Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Сверлик О.В., звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 16 лютого 1991 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що подружжя з серпня 2024 року проживає окремо, кроків до примирення вони не роблять. Дітей від даного шлюбу немає. Розірвати шлюб інакше як в судовому порядку не вдається можливим. Подальше спільне життя і збереження шлюбу, на думку позивачки, неможливе, шлюб носить формальний характер і зберігати його надалі позивачка не бажає. Ухвалою судді від 21 листопада 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Сверлик О.В., до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивачки, адвокат Сверлик О.В. в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Будучи належним чином повідомленим про судове засідання, відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву не скористався, заяв чи клопотань від нього не надходило. З урахуванням умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як слідує із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16 січня 2024 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сторони 16 січня 2024 року зареєстрували шлюб, про що зроблено запис за № 03. У подружжя дітей немає. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 2 ст.\~104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Питання про стягнення судового збору судом вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved