3 Положення передбачено, що у разі припинення діяльності відділу (у результаті ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення) активи передаються одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зараховуються до доходу бюджету. Городенківська РДА є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою. Фінансове забезпечення місцевих державних адміністрацій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Під час судового розгляду, а саме 09.08.2022, відбулось припинення юридичної особи - відділу освіти Городенківської РДА в результаті ліквідації, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадським формувань. Згідно інформації Коломийської районної адміністрації від 03.10.2023 № 2029/01-009/019, встановлено, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» в Івано-Франківській області утворено Коломийський район у складі територій колишніх Коломийського, Городенківського та Снятинського районів. Коломийська районна державна адміністрація відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 №1321 «Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються», розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» є правонаступником Городенківської районної державної адміністрації. Районна рада новоутвореного Коломийського району відповідно до Закону України від 17.11.2020 № 1009-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків районних рад, які представляли спільні інтереси територіальних громад ліквідованих районів, території яких включені до складу новоутвореного району. Відділ освіти Городенківської районної державної адміністрації отримував фінансування з Городенківського районного бюджету. Залишки коштів, які утворилися на кінець бюджетного періоду на рахунках районних бюджетів ліквідованих районів, були перераховані до районного бюджету новоутвореного Коломийського району. Враховуючи те, що первинними позовними вимогами були стягнення коштів у власність держави саме в особі відділу освіти Городенківської РДА, то у зв`язку з вищевикладеним, виплачені відділом освіти Городенківської РДА [PERSON] кошти в розмірі 51897,72 грн. слід стягнути на користь Коломийської районної державної адміністрації. Що стосується звернення, із даним позовом заступником керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Городенківської районної державної адміністрації, відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації, Коломийської районної державної адміністрації, то слід зазначити наступне. Згідно зі статтею 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (пункт 35 рішення ЄСПЛ від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Російської Федерації», пункт 33 рішення ЄСПЛ від 01 квітня 2010 року у справі «Корольов проти Російської Федерації»). Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики ЄСПЛ, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України). У Рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) Конституційний Суд України зазначив, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини). Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини). Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно. У п. 7.23 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.02.2019 №915/20/18 зазначено, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території реалізується у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Згідно з абзацом першим частини другої, абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Отже, винятковими випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави». В постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду виклала такі правові висновки. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2017 року у справі № п/800/490/15 (провадження № 21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи. Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва. Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді має наслідком залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті. Якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для залишення позову без розгляду. У вищевказаній постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду уточнила свої висновки, зроблені в постанові від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16 квітня 2019 року у справах № 910/3486/18 та № 925/650/18, від 17 квітня 2019 року у справі № 923/560/18, від 18 квітня 2019 року у справі № 913/299/18, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18, в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 0440/6738/18, вказавши, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. В позовній заяві заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури В.Стефанець зазначив, що згідно п. 5.2 Положення про відділ освіти Городенківської РДА, яке затверджено розпорядженням Городенківської РДА від 16.10.2018 № 417 відділ освіти утримується за рахунок коштів державного бюджету. Граничну чисельність, фонд оплати праці працівників відділу освіти та видатки на їх утримання визначає голова райдержадміністрації у межах виділених асигнувань. Таким чином використання коштів на відшкодування виплати за час вимушеного прогулу працівнику за рахунок коштів бюджету є порушенням економічних інтересів держави. Івано-Франківською обласною прокуратурою на виконання приписів ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» направлялись 11.12.2020 повідомлення позивачам - Городенківській РДА та Відділу освіти Городенківської РДА, в яких просилось Відділ освіти Городенківської РДА та Городенківську РДА невідкладно проінформувати Івано-Франківську обласну прокуратуру про вжиті Відділом освіти Городенківської РДА та Городенківською РДА заходи щодо усунення виявлених порушень та стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 51897,72 грн. та проінформовано Відділ освіти Городенківської РДА та Городенківську РДА , що у разі відсутності належного реагування на виявлені порушення закону з боку відділу освіти Городенківської РДА та Городенківською РДА (невжиття заходів щодо стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 51 897,72 грн) буде вирішуватися питання щодо представництва органами прокуратури інтересів держави в суді. Підстави представництва прокурором інтересів держави полягають ще й у тому, що з позовом про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу до цього часу відділ освіти Городенківської РДА та Городенківська РДА не звернулися і це при тому, що минув майже рік з дня оплати коштів і закінчуються строки давності, що може призвести до того, що інтереси держави не будуть захищені. Однак, станом на 21.12.2020 відповіді на вказані листи обласної прокуратури не надходили. А тому, враховуючи термін позовної давності в даних правовідносинах щодо стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу та те, що до цього часу заходів цивільно-правового характеру не вжито, заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури В.Стефанець 21.12.2020 направив відділу освіти Городенківської РДА та Городенківській РДА повідомлення про те, що невжиття уповноваженим органом заходів з метою стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу є підставою для вжиття Івано-Франківською обласною прокуратурою заходів представницького характеру - звернення з позовом до суду щодо стягнення вказаних коштів до бюджету. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури В.Стефанець звертаючись до суду із позовною заявою обґрунтував підстави представництва інтересів держави в особі Городенківської районної державної адміністрації, відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації, та подав позов з дотриманням вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», частини четвертої статті 56 ЦПК України. Крім того слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. При цьому судом враховано правові позиції висловлені Верховним Судом України у постанові від 21.12.2016 року у справі № 675/28/15-ц та від 23 грудня 2015 року, в яких зазначено, що регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотньої вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата. Наявність судового рішення, за яким з потенційного регресанта ухвалено стягнути на користь потерпілого певну суму, не вважається достатньою підставою для пред`явлення регресного позову. Такий позов може бути пред`явлений лише після виконання зазначеного рішення, оскільки до моменту виконання в іншої особи, яка відшкодовує шкоду, немає витрат, які підлягають відшкодуванню. Юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану працівником, має право зворотньої вимоги (регресу) до цієї особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина першастатті 1191 ЦК України), тобто розмір відшкодування визначається трудовим законодавством. Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством грошової суми третій особі, саме від цього часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. Інформацією Управління Державної казначейської служби України у Городенківському районі Головного управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області №0228/635 від 03.12.2020 стверджується, що з відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації 24.12.2019 було списано кошти на користь [PERSON] , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.09.2018 по 04.09.2019, в розмірі 51897,72 грн на підставі виконавчого листа Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.11.2019 по справі №342/149/19. Позовна заява заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури В.Стефанець в інтересах держави в особі Городенківської районної державної адміністрації, відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації, яка була направлена поштовим зв`язком, поступила до суду 24.12.2020. З викладеного слідує, що заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Городенківської районної державної адміністрації, відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації, Коломийської районної державної адміністрації звернувся до суду про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в порядку регресу, в межах річного терміну з часу її виплати, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає необхідності надавати правову оцінку іншим аргументам сторін. Викладені письмові заперечення представника відповідача спростовуються встановленими судом обставинами та дослідженими під час розгляду справи доказами. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)» Також в своєму рішенні від 10.02.2010р. по справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн (платіжне доручення №2077 від 16.12.2020) слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved