Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Вказане будинковолодіння станом на 01.01.1990 відносилося до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину за законом у вигляді зазначеного будинковолодіння прийняла її дочка [PERSON] , яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, однак не зареєструвала своє право власності на це будинковолодіння. Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину за законом прийняв її син [PERSON] , однак за життя її не оформив. Позивач [PERSON] вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Нею було подано заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Третя особа у справі [PERSON] , дочка спадкодавця, заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріуса не подала. Позивач вказує, що таким чином вона являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] на спадкове майно, до складу якого входить вказане вище будинковолодіння, яке її чоловік прийняв як спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , але не оформив, яке остання прийняла у спадщину після смерті матері [PERSON] , але також не зареєструвала у встановленому законом порядку. Позивач вказує, що нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді вказаного вище будинковолодіння через неможливість встановлення кола спадкоємців та відсутність правовстановлюючого документа на це будинковолодіння. Посилаючись на вказані обставини та на неможливість у позасудовому порядку реалізувати своє право на спірне будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Позивач просила залишити за нею понесені у справі судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Диканської селищної ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просив розглянути справу без участі його представника. Представник третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання, в якому ця нотконтора вказує, що при розгляді справи покладається на розсуд суду та просить розглянути справу за відсутності її представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов, будь-яких заперечень проти позову, заяв або клопотань суду не надала. З поштових довідок на наявних у матеріалах справи рекомендованих листах вбачається, що надіслані судом третій особі [PERSON] рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позову з копіями доданих до неї документів, судовими повістками не було вручено [PERSON] у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України [PERSON] вважається повідомленою про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої вона являється. З огляду на подані учасниками справи письмові заяви, суд провів розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін та третіх осіб, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] /а.с. 11-13/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . З наявної у матеріалах справи копії довідки про склад осіб, зареєстрованих у приміщенні станом на 01.07.1990 за адресою: [ADDRESS] , від 01.05.2024 № 51, виданої ЦНАП Диканської селищної ради, вбачається, що вказане будинковолодіння згідно погосподарської книги № 4 (1986-1990 роки), особовий рахунок № [NUMBER] станом на 01 липня 1990 року відносилося до колгоспного двору. Головою колгоспного двору була [PERSON] , яка померла [INFO] . Інших членів колгоспного двору не було /а.с. 12/. З повідомлення Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 23 липня 2024 року за вих. № 7591 вбачається, що реєстрація права власності на вказане вище будинковолодіння не проводилася /а.с. 23/. Згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 121 ЦК Української РСР 1963 року володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до підпунктів "а", "б" пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, згідно діючого на той час законодавства, [PERSON] , як голова вказаного вище колгоспного двору та єдиний член цього двору, була єдиним власником цього спірного будинковолодіння, однак за життя не зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй спірне будинковолодіння, яку її дочка [PERSON] прийняла, але за життя не оформила. [PERSON] 09 жовтня 1990 року отримала свідоцтво про право спадщину за законом, але не зареєструвала своє право власності на спірне будинковолодіння /а.с. 13, 16/. З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] /а.с. 14/. На дату смерті разом із спадкодавцем [PERSON] був зареєстрований та проживав її син [PERSON] /а.с. 15, 16/. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] , як єдиний спадкоємець за законом, прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . При цьому, за життя [PERSON] так і не оформив спадщину у встановленому законом порядку. З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] /а.с. 17/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом (заповіт за життя спадкодавець не складав) у вигляді спірного будинковолодіння. Судом встановлено, що дружина померлого [PERSON] - позивач [PERSON] вчасно подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за законом. Дочка померлого - третя особа у справі [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину /а.с. 10, 19, 25/. 12 вересня 2024 року постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на спадкове майно у вигляді спірного будинковолодіння через невстановлення кола спадкоємців та відсутність правовстановлюючого документа на це будинковолодіння /а.с. 25/. З наданого на виконання ухвали суду від 26.11.2024 повідомлення Полтавської районної державної нотаріальної контори від 06.12.2024 вбачається, що позивач [PERSON] є єдиною особою, яка подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Дочка померлого - третя особа у справі [PERSON] із заявами про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася /а.с. 53/. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 12.07.2024 Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] , в цілому складається з житлового будинку (літ. А-1), колодязя питного (№ 1) /а.с. 21-22/. З повідомлення Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 23 липня 2024 року за вих. № 7591 вбачається, що реєстрація права власності на вказане вище будинковолодіння не проводилася /а.с. 23/. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що спірне будинковолодіння належало померлій [PERSON] як голові та єдиному члену колгоспного двору. Після смерті останньої, її дочка [PERSON] прийняла вказану спадщину за законом, отримала свідоцтво про право на спадщину, однак за життя не зареєструвала своє право власності на це нерухоме майно. Після смерті [PERSON] цю спадщину прийняв її син [PERSON] , однак за життя її не оформив. Після смерті [PERSON] вказану спадщину за законом прийняла його дружина [PERSON] , яка є позивачем у справі. Враховуючи те, що за життя нині покійні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] хоч і не зареєстрували у встановленому законом порядку своє право власності на спірне будинковолодіння, однак правомірно набули майнових прав на нього, суд дійшов висновку, що вказане майно є спадковим. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є\~\~єдиним спадкоємцем спірного будинковолодіння після смерті чоловіка [PERSON] , подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини\~\~за законом у передбачений законом строк, інших спадкоємців на це будинковолодіння за заповітом чи за законом немає. Відповідач Диканська селищна рада надав суду відзив на позов, згідно з яким визнає позов у повному обсязі та просить його задовольнити. Третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов, будь-яких заперечень проти позову, заяв або клопотань суду не надала. Враховуючи те, що хоч за життя спадкодавець [PERSON] не отримав правовстановлюючого документа на спірне будинковолодіння, яке є колишнім колгоспним двором, однак прийняв його у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка в свою чергу прийняла його у спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , які не зареєстрували у встановленому законом порядку право власності на це нерухоме майно, у зв`язку із чим позивач [PERSON] не може вирішити питання прийняття спадщини в позасудовому порядку, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право власності на спірне будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Понесені позивачем [PERSON] судові витрати у справі залишити за позивачем відповідно до заявленого нею у позові клопотання про це. На підставі викладеного,

Outcome: approved