Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Позивач АТ «Херсонобленерго» звернувся до суду з позовом до відповідача\~ [PERSON] \~про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 5293,74грн., за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії., три відсотки річних у розмірі 62,14 грн., пеню 250,74 грн., інфляційні витрати 242,23 грн., та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою від 26.05.2021 року, прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилась. Надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав заяву, якою позовні вимоги визнав, та просив розглянути справу за його відсутності. Згідно ч.ч. 1,2, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач звернулася до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в судового рішення по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 14 березня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії №6668. Відповідно до умов п.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 50 кВт, а споживач сплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП 14.03.2018р. за №312, які набрали чинності з 11.06.2018р. (далі ПРРЕЕ, Правила). Відповідно до п.1 Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії, розрахунки за перетікання реактивної електроенергії здійснюються за об`єктами споживачів електроенергії з дозволеною потужністю 16 кВт і більше. Оплата за звітний розрахунковий період здійснюється, якщо споживання або генерація реактивної електроенергії за об`єктом становить 1000 кВАр-год і більше (за відсутності відповідних засобів обліку реактивної електроенергії ці величини визначаються розрахунковим шляхом). Відповідно до п. 2.3.4., Споживач також зобов`язався здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з Додатком № 9 до даного Договору "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії". Відповідно до умов п.5 Додатку №9 даного Договору, передача показів розрахункових приладів обліку реактивної електроенергії за розрахунковий період здійснюється за порядком і в термін згідно умов додатку №2 «Порядок розрахунків та графік зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації». На виконання умов Договору на постачання електроенергії №6668 від 14.03.2018 року, позивачем своєчасно та в повному обсязі виконано свої зобов`язання з постачання електроенергії, і у порядку передбаченому Договором виставляв відповідачу рахунки на оплату послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за період з листопада 2018 року по вересень 2020 року включно. Тому станом на 19.03.2021 року відповідач перед позивачем має заборгованість з оплати реактивної електричної енергії в сумі 5293,74 грн. Відповідно до п. 2.3.3 Договору, на споживача покладено обов`язок оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно умов Договору. В пункті 6 Додатку № 2 до Договору № 6668 передбачено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Порядком платежів Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, а сума боргу повинна бути сплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення. Відповідно до п.п. 1 п. 5.1.1. ПРРЕЕ, Оператор системи має право отримувати своєчасно плату за надання послуги з розподілу або передачі електричної енергії та плату за перетікання реактивної електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України. Підпунктом 2 п. 5.5.5. ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. У зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання грошових зобов`язань за Договором, позивачем здійснено нарахування штрафних санкцій та компенсаційних нарахувань за прострочення виконання грошових зобов`язань, а саме: 242,23 грн. інфляційні витрати, 250,74 грн. - пеня та 62,14 грн. - 3% річних. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які зазначені позивачем, не спростував, навпаки, визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, нормативно та документально доведеним, та підлягає задоволенню в повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову у визначеному позивачем розмірі, судові витрати в сумі 2270,00 грн. судового збору, в порядку ст.141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved