Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

У вересні\~2024\~року позивач за представництва адвоката Д`яконової Кристини Ігорівни звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, пред`явленим до Маріупольської міської ради на предмет визнання за нею права власності на 1/4 частку житлового будинку [ADDRESS] з належни ми надвірними спорудами та побудовами загальною площею (1/2 частка житлового будинку) 97,8 кв.м., житловою площею (1/2 частка житлового будинку) 53,2 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в обґрунтування позову посилаючись на те, що в позасудовому порядку позивач не може оформити право власності на визначену частку житлового будинку, оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на зазначену частку будинку через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, які втрачені внаслідок проведення активних бойових дій з боку рф на в м. Маріуполі в 2022 році та у позивача наявні лише копії правовстановлюючих документів. З відкриттям загального позовного провадження за ухвалою суду від 24 вересня 2024 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень, проте з потребою у витребуванні від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акіншиної Р.С. належним чином завіреної копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2024 року закрите підготовче провадження у зазначеній цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак її представником адвокатом Д`яконовою К.І. в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС подано заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, де також зазначається, що вони позов підтримують, наполягають на його задоволенні з наведених у ньому підстав. Представник відповідача Маріупольської міської ради відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи від представника Маріупольської міської ради Бастриги С.М. міститься заява, що подана в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, про розгляд справи за відсутності представника Маріупольської міської ради, де також зазначається, що Маріупольська міська рада своїм правом на подання відзиву не користуватиметься та за відсутності заперечень проти позову просить вирішити справу за наявними матеріалами справи на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із повним задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Маріуполь Донецької області та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). 07 жовтня 2010 року шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією заочного рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя, ухваленого у цивільній справі № 2-11191/10. Зазначене рішення набрало законної сили 18 жовтня 2010 року (а.с. 10). 14 липня 2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Кальміуським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що складено відповідний актовий запис № 93. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 11). На підставі договору купівлі-продажу від 27 жовтня 1989 року [PERSON] , [INFO] , придбав 1/2 частку житлового будинку з усіма надвірними побудовами до цієї частини за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці 484 кв.м., на якій знаходиться один житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 109,6 кв.м., сарай літ «Г», літня кухня літ. «Д», погріб літ. «Б/п», «В/п», забори № 1, 2, замощення І. Зазначений договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К. за № 9412 та зареєстровано у МКП «Маріупольське БТІ» 03 квітня 1990 року, згідно реєстрового напису, що міститься на договорі купівлі-продажу (а.с. 13-14). За договором дарування частини житлового будинку від 22 грудня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Тулаіновим Е.А., зареєстрованого за № 5667, [PERSON] , [INFO] , подарував [PERSON] , [INFO] , 1/2 частину від належної [PERSON] 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та побудов [ADDRESS] , тобто 1/4 частину житлового будинку. На земельній ділянці Маріупольської міської ради, площею 484 кв.м. розташований житловий будинок літ «А-2», житловою площею 109,7 кв.м., сарай цегляний літ. «Г-1», літня кухня цегляна літ. «Д-1», погріб цегляний літ. «Б/п», «В/п», огорожа дощана № 1, 2, замощення цементне І. Загальна площа 195,8 кв.м., жила площа 109,7 кв.м. (а.с. 15). Згідно Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технісної інвентаризації» № 35409904 від 06 вересня 2024 року [PERSON] на праві приватної власності належить 1/4 частина будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 9472 від 27 жовтня 1989 року, тоді як [PERSON] належить 1/4 частина вказаного будинку на підставі договору дарування № 5667 від 22 грудня 2009 року. У примітка витягу зазначається, що відчуждається частина житлового будинку: літ. «А-2», а саме жилі «1-2», «1-8», «1-9», «1-10», сходові клітини «1-1», «1-7», кухня «1-3», ванна кімната «1-5», санвузол «1-6», гараж «1-4», балкон «а», погріб «б/п», 1/2 частина огорожі 1, 2, 1/2 частина мостіння І, загальною площею 97,8 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м., що складає 1/2 частину (а.с. 16, 44, 95). Відповідно до технічного паспорту на будинок [ADDRESS] житловий будинок «А-2», що належить [PERSON] (1/4 частка) та [PERSON] (1/4 частка) складається з: перший поверх (сходові клітини, площею 7,6 кв.м., житлова кімната літ. «1-2», площею 12,6 кв.м., кухні літ. «1-3», площею 8,7 кв.м., гаража літ. «1-4», площею 14,6 кв.м., ванної літ «1-5», площею 3,5 кв.м., санвузлу літ. «1-6», площею 1,2 кв.м.), другий поверх (сходова клітина літ. «1-7», площею 9 кв.м., житлова кімната лі. «1-8», площею 10,8 кв.м., житлова кімната літ. «1-9», площею 9,2 кв.м., житлова кімната літ. «1-10», площею 20,6 кв.м. Загальна площа житлового будинку складає 97,8 кв.м., житлова площа 53,2 кв.м. (а.с. 17-20). З матеріалів справи вбачається, що інша 1/2 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , належить іншій особі [PERSON] , що узгоджується з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон віджуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 406760150 від 05 грудня 2024 року (а.с. 95-96). Отже, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належить: на 1/4 частину [PERSON] , на 1/4 частину [PERSON] , та на 1/2 частину [PERSON] . Натомість, 1/2 частина будинку, що на праві власності зареєстрована за [PERSON] не є предметом спору за пред`явленим позовом. [INFO] помер батько позивача [PERSON] в селі Яблуниця Івано-Франківської області у віці 62 років, про що Поляницькою сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківскої області зроблено відповідний актовий запис № 3, і після його смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] з надвірними спорудами та побудовами, загальною площею 97,8 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м. (а.с. 12). Відповідно до вимог ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах\~уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Так, у встановлений шестимісячний строк з дня відкриття спадщини після смерті свого батька [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округ Акішиної Р.С. із заявою про прийняття спадщини. Окрім цього, на момент смерті свого батька [PERSON] була зареєстрована з ним за однією адресою (а.с. 24). За життя [PERSON] не залишав заповіт, інші спадкоємці після його смерті не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується дослідженою в судовому засіданні належним чином завіреною копією спадкової справи № 3/2024 (а.с. 61-76). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Із постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акішиної Р.С. № 108/02-31 від 12 серпня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після померлого [INFO] батька [PERSON] , що складається з 1/4 частки житлового будинку [ADDRESS] , з підстав того, що у [PERSON] відсутній документ, що підтверджує право власності померлого [PERSON] (а.с. 25). Отже, судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу, який своєю постановою відмовив у вчиненні відповідної нотаріальної дії, є відсутність у позивача оригіналу документа, який посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на належну йому частку зазначеного житлового будинку, що втрачені позивачем внаслідок збройної агресії рф проти України та окупацією у 2022 році м. Маріуполя Донецької області. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п.п. 3.1, 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача не може бути проведена на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті [PERSON] , а саме на 1/4 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved