Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Представник позивачки адвокат Селезньов М.В. 09.08.2024 через систему «Електронний суд» звернувся в інтересах позивачки до суду з зазначеною позовною заявою, за змістом якої просить розірвати шлюб, укладений між сторонами у справі, зареєстрований 04.09.2009 Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №439. За змістом позовної заяви сторони перебувають у шлюбі з 04.09.2009, спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивач стверджує, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, строк на примирення не потрібен. Сторона позивача також зазначає, що розірвати шлюб в позасудовому порядку немає можливості у зв`язку з відсутністю порозуміння між сторонами. На підставі наведеного, з посиланням на ст.104, 105, 109-110, 112, 113, 115 СК України, позивач просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 02.09.2024 постановлено прийняти позовну заяву про стягнення заборгованості до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Також постановлено виклик відповідача у справі здійснити через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Ухвалою суду від 15.10.2024 постановлено в порядку витребування доказів зобов`язати Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, надати до суду відомості про перетин державного кордону України відносно [PERSON] , за період з 12.11.2014 по час надання відповіді. Разом з цим, в порядку витребування доказів зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб до суду інформацію стосовно взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи відповідача [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали суду 26.11.2024 засобами електронного листування (09.12.2024 засобами поштового листування) до суду надійшла інформація з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. Також, 27.11.2024 засобами електронного листування (04.12.2024 засобами поштового листування) надійшла відповідь від Міністерства соціальної політики України відповідно до якої відповідає перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб, повідомлено його адресу листування та фактичного проживання і контактний номер телефону. Сторони в судове засідання не з`явились. Сторона позивача за змістом позовної заяви просить провести розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації та засобами електронного листування, що підтверджено відповідними доказами у справі, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, не скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст.191 ЦПК України, до матеріалів справи відзиву на позовну заяву не подав. Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку сторони позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно із засвідченою копією свідоцтва про шлюб, виданого 04.09.2009 Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області серії [NUMBER] , між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований 04.09.2009 вказаним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №439. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають, не проживають разом (тривалість окремого проживання сторонами не повідомлено), спільне господарство подружжя не веде, про наявність майнового спору між сторонами на час розгляду справи не сповіщено. Відповідно до ч.1,2 ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін, зокрема, припинення правовідношення. За приписами ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За нормою ч.3 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наявності законних підстав, оскільки сторони не досягли згоди щодо розірвання шлюбу згідно з ч.1 ст.106 СК України, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст.111 СК\~України суд не вважає за доцільне. За змістом ч.8 ст.6\~Закону України\~«Про судовий\~збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюється відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведені процесуальні норми, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідачки судового збору у сумі 1 211,20 гривень (за подання позовної заяви до суду), із врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved