Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 06 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харків, актовий запис № 1175. В обґрунтування позову позивачка вказала, що 06 жовтня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. В шлюбі [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] народилась донька [PERSON] . В подальшому відносини з відповідачем погіршились і з січня 2023 року шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено. На теперішній час сторони мешкають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, у зв`язку з чим прохає шлюб розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 08 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву в якій прохав позов задовольнити, шлюб розірвати. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 06 жовтня 2006 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харків, актовий запис № 1175, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06 жовтня 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , доньку- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 травня 2010 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 вересня 2017 року народження. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, разом не проживають з січня 2023 року, спільне господарство не ведуть, обидва бажають розірвати шлюб, про що свідчать їхні заяви, у встановлений законом строк заяву про розірвання шлюбу не відкликали, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, шлюб сторін розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, тому позов підлягає задоволенню. Позивачка у позовній заяві прохала після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи клопотання позивачки про залишення судових витрат за нею, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачкою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved