Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Представник позивача адвокат Гордієнко Ю.П. в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який позивачка прийняла як спадщину. Позивач звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. На підставі викладеного позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, однак від її представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги представник позивача просив задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, однак від нього надійшла заява в якій він зазначив, що просить справу слухати без його участі, при розгляді справи поклався на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до записів у погосподарській книзі №Д-2 Давидівської сільської ради за 2021-2028 роки (номер об`єкта по господарського обліку - 0101773) власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , значиться [PERSON] , що підтверджується Довідки №П29852 від 18 жовтня 2023 року (а.с. 10). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00047525186 від 17 жовтня 2024 року, [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу [INFO] (а.с. 18). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої в тому числі увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.\~1216\~ЦК\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.\~1217\~ЦК\~України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст.\~1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.\~1261\~ЦК\~України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, той з подружжя, що його пережив, а також батьки. Згідно ст.\~1269\~ЦК\~України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] її донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 8), прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Запорожець О. О. (а.с. 31). Інших спадкоємців, в тому числі які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні, немає, про що свідчить заведена спадкова справа № 82/2023 до майна померлої [PERSON] (а.с. 30-63). 22 листопада 2024 року позивачка звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори з метою отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , позивачці було відмовлено у зв`язку відсутністю правовстановлюючого документа (а.с. 19). Відсутність даного документа перешкоджає позивачці володіти та розпоряджатись спадковим майном. Згідно довідки КП Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації №1809 від 01.11.2023 об`єкт нерухомості, що знаходиться по [ADDRESS] в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстрований (а.с. 16). Відповідно до відомостей в технічному паспорті домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 50,4 кв. м., житловою площею 23,4 кв. м., прибудова «а», погребу «Б», сараю «В», сараю «Г», колодязя №1 (а.с. 11-15). Ринкова вартість об`єкту становить: 46683,09 грн (а.с.20). Відповідно до ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України, незалежно від\~часу прийняття\~спадщини вона\~належить спадкоємцеві\~з часу\~відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Як вказано в технічному паспорті на об`єкт нерухомого майна, вказаний житловий будинок збудовано в 1960 році. Приписами Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.66 Міністерства комунального господарства Української РСР,\~\~реєстрація права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір, та інші об`єкти, споруджені в сільській місцевості, не передбачалась. Також, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до вказаного Указу і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних). Питання набуття права власності регулювались також Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. За вказаними Указом і Постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 у справі № 6-137цс13. Згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Отже, аналізуючи вищевказані норми, суд приходить до переконання, що [PERSON] за життя набула право власності на житловий будинок правомірно, оскільки діюче на той час законодавство не пов`язувало момент виникнення права власності з обов`язковою державною реєстрацією об`єкту нерухомості. На підставі викладеного та враховуючи, те що позивачці з незалежних від неї причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але ніхто, крім неї, на спадщину не претендує і вона бажає її прийняти, при цьому обраний позивачкою спосіб захисту її прав є належно обраним, суд вважає за можливе визнати за ними право власності на спадкове майно.

Outcome: approved