Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Представник позивача адвокат Вишняков Д.О., звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку у розмірі 19927,63 грн., з яких основний борг 15070,39 грн., три відсотка річних у розмірі 3900,45 грн., інфляційні витрати у розмірі 956,79 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Вимоги позову обґрунтовані тим, що співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «0са-40». 21.02.2021р. рішенням загальних зборів ОСББ, оформленого протоколом №9, було затверджено розмір внесків щодо управління будинком. Так, питанням №3 порядку денного встановлено наступний розмір внесків на управління будинком: 5.50 грн. на місяць за 1 м2 площі приміщення, що належить співвласнику з 2-го по 9-ий поверх. 27.01.2024р. рішенням загальних зборів ОСББ, оформленого протоколом №10, було затверджено розмір внесків щодо управління будинком. Так, питанням №3 порядку денного встановлено наступний розмір внесків на управління будинком: 5.50 грн. на місяць за 1 м2 площі приміщення, що належить співвласнику з 2-го по 9-ий поверх. [PERSON] є співвласницею квартири [ADDRESS] та відповідно до ст. 1 Закону є співвласником багатоквартирного будинку. З січня 2021р. Відповідачка не сплачує внески на утримання багатоквартирного будинку у повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.09.2024р. утворилась заборгованість у розмірі 15 070, 39 грн. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК, на суму основного боргу Відповідачки перед ОСББ за період з 01.01.2021р. по 06.10.2024р. включно нараховано також 3% річних за прострочення сплати внесків на утримання будинку в розмірі 3 900, 45 грн. та інфляційні втрати в розмірі 956, 79 грн. 15.10.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСА-40» до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача Вишняков Д.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позові, просив суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що ОСББ «ОСА-40» було створено співвласниками будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , та проведено його державну реєстрацію. На підставі статуту ОСББ «ОСА-40» встановлено, що останнє створено відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» і об`єднує власників квартир і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Завданням і предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. З копії протоколу загальних зборів ОСББ «ОСА-40», які відбулись 21.02.2021 року встановлено, що затверджено кошторис на 2021-2022 рік з розміром внеску на управління багатоквартирним будинком 5,50 грн. за 1 кв.м з 2-го по 9-ий поверх, 5,03 грн. за 1 кв.м. для 1-х поверхів та 4,00 грн. за 1 кв.м для нежитлових приміщень. З копії протоколу загальних зборів ОСББ «ОСА-40», які відбулись 27.01.2024 року встановлено, що затверджено кошторис на 2024 рік з розміром внеску на управління багатоквартирним будинком 5,50 грн. за 1 кв.м з 2-го по 9-ий поверх, 5,03 грн. за 1 кв.м. для 1-х поверхів та 4,00 грн. за 1 кв.м для нежитлових приміщень Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 394938299 від 14.09.2024 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві спільної часткової власності. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань співвласників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законами України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Відповідно до статей 1, 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 21) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах згідно зі ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом. Права та обов`язки співвласника (тобто власника квартир та/або нежитлових приміщень) врегульовані ст. ст. 14, 15 Закону. Статті 16-18 Закону окремо визначають права та обов`язки об`єднання співвласників, яке набуває і здійснює їх через свої органи відповідно до ст. 92 ЦК України про цивільну дієздатність юридичної особи. Так, об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, які за ст. 21 Закону належать до коштів об`єднання, та зобов`язане забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна. Об`єднання забезпечує утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку. Для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Законодавство, яке регулює порядок забезпечення співвласниками багатоквартирного будинку утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (управління багатоквартирним будинком), передбачає, що внески і платежі на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна є складовою частиною внесків та платежів співвласників як витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. При зверненні до суду позивач вказав про те, що [PERSON] як співвласник будинку не виконує рішення загальних зборів ОСББ «Оса-40», не проводить сплату відповідних внесків та платежів, що призвело до виникнення заборгованості за період з 01.01.2021 року по 30.09.2024 р. в сумі 15070,39 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Враховуючи, що відповідач порушив свої зобов`язання та не погасив заявлену позивачем заборгованість за надані ним житлові послуги до теперішнього часу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Стаття 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань, яке може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинен сплатити інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі № 14-448цс19-ц). Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 956 грн. 79 коп. інфляційних втрат та 3900 грн. 45 коп. 3% річних на суму заборгованості по внескам та платежам, є обґрунтованим. Відповідачем розрахунок позивача вказаних сум також не спростований належними та допустимими доказами. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10.02.2010 року). Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач надає суду платіжну інструкцію № 1342 від 02.10.2024 року, зі змісту якої вбачається, що позивач здійснив платіж «судовий збір» у розмірі 3 028,00 грн. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved