Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу у справі № 478/1652/20 від 23 листопада 2020 року, виданого Казанківський районним судом Миколаївської області , яким стягнено з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 % частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для датини відповідного віку. На виконання судового наказу відкрито виконавче провадження і позивач добросовісно виконує рішення суду, заборгованості по аліментам немає. Також 06 серпня 2024 року Казанківським районним судом Миколаївської області видано судовий наказ у справі № 478/953/24 , яким стягнено з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в pозмipi 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На виконання судового наказу відкрито виконавче провадження. Позивач працює у Державній установі «Казанківська виправна колонія (93)». Hapaзі iз заробітної плати позивача вираховують 50 відсотків заробітку на утримання двох дітей, що значно погіршило матеріальне становище позивача. Miсцe служби в с. Новоданилівка, а позивач проживає в смт. Казанка Миколаївсько області за 20 кіломерів від місця проживання, тому значну частину заробітку витрачає на пальне, щоб добратися до роботи, тому на себе майже не залишається коштів. Таким чином, позивач як платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у випадку, оскільки змінився його майновий стан. У зв`язку з чим просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього, [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] на підставі судового наказу у cnравi № 478/1652/20, виданого 23.11.2020 року Казанківським районним судом Миколаївської області на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини вcix видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили i до досягнення [PERSON] повноліття. Також просить зменшити poзміp аліментів, що підлягають стягненню з позивача, [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] на підставі судового наказу у cправi № 478/953/24, виданого 06.08.2024 року Казанківським районним судом Миколаївської області на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини вcix видав заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімумy на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили i до досягнення [PERSON] повноліття. В зв`язку з цим просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою cудді від 20.12.2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився , про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, однак позивач надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами, відзиви на позов відповідачів отримав. Відповідачки у судове засідання не з`явилися , про час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, однак надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та надали до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечували, зазначивши, що на утримання дітей необхідні кошти, а саме на їх навчання та лікування і позивач є здоровим та працездатним та має можливість їх сплачувати у розмірі зазначеному рішеннями суду, оскільки офіційно працює і заборгованості по аліментам не має, також позивач не надав доказів про погіршення його майнового стану. Крім того вказали, що розмір аліментів, які стягнуті судом за рішеннями суду не є завищеним. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до копії паспорту [NUMBER] , позивач [PERSON] народився [INFO] в смт. Казанка Миколаївської області. Згідно судового наказу у справі № 478/1652/20 від 23 листопада 2020 року, виданого Казанківський районним судом Миколаївської області , з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягуються атменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 % частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для датини відповідного віку. На виконання судового наказу відкрито виконавче провадження і позивач добросовісно виконує рішення суду, заборгованості по аліментам немає. Також 06 серпня 2024 року Казанківським районним судом Миколаївської області видано судовий наказ у справі № 478/953/24 , яким стягнено з позивача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в pозмipi 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На виконання судового наказу відкрито виконавче провадження і позивач добросовісно виконує рішення суду, заборгованості по аліментам немає. Також з позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] працює у Державній установі «Казанківська виправна колонія (93)», яка знаходиться за адресою : 56022, Миколаївська область, Баштанський район, с. Новоданилівка, вул. Індустріальна, 4 , проживає за адресою [ADDRESS] . Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення уСімейному кодексі України. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі -СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно достатті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Верховний Суд України в Постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Вимогами ст. ст.13,81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що на даний час він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та йому обраний запобіжний захід, відсутнє власне житло, має проблеми зі здоров`ям внаслідок ДТП. Відповідно до поданої до суду позовної заяви , в якій зазначено, що позивач [PERSON] працює у Державній установі «Казанківська виправна колонія (93)», яка знаходиться за адресою : 56022, Миколаївська область, Баштанський район, с. Новоданилівка, вул. Індустріальна, 4 , яке знаходиться за 20 кілометрів від місця його проживання за адресою [ADDRESS] . Заборгованості по аліментам немає. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в Постанові від 16.09.2020 року в справі № 565/2071/19 дійшов висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з визнанням його підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення та обранням запобіжного заходу. Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), а саме те, що він працює у Державній установі «Казанківська виправна колонія (93)», яка знаходиться за адресою : 56022, Миколаївська область, Баштанський район, с. Новоданилівка, вул. Індустріальна, 4 , яке знаходиться за 20 кілометрів від місця його проживання за адресою [ADDRESS] ,з аборгованості по аліментам немає, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не може, крім того, розмір стягуваних аліментів за рішеннями суду не є завищеним, тому суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити. Додатково суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у разі виникнення обставин передбачених ст. 192 СК України, які можуть бути підтверджені достовірними доказами, платник аліментів може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ч. 1 п. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому у разі відмови у позові на позивача судові витрати, понесені ним по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: dismissed