Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

10.12.2024 [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому Державний акт на право приватної власності на землю Серія III-ОД №024560, зареєстрований Савранською районною державною адміністрацією Одеської області, площею 1.810 га розташованої на території Савранської селищної ради Савранського району Одеської області масив 5, ділянка 38, кадастровий 5124355100:01:003:0268 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №126 на ім`я « [PERSON] » належить заявнику - « [PERSON] ». Заявник [PERSON] посилається на те, що йому 22 липня 2002 року на підставі розпорядження Савранської районної державної адміністрації Одеської області від 13 травня 2002 року №127/A-2002, передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,810 га в межах згідно з планом, розташовану на території Савранської селищної ради, Савранського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано Державний акт на право приватної власності на землю Серія III-ОД №024560, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №126. Уклавши договір оренди земельної ділянки маючи намір зареєструвати даний договір оренди в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у відповідності з Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою КМ України від 25.12.2015р. № 1127, що набрав чинності 01.01.2016 року, зайнявшися підготовкою документів та виявлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю Серія III-ОД №024560 помилково вказано, що його видано « [PERSON] ». Однак, його паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 28.03.2002, Савранським РВ УМВС України в Одеській області, його прізвище ім?я по батькові зазначено « [PERSON] ». Таким чином, в Державному акті на право приватної власності на землю Серія III-ОД №024560 помилково вказано ім`я заявника « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Внаслідок такої орфографічної помилки, в його на даний час, виникла невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом. Проте, в досудовому порядку врегулювати це питання немає можливості. Так, згідно п.4.1, 4.4, 4.5 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Держкомзему від 22.06.2009 року №325, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.08.2009 р. за №73516751, виправлення орфографічних і технічних помилок у державному акті не допускається, а усунути помилку можна лише шляхом видачі нового державного акту за заявою землевласника. Однак, в зв?язку із змінами в законодавстві, наказ Держкомзему від 22 червня 2009 року № 325 «Про затвердження інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою» втратив чинність, а видача державних актів на право власності на земельну ділянку з 15 жовтня 2013 року діючим законодавством не передбачена. Враховуючи вищевикладене, іншого шляху підтвердження належності заявнику, [PERSON] , Державного акту на право власності на земельну ділянку, окрім звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, немає. Тому, заявник вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте 13.01.2025 до канцелярії суду подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та підтримав заявлені вимоги (а.с. 22). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте 07.01.2025 до канцелярії суду надійшла заява в якій Савранська селищна рада Одеської області не заперечує проти вимог заявника та просить розглянути справу без участі її представника (а.с.19). Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,810 га, яка розташована на території Савранської селищної ради Савранського району Одеської області масив [NUMBER] ділянка [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером: 5124355100:01:003:0268. Ця земельна ділянка належить заявнику на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ ОД № 024560 від 22.07.2002 року який виданий на підставі розпорядження Савранської РДА Одеської області від 13.05.2002 року № 127/А-2002 (а.с.4). У державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІІІ ОД № 024560 від 22.07.2002 зроблено помилку в написанні його ім`я, а саме: замість правильного « [PERSON] » у вказаному державному акті помилково вказано « [PERSON] » Оскільки з 01.01.2013 року державні акти на землю не видаються, а підтвердженням права власності на земельну ділянку є інформація, що міститься в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в січні 2023 року заявник звернулась до державного реєстратора Рибчак К.С. з метою державної реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки державний реєстратор встановив, що подані документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав, документам що їх посвідчують у зв`язку з розбіжностями в прізвищі зазначеному в паспорті та в державному акті на право власності на земельну ділянку. Також заявниці рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Отримати новий Державний акт з виправленим прізвищем неможливо, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на земельні ділянки реєструється в Державному реєстрі прав. Підтвердженням права власності на земельну ділянку є саме Витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно. Іншого порядку реєстрації права власності на земельну ділянку, в тому числі видачу Державного акту законом не передбачено. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить до висновку що факт належності [PERSON] , [INFO] , Державного акту на право власності на земельну ділянку ІІІ ОД № 024560 від 22.07.2002 року який виданий на підставі розпорядження Савранської РДА Одеської області від 13.05.2002 року № 127/А-2002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,810 га, яка розташована на території Савранської селищної ради Савранського району Одеської області масив 5 ділянка [NUMBER] , кадастровий номер 5124355100:01:003:0268 підтверджується наступними доказами: - паспортом [PERSON] серії [NUMBER] виданим Савранським РВ УМВС України в Одеській області 28.03.2002 (а.с.5-6); - Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ІІІ-ОД № 024560 (а.с.7); - копія рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17.01.2023 (а.с.8); - копія Витягу з державного кадастру про земельну ділянку (а.с.9-11); - копія договору оренди №06 (а.с.12). Згідно з положеннями статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у пунктами 1, 12 Постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Відповідно до пункту 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 № 43, усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Отже, встановлення факту належності правовстановлюючих документів, має для заявниці юридичне значення, оскільки надає йому право володіти користуватися та розпоряджатись своєю власністю, а можливість внести зміни до правовстановлюючого документу в позасудовому порядку неможливо, тому вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що дослідженими доказами було достовірно встановлено факт належності [PERSON] , [INFO] , Державного акту на право власності на земельну ділянку ІІІ ОД № 024560 від 22.07.2002 року який виданий на підставі розпорядження Савранської РДА Одеської області від 13.05.2002 року № 127/А-2002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,810 га, яка розташована на території Савранської селищної ради Савранського району Одеської області масив 5 ділянка [NUMBER] , кадастровий номер 5124355100:01:003:0268, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №126.

Outcome: approved