Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 16 вересня 1995 року Міським відділом реєстрації актів громадського стану м. Харкова, актовий запис № 822. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 1995 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, з причин несумісності характерів через відсутність взаєморозуміння. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, тому просив розірвати шлюб.\~\~ Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2024 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від представника відповідача - адвоката Данько Л.В. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 вересня 1995 року Міським відділом реєстрації актів громадського стану м. Харкова, актовий запис № 822 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.09.1995). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.2024). Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша\~ст. 24 СК України\~встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. За\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Статтею\~113 СК України\~передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », клопотань про повернення дошлюбного прізвища не заявляла. З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним шлюб між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved