Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

01.11.2024 до суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Маринюк С.О., до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: ФГ «Перлина Полісся», про скасування державної реєстрації земельної ділянки в державному земельному кадастрі. В обґрунтування поданого позову вказано, що згідно державного акту серії P1 № 799957 [PERSON] був власником земельної ділянки площею 1,28 га, яка згідно свідоцтв про право на спадщину перейшла у власність в рівних частках (по 1/3 частці кожному) позивачу та відповідачам. В подальшому відповідачі [PERSON] та [PERSON] самостійно без згоди позивача та без виділення частки звернулися в ліцензійну організацію за виготовленням технічної документації. 17 грудня 2012 року відповідачам [PERSON] та [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯН 509774, який був належним чином зареєстрований (№ 612390001004959) згідно вимог законодавства, яке діяло на той час. Про наявність зареєстрованого права власності на земельні ділянки за відповідачами [PERSON] та [PERSON] позивачу стало достеменно відомо з відповіді на адвокатський запит, згідно із яким земельна ділянка з кадастровим номером (як в свідоцтві про право на спадщину) 6823981500:05:005:0012 площею 1,28 га в системі ДЗК відсутня та надано копію технічної документації на земельну ділянку кадастровий номер 6823981500:05:005:0087 площею 0,8525га., з якої вбачається, що підставою виготовлення технічної документації та, в подальшому, реєстрації земельної ділянки є заяви та свідоцтва про право на спадщину відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Однак, згідно інформаційної довідки № 401836815 від 31.10.2024, інформація про речові права в ДРРП на земельну ділянку 6823981500:05:005:0087 відсутні. Позивач вважає, що формування земельної ділянки всупереч вимогам ЦК України щодо розпорядження співвласниками щодо їх майна повинно ґрунтуватися на спільній згоді, а державна реєстрація земельної ділянки 6823981500:05:005:0087 не породжує настання правових наслідків та всі подальші дії щодо набуття права власності є недійсними. [PERSON] та [PERSON] на підставі правовстановлюючого документу, та в подальшому неправомірно виданих документів безпідставно мають у власності земельну ділянку кадастровий номер 6823981500:05:005:0087 і незаконно уклали із ФГ «Перлина Полісся» договір оренди б/н датований 01.02.2024 року, строком дії на 10 років з правом пролонгації. Так, внаслідок укладення договору орендодавці передали орендарю ФГ «Перлина Полісся», а ФГ «Перлина Полісся» отримало право оренди земельної ділянки площею 1,28 га з кадастровим номером 6823981500:05:005:0087 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стало перешкодою для позивача у реалізації аналогічного права щодо його права власності в спадщині. За таких обставин представник позивача звернувся до суду та просив: скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,8525 га, кадастровий номер 6823981500:05:005:0087, шляхом скасування запису про земельну ділянку площею 0,8525 га, кадастровий номер 6823981500:05:005:0087 у Поземельній книзі. Ухвалою суду від 04.11.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.11.2024. 28.11.2024 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 09.01.2025. 09.01.2025 в призначений час учасники справи до суду не прибули. Представником позивача, адвокатом Маринюком С.О., заявлено клопотання про розгляд справи за його із позивачем відсутності. Окрім того, представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої [PERSON] просив суд: скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,8525 га, кадастровий номер 6823981500:05:005:0087, шляхом скасування запису в системі Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,8525 га, кадастровий номер 6823981500:05:005:0087 у Поземельній книзі з одночасним припиненням усіх речових прав щодо цієї земельної ділянки та закрити щодо неї Поземельну книгу. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про визнання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи за їх відсутності. Від ФГ «Перлина Полісся» будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалось. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 799957 [PERSON] на підставі рішення Великоскнтитської сільської Радин народних депутатів № 3 від 30 січня 2002 року передано у приватну власність земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва 1,28 га (а.с. 14). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2012, після смерті [PERSON] спадкоємцями є його дочка [PERSON] , сини [PERSON] та [PERSON] , які успадкували по 1/3 частки кожного у спадщині, а саме: на земельну ділянку загальною площею 1,28 га, кадастровий номер 6823981500:05:005:0012, що розташована на території Великоскнитської сільської ради Славутського району Хмельницької області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 15, 16). Як слідує із відповіді Дергеокадастру від 10.07.2024 № 2707/281-24, земельну ділянка з кадастровим номером 6823981500:05:005:0012 в системі державного земельного кадастру відсутня, технічна документація із землеустрою на земельну ділянку, яка належала [PERSON] , в місцевий фонд документація не передавалась (а.с. 17). Разом із тим, як свідчать матеріали справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Славутського районного відділу Хмельницької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» із заявою про виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,8525 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі свідоцтв про право на спадщину від 27.08.2012 № 1-2602 та № 1-2612. [PERSON] та [PERSON] видано державний акт ЯН № 509774 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6823981500:05:005:0087 площею 0,8525 (а.с. 35). На звернення державного нотаріуса про надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 1,28 га, що посвідчується державним актом РІ № 799957 для [PERSON] , управління Держегеокадастру надало відповідь від 10.09.2015 № 04-21/503, з якої слідує, що витяг з державного земельного кадастру на [PERSON] неможливо надати в зв`язку із тим, що на вказану земельну ділянку видано державний акт на [PERSON] та [PERSON] серії ЯН № 509774 з додатком серії АА № 303359 від 17.12.2012 в замін державного акту серії РІ № 799957 з кадастровим номером 682381500:05:005:0012 (а.с. 104). За таких обставин [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній Витяг з Державного земельного кадастру та взамін державного акту РІ № 799957 видано новий державний акт ЯН № 509774 (а.с. 105). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За нормами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами\~ст.\~152\~ЗК України,\~власник земельної\~ділянки або\~землекористувач може\~вимагати усунення\~будь-яких\~порушень його\~прав на\~землю,\~навіть якщо\~ці порушення\~не пов`язані\~з позбавленням\~права володіння\~земельною ділянкою,\~і відшкодування\~завданих збитків. Захист\~прав громадян\~та юридичних\~осіб на\~земельні ділянки\~здійснюється шляхом: а)\~визнання прав; б)\~відновлення стану\~земельної ділянки,\~який існував\~до порушення\~прав,\~і запобігання\~вчиненню дій,\~що порушують\~права або\~створюють небезпеку\~порушення прав; в)\~визнання угоди\~недійсною; г)\~визнання недійсними\~рішень органів\~виконавчої влади\~або органів\~місцевого самоврядування; ґ)\~відшкодування заподіяних\~збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно ст.\~79-1\~ЗК України,\~формування земельної\~ділянки полягає\~у визначенні\~земельної ділянки\~як об`єкта\~цивільних прав.\~Формування земельної\~ділянки передбачає\~визначення її\~площі,\~меж та\~внесення інформації\~про неї\~до Державного\~земельного кадастру\~Земельна ділянка\~припиняє існування\~як об`єкт\~цивільних прав,\~а її\~державна реєстрація\~скасовується в\~разі: поділу\~або об`єднання\~земельних ділянок; скасування\~державної реєстрації\~земельної ділянки\~на підставі\~судового рішення\~внаслідок визнання\~незаконною такої\~державної реєстрації; якщо\~речове право\~на земельну\~ділянку,\~зареєстровану в\~Державному земельному\~кадастрі відповідно\~до «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника. У частині тринадцятій статті 79-1 ЗК визначено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). За змістом ст. 16 Закону України «Про державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно ст.\~24\~цього ж\~Закону,\~державна реєстрація\~земельної ділянки\~скасовується Державним\~кадастровим реєстратором,\~який здійснює\~таку реєстрацію,\~у разі: поділу\~чи об`єднання\~земельних ділянок; якщо\~протягом одного\~року з\~дня здійснення\~державної реєстрації\~земельної ділянки\~речове право\~на неї\~не зареєстровано\~з вини\~заявника; ухвалення\~судом рішення\~про скасування\~державної реєстрації\~земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Окрім того, варто звернути увагу на те, що постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», встановлено, що ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком. У пункті 57 вищезазначеного Порядку, вказано, «Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку». Частиною 3 п. 114 цього Порядку, передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. Відповідно до п. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, з огляду на те, що позивач надав належні і допустимі докази, а відповідачі не спростували зазначених обставин їх та фактично їх підтвердили, визнавши позовні вимоги, суд приходить до обґрунтованого висновку про порушення відповідачами прав позивача внаслідок реєстрації земельної ділянки у відповідності до державного акту РІ № 799957 без згоди відповідача, без поділу земельної ділянки і виділення часток відповідачів, внаслідок чого позивач не має змоги належним чином оформити спадкові права. При цьому суд вважає, що позивачем при уточненні позовних вимог обрано правильний спосіб захисту порушеного права, що відповідає приписам ст. ст. 79-1 Земельного кодексу та ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр». Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Судові витрати у вигляді судового збору позивач із відповідачів стягувати не бажає.

Outcome: approved