Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 01.03.2021 року відповідач [PERSON] , шляхом підписання Заяви-анкети № 40863552 на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ КБ «ГЛОБУС»,уклав з Акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» (надалі за текстом - АТ «КБ «ГЛОБУС») договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ КБ «ГЛОБУС», яким ініціював надання йому кредиту у розмірі 27391,69 грн зі сплатою комісії за управління кредитом - 3,00 % на місяць, процентів за користування кредитом у розмірі 0,00010% річних, реальною процентною ставкою - 6155430 % річних, строк кредитування - 36 місяців з 01.03.2021 року по 29.02.2024 року. Водночас АТ «КБ «ГЛОБУС» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Однак, відповідач взятих на себе за умовами договору зобов`язань не виконав, а саме не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 01.03.2023 року за ним перед банком утворилась заборгованість в сумі 37252,69 грн, з якої 6330,38 грн строкова заборгованість по кредиту, 21061,31 грн - прострочена заборгованість по кредиту, 821,75 грн - строкова заборгованість по процентам, а 9039,25 грн - прострочена заборгованість по процентам. У зв`язку з чим позивач через свого представника пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за укладеним договоромв розмірі 37252,69 грн, а також понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2684 грн та витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою на правову допомогу адвоката, в сумі 6000 грн. Також в змісті позовної заяви представник позивача, у відповідності до положень ч.1 ст. 276 ЦПК України, просив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 12.09.2023 року судом, в порядку виконаннявимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, було отримано інформацію Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області від 11.09.2023 року № 02-17/1165 (а.с.39), згідно якої відповідач [PERSON] не проживає на території даної громади (до складу якої входить с. Мала Слобідка). 05.08.2024 року судом, в порядку виконаннявимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, було отримано інформацію відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 02.08.2024 року (а.с.42), згідно якої відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . При цьому, відзначено, що «Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» повноваження з реєстрації місця проживання з 04.04.2016 делеговані органам місцевого самоврядування. Для перевірки актуальності інформації про реєстрацію місця проживання необхідно звертатися до органів реєстрації (відповідно реєстру територіальної громади)». 11.10.2024 року судом, в порядку виконаннявимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, було отримано додаткову уточнюючу інформацію Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області від 11.10.2024 року № 02-17/1368 (а.с.47), згідно якої відповідач [PERSON] не зареєстрований та не проживає на території даної громади (до складу якої входить с. Мала Слобідка). 14.11.2024 року судом, в порядку виконаннявимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, було отримано інформацію Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України від 30.10.2024 року № 6.2-12331/6-24 (а.с.51), згідно якої за наявними даними ДМС місце проживання відповідача [PERSON] станом на 26.07.2024 року значиться за адресою: [ADDRESS] (інформація зазначена на дату заповнення заяви-анкети для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України). Разом з цим ДМС України інформувало суд про те, що на теперішній час здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), формування та ведення реєстру територіальної громади тощо належить до повноважень органів реєстрації - виконавчих органів сільських, селищних або міських рад. Відтак ДМС України рекомендувало суду для отримання актуальної інформації щодо місця проживання особи звертатися до відповідного органу реєстрації. Таким чином суд вважає, що адреса: [ADDRESS] , запис про яку зроблений 16.10.2014 року на сторінці 11 в розділі «Місце проживання» паспорту громадянина України серії [NUMBER] (а.с.17), яким було документовано [PERSON] . Кодимським РС ГУДМС України в Одеській області 09.10.2014 року, є останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] , місце реєстрації проживання якого невідоме. 18.11.2024 року ухвалою суду (а.с.53-54) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам та отримано позивачем шляхом її доставки до його електронного кабінету 18.11.2024 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документа (а.с.56), а відповідачу разом із копіями позовної заяви та доданих до неї документів, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно інформації відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 02.08.2024 року (а.с.42) та Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України від 30.10.2024 року № 6.2-12331/6-24 (а.с.51), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0610209155977, яке 30.11.2024 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою. У встановлений судом строк відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подав. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. 27.02.2021 року між АТ «КБ «ГЛОБУС» та [PERSON] був укладений договір шляхом підписання останнім Заяви-Анкети № 40863552 на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ КБ «ГЛОБУС» (а.с.16), а також паспорту споживчого кредиту (а.с.16 на звороті), відповідно до умов яких відповідач отримав кредит у розмірі 27391,69 грн зі сплатою комісії за управління кредитом - 3,00 % на місяць, процентів за користування кредитом у розмірі 0,00010% річних, реальною процентною ставкою - 61,55430 % річних, строк кредитування - 36 місяців з 01.03.2021 року по 29.02.2024 року. При цьому у змісті самої вище згаданої Заяви-Анкети в розділі «Інформація правового характеру2 зазначено, що [PERSON] погоджується з тим, що цією Заявою-Анкетою акцептує Публічну пропозицію Банку на укладення Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ КБ «ГЛОБУС» в повному обсязі з урахуванням умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту. Водночас, з виписки по особовому рахунку № [NUMBER] у валюті 980 за період з 01.03.2021 року по 01.03.2023 (а.с.28-29) вбачається, що 01.03.2021 року відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 27391,69 грн на відповідний рахунок. З детального розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 40863552 (а.с.30-33) вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] станом на 01.03.2023 року становить 37252,69 грн, 6330,38 грн - строкова заборгованість по кредиту, 21061,31 грн - прострочена заборгованість по кредиту, 821,75 грн - строкова заборгованість по процентам, а 9039,25 грн - прострочена заборгованість по процентам. При цьому, з метою досудового врегулювання спору АТ «КБ «ГЛОБУС» 26.01.2023 року було направлено відповідачу [PERSON] письмову вимогу від 16.01.2023 року № 1-321 (а.с.19) про повернення кредиту та погашення заборгованості за період з 01.03.2021 року по 30.12.2022 року у розмірі 35609,19 грн на адресу його зареєстрованого місця проживання, що підтверджується копією списку № 26012023 ТИТАР-7 (Ф.103) рекомендованих листів (а.с.20), в якому під № 10 значиться рекомендоване відправлення № 0600023368282 адресоване [PERSON] , із доданням до нього копії фіскального чеку ВПЗ 04120 АТ «Укрпошта» про оплату вартості пересилання (а.с.20). Однак, зазначена вище вимога банку була проігнорована і залишена відповідачем без виконання, внаслідок чого до теперішнього часу відповідачем свої зобов`язання перед банком не виконані, заборгованість не сплачено. Нормативно-правове обґрунтування: Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Висновки суду - щодо обґрунтованості позову: Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за Договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ КБ «ГЛОБУС» від 01.03.2021 року, а також враховуючи те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву (відзив) та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача АТ «КБ «ГЛОБУС» до відповідача [PERSON] ґрунтуються на законі та укладеному договорі, а відтак є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. - щодо судових витрат Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «КБ «ГЛОБУС» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2684,00 грн, сплаченого останнім за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів АТ «КБ «ГЛОБУС» від 22.05.2023 року № 7 (а.с.1). Стосовно витрат, пов`язаних з розглядом справи, - на професійну правничу допомогу, судом встановлені наступні обставини. Згідно абзаців 1 і 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2020 року справа № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18). Відповідно до копій договору № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги (а.с.23), укладеного 05.12.2022 року між позивачем АТ «КБ «ГЛОБУС» та адвокатом Прохоренком В.П., Акту № 40863552 від 22.05.2023 року прийому-передачі послуг за Договором № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.12.2022 року (а.с.26) та платіжної інструкції кредитового переказу коштів АТ «КБ «ГЛОБУС» від 22.05.2023 року № 8640 (а.с.27), згідно яких вартість, наданих юридичних послуг становить 6000,00 грн, які фактично були понесені позивачем внаслідок їх сплати. Таким чином матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме надання усної консультації з вивчення документів та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду. Водночас із цим від відповідача [PERSON] до суду не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку передбаченому ч.5 ст. 137 ЦПК України. Ураховуючи зазначене вище суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «КБ «ГЛОБУС» підлягають стягненню також судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі 6000 грн.

Outcome: approved