Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] померла - [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території України та наявні у заявника документи позбавляють її можливості зареєструвати смерть [PERSON] у позасудовому порядку, оскільки вони не є підставою для державної реєстрації смерті у розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту, що має юридичне значення необхідне для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України, для реалізації права заявника на спадщину, оскільки, за відсутності власної родини, [PERSON] склала заповіт на все належне їй майно на ім`я заявника [PERSON] . У зв`язку з цим, заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України у селі Костянтинівка, Пологівського району, Запорізької області. Ухвалою суду від 11.12.2024, вказану заяву було залишено без руху, заявнику надано строк на усунення недоліків заяви, терміном 10 днів, з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, на виконання якої від представника заявника надійшла заява про усунення недоліків. 20.12.2024 від Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори, на вимогу суду, надійшла відповідь, за якою, запитувану судом інформацію неможливо надати за відсутності завіреної належним чином копії свідоцтва про смерть або копії актового запису про смерть заповідача або копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Ухвалою суду від 23.12.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження. На підставі ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданим Пологівським РВ УМВС України у Запорізькій області, місце народження: село Глибівка, Богородчанського району, Івано-Франковської області. Згідно заповіту, посвідченого 10.08.2018 року Секретарем Костянтинівської сільської ради Соловйовою В.М., зареєстрованого в реєстрі за №08, у присутності двох свідків: [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , заповіла [PERSON] , [INFO] , все належне [PERSON] майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, все те, що на день смерті буде належати останній за законом та на що вона матиме право. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] на тимчасово окупованій території України у селі Костянтинівка, Пологівського району, Запорізької області. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зі змінами на час розгляду справи, територія Пологівської міської територіальної громади, до складу якої входить село Костянтинівка, є тимчасово окупованою територією з 03.03.2022 року. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у селі Костянтинівка, Пологівського району, Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.12.2024 року органом окупаційної влади. Крім того, згідно з довідкою про смерть серії № С-00614 від 05.12.2024 року, виданою органом окупаційної влади, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , о 12 год. 05 хв.; місце смерті: Запорізька область, Пологівський район, село Костянтинівка; причина смерті: хронічне порушення кровообігу; ішемічна хвороба серця; гіпертонічна хвороба. Відповідно до ст. 1 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території", тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до п.п. 1, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Розділу 5 ч. 1 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», підставою для державної реєстрації смерті, зокрема, є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Таким чином, документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, видані органами окупаційної влади підтверджують факт смерті, однак, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави України. Надані заявником докази, досліджені судом, достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин, з урахуванням яких суд дійшов висновку про підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті [PERSON] , породжує юридичні наслідки для заявника, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Outcome: approved