Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

У лютому 2024 року Виконавчий комітет Павлоградської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в якій просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, що квартира [ADDRESS] не приватизована і перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Павлограда. На даний час у квартирі зареєстровані тільки відповідачі, які комунальні послуги не сплачують та не проживають у зазначеній квартирі з 2016 року. Таким чином, відповідачі без поважних причин житлом не користуються, витрат по утриманню квартири не несуть. За результатами протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, згідно ст. 14 ЦПК України, від 07.02.2024 для розгляду вищевказаної справи визначено головуючого суддю Гаврилова В.А. \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гаврилова В.А. від 05 березня 2024 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 05.03.2024 № 643/0/15-24 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у зв`язку з поданням заяви про відставку», акту від 06.03.2024 про передачу судових справ, які перебувають у провадженні судді Гаврилова В.А., до канцелярії суду, 07 березня 2024 року, за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, згідно ст. 14 ЦПК України, для розгляду вищевказаної справи визначено суддю Бондаренко В.М. \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М. від 13 березня 2024 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Павлоградської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з`явитися в судове засідання відповідачі суду не надали. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До основних засад (принципів) цивільного судочинства відноситься верховенство права і змагальність сторін (ст.2 ЦПК України). Принцип змагальності сторін визначає обов`язок суду, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснювати у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси\~юридичних осіб,\~державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Павлограда і не приватизована, що підтверджується довідкою Відділу реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Павлоградської міської ради за № 522/ж від 22.11.2023. Квартира [ADDRESS] була надана [PERSON] . На теперішній час у спірній квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за № 161 від 30.01.2024, виданою Відділом реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Павлоградської міської ради. Відповідно до акту від 29.01.2024, складеного ОСББ «Преображенська 3», встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не проживають у квартирі [ADDRESS] з 2016 року, комунальні послуги відповідачі не сплачують, стан квартири незадовільний. Згідно довідки КП «МІРАЦ» Павлоградської міської ради, заборгованість за комунальними платежами станом на 01.01.2024 за адресою: [ADDRESS] , становить загалом 69\~349,60 грн. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Правовідносини між сторонами врегульовані житловим кодексом України як такі, що виникли з підстав надання ордеру на жиле приміщення в державному та/або комунальному житловому фонді, і з фактичного договір найму житлового приміщення державного та/або комунального житлового фонду, і на них не поширюються положення, що регулюють житлові правовідносини у жилих приміщеннях приватного фонду. Згідно ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Згідно зі ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Згідно ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення. У відповідності до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст. 89 ЦПК України щодо оцінки доказів. Таким чином, ключовою обставиною, встановлення якої є необхідним для правильного вирішення цього спору, є наявність чи відсутність поважних причин відсутності відповідача у жилому приміщенні понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України. Відповідачі не зверталися із заявою про подовження зберігання за ним жилого приміщення понад 6 місяців у зв`язку з поважністю не проживання. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, судом встановлено, що відповідачі не проживають у спірній квартирі понад встановлений законом строк, збереження права користування ним, поважних причин не проживання чи перешкод їм у користуванні таким, суду не надано. Враховуючи те, що відповідачі більше восьми років не проживають у квартирі [ADDRESS] , комунальні послуги відповідачі не сплачують, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору в розмірі по 1\~514,00 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved