Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 29.04.2016 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 100. Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Ейбут Євгенією Іванівною, яка діє на підставі ордеру (а.с.13). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що від шлюбу подружжя мають двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Фактично з серпня 2024 року сторони не підтримують сталих сімейних відносин, спільне господарство не ведуть, вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, в них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. Позивач зазначив, що подальше збереження шлюбу є неможливим, сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне проживання з відповідачем суперечитиме його інтересам. 10.12.2024 суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.18). Представник позивача адвокат Ейбут Є.І. подала до суду заяву, сформовану в системі «Електронний суд» 08.01.2025, в якій просила розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, розірвати шлюб, укладений між нею та позивачем. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2016 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 100 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.7). Сторони мають двох малолітніх синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~113\~СК України\~ особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, а залишення статусу подружжя суперечитиме інтересам сторін. Згідно зі статтею 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки позивач виявила бажання розірвати шлюб та не має наміру більше зберігати сім`ю, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Клопотання про відновлення дошлюбного прізвища відповідач не заявила. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією № 8 від 04.12.2024 (а.с.4). За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України, та дійшов висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, що становить 605,60 грн, та про стягнення з відповідача на користь позивача 50% судового збору, що становить 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved