Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

У липні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо транспортною пригодою. Вказував, що 09.07.2021 року о 18 год. 50 хв. в м. Полтава сталася дорожньо транспортна пригода. Відповідач керуючи транспортним засобом Шкода Октавія д.н.з. [NUMBER] по вул. Сінна від вул. Зигіна в сторону вул. Шевченка виїхав на регульоване перехрестя від вул. Пушкіна на заборонений сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем Шкода Октавія д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. Пушкіна від вул. Дмитра Коряка в сторону вул. Ватутіна на зелений сигнал світлофору. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 30.07.2021 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення вищевказаної ДТП. Зазначив, що про настання страхового випадку було повідомлено ПАТ «НА СК «Оранта». Згідно з розрахунком, складеним ПАТ «НА СК «Оранта» від 10.08.2021 року, матеріальний збиток, завданий позивачу, як власнику транспортного засобу в результаті пошкодження при ДТП склав 236\~657 грн.. 20.08.2021 року позивач отримав суму страхового відшкодування від ПАТ «НА СК «Оранта» в розмірі 128\~500 грн., оскільки згідно договору обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР№9623940 від 31.05.2021 року, розмір страхової суми становить 130\~000 грн., за виключенням передбаченої договором франшизи у розмірі 1500 грн.. Вказував, що 21.10.2021 року відповідач [PERSON] шляхом перерахунку коштів у сумі 1500 грн. відшкодував позивачу розмір франшизи. Отже, позивачу не в повному обсязі відшкодована матеріальна шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки. Посилався на те, що моральна шкода складає 20\~000 грн. та полягає у стражданнях, переживанні, душевному болі, пригніченні, що настали в наслідок ушкодження пошкодження майна, що були спричинені відповідачем. З моменту вчиненні адміністративного правопорушення по даний час відповідач не вчинив жодних дій щодо залагодження своєї провини, не приніс вибачення та не пропонував відшкодувати понесені матеріальні витрати, які не покрила страхова компанія. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі 106657,01 грн., моральну шкоду у розмірі 20\~000 грн. та судовий збір у розмірі 1466,57 грн.. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29.07.2024 року відкрито провадження у даній справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. 26.08.2024 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що у своєму позові позивач обґрунтовує розмір спричиненої шкоди наданими копіями страхового акту та розрахунком страхового відшкодування, водночас вказані документи не є висновком експерта чи фахівця, вони складені без участі відповідача. Відповідача не було запрошено для проведення огляду чи огляду пошкодженого транспортного засобу позивача представником страхової компанії. З наданих позивачем копій страхового акту та розрахунку не вбачається, які саме пошкодження отримав транспортний засіб позивача, які деталі, вузли чи агрегати підлягають заміні чи ремонту, яка вартість кожної, які саме роботи необхідно виконати для відновлення автомобіля до стану до ДТП, яка їх вартість. Відповідач вважає, що поданих доказів явно не достатньо для визначення та підтвердження в суді саме розміру спричиненої шкоди, не факту її спричинення, подані копії документів не можуть вважатися об`єктивними, оскільки складені без участі відповідача. Відповідач добросовісно вважав, що увесь розмір шкоди, спричиненої його джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовано страховою компанією. Більш того, упродовж трьох років до нього претензій з приводу ДТП ніхто не висловлював. У позовній заяві не обґрунтовано позивачем розмір спричиненої моральної шкоди та витрат на правову допомогу адвоката. У позовній заяві позивач не наводить, які саме моральні та фізичні страждання йому заподіяні, у якому саме розмірі він їх оцінює, виходячи з яких розрахунків чи міркувань. Просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.10.2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». 13.11.2024 року до суду від третьої особи ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» надійшли пояснення. Вказував, що ПАТ «НАСК Оранта» виконала свої договірні зобов`язання з врегулювання страхового випадку, що стався 09.07.2021 року за страховим полісом №АР/9623940,з відшкодуванню потерпілому [PERSON] шкоди, заподіяної належному йому транспортному засобі «Skoda Octavia»,д.н.з. [NUMBER] у повному обсязі. Також зазначив, що страхове відшкодування сплачене страховиком у сумі 128\~500 грн., лише частково покриває фактичний розмір шкоди, завданої майну позивача. У судовому засіданні представник позивача Глембоцька К.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, попередньо надали до суду заяву про проведення розгляду справи у їх відсутність та відмовились від клопотання про проведення експертизи. Третя особа ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» свого представника у судове засідання не направили, попередньо надали до суду клопотання про проведення розгляду справи за відсутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] . 09.07.2021 року о 18 год. 50 хв. в м. Полтава водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Шкода Октавия д.н.з. [NUMBER] по вул. Сінна від вул. Зигіна в сторону вул. Шевченка виїхав на регульоване перехрестя від вул. Пушкіна на заборонений сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем Шкода Октавия д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] який рухався по вул. Пушкіна від вул. Дмитра Коряка в сторону вул. Ватутіна на зелений сигнал світлофору. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п.8,73е, ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 30.07.2021 року (справа №552/3855/21) визнано винним [PERSON] , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних винних дій [PERSON] .. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом статті 9\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст.\~9\~Закону\~України\~«Про\~страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Судом встановлено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта», поліс №АР 9623940 від 31.05.2021 року, страхова сума ( ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду заподіяну майну 130 000 грн., розмір франшизи становить 1500 грн.. Із розрахунку страхового відшкодування від 10.08.2021 року, затвердженим начальником Управління врегулювання збитків Стоміним С.А., встановлено, що розмір матеріального збитку власнику транспортного засобу Skoda Octavia д.н.з. [NUMBER] становить 236\~657,01 грн.. Згідно страхового акту №ОЦВ 21-16-56339/1 від 12.08.2021 року, встановлено, що сума страхового відшкодування становить 128\~500 грн.. Із матеріалів справи вбачається, що ПАТ НАСК «Оранта» здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 128\~500 грн., тобто у межах страхової суми передбаченої полісом № АР 9623940 від 31.05.2021 року. Крім того, у поданій до суду позовній заяві [PERSON] зазначив, що [PERSON] добровільно відшкодував йому розмір франшизи у розмірі 1500 грн.. Статтею 1194 ЦПК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що розмір матеріального збитку власнику транспортного засобу Skoda Octavia д.н.з. [NUMBER] становить 236\~657,01 грн., розмір фактично відшкодованої шкоди становить 130 00 грн., а тому різниця між фактичним розміром шкоди і відшкодованим розміром шкоди становить 106 657 грн. 01 коп.. Враховуючи встановлені обставини в справі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди необхідно стягнути 106657,01 грн., а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. На спростування саме такого розміру шкоди, відповідачем доказів до суду не надано. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частинами 2 та 3\~статті 23 ЦК України\~встановлено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до пункту 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з роз`ясненнями, наданими у пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц міститься висновок про те, що «[…] визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення». Враховуючи, що внаслідок порушення відповідачем вимог\~Правил дорожнього руху\~України було пошкоджено належне позивачу цінне рухоме майно, суд приходить до висновку, що [PERSON] було завдано моральної шкоди. Вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд бере до уваги, що фактично з пошкодженням належного йому майна позивач був обмежений у реалізації свого права на одержання корисних якостей належного йому автомобіля. Пошкодження автомобіля позивача привнесло в його життя дискомфорт, потягло додаткові витрати та вимагало від нього зміни звичного способу життя. При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд також враховує і поведінку винної особи, яка протягом тривалого часу після дорожньо-транспортної пригоди в добровільному порядку не відшкодувала позивачу шкоду. Суд, враховуючи ступінь вини [PERSON] та його поведінку, небажання мирним шляхом врегулювати спір, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, оцінює моральні страждання позивача в розмірі 5000 грн. та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Тому, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1466,57 грн..

Outcome: partial