Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, обґрунтовуючи його тим, що між нею та відповідачем 03 лютого 1990 року було укладено шлюб, який 17 березня 2009 року розірвано рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області. В період шлюбу за спільні кошти вони побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто її та відповідача, тому їй належить 1/2 частки домоволодіння. Вона мешкає у зазначеному домоволодінні та в ньому зареєстрована, але з березня 2024 року відповідач погрожує зняти її в реєстрації та виселити зі спільного домоволодіння, в якому народилися та росли їх діти. Просить здійснити поділ спільного майна подружжя та виділити у її власність 1/2 частку житлового будинку (А1-1) з прибудовою (а2-1), загальною площею 111,1 кв.м., житловою площею 65,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. 03 лютого 1990 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Старовишневецькою сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом № 5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2009 року, яке набрало законної сили 27 березня 2009 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з витягом з рішення сесії Старовишневецької сільської ради від 12 квітня 1993 року [PERSON] надано земельну ділянку площею 0,25 га в [ADDRESS] для будівництва індивідуального жилого будинку. Відповідно до витягу з рішення №14 Старовишневецької сільської ради від 16 травня 1993 року [PERSON] дозволено будівництво житлового будинку житловою площею 60 кв.м., загальною 120 кв.м. в [ADDRESS] . 23 серпня 1995 року [PERSON] надано дозвіл № [NUMBER] на будівництво житлового будинку в [ADDRESS] , розміром 12*10 м, житловою площею 60 кв.м., загальною 120 кв.м., на земельній ділянці площею 0,25 га. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 12 листопада 2020 року житловий будинок (А1-1) з прибудовою (а2-1), розташований за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 111,1 кв.м., житлову 65,9 кв.м. Згідно з ч. 1,2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що спірне майно набуте під час шлюбу, а тому є спільним сумісним майном подружжя. Частки майна дружини та чоловіка є рівними. Суд, враховуючи наявність спільного майна подружжя, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, повністю доведені в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений при зверненні до суду, у розмірі 1211,20 грн., у відповідності до ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved