Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

22 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «Бізнес Позика`до Жаботинського А.І. про стягнення кредитної заборгованості. Заява обґрунтована тим, що 25 березня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та\~ [PERSON] укладено кредитний договір № 438927-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 25000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Вказував, що згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 2,00000000 процентів за кожен день користування кредитом. Зазначав, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало в повному обсязі та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 25000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № 4731-ХХХХ-ХХХХ-5837, однак останній умови кредитного договору не виконує, грошові кошти не повертає, а тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 14.11.2024 у загальному розмірі 100191,16 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту -25000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 72544,01 грн., суми прострочених платежів за комісією 2647,15 грн. та понесені судові витрати у справі. Крім того, на підтвердження заявлених вимог просив витребувати у АТ КБ «ПриватБанк» докази, які становлять банківську таємницю. Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази у справі. На виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач направив відповідачу 20.11.2024 копію позовної заяви з додатками, що підтверджується описом до вкладення листа (а.с.63). Копія ухвали про відкриття провадження у справі, разом із судовою повісткою отримана відповідачем 03.12.2024, що підтверджується відповідним письмовим повідомленням. Будучи належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву, не подавав. 03 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» до суду від представника позивача Мишевської Н.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. В зв`язку з викладеним, суд, відповідно до норм ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. З візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається, що 25.03.2024 о 12:08:06 [PERSON] здійснив вхід до особистого кабінету на сайті ТОВ «Бізнес Позика» www.my.bizpozyka.com, використавши номер телефону, та надав всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнту. ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання. Також клієнту за номером телефону відправлено смс-повідомлення з однаразовим ідентифікатором UA-6513 для підписання. О 12:11:08 [PERSON] ознайомився і підписав одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту. О 12:11:11 ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] в ІТС індивідуальну оферту (з відповідним активним посиланням), яка містить істотні умови договору, з якою клієнт ознайомся та прийняв її умови (а.с.23-38). Судом встановлено, що анкета клієнта на отримання кредиту містить персональні дані [PERSON] , зокрема, його паспортні дані та номер картки платника податків (а.с.39). Відтак, 25.03.2024 між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] було укладено Договір № 438927-КС-003 про надання кредиту, за умовами якого: кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 25000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту складає 24 тижні; стандартна процентна ставка в день 2,0000000 (фіксована ставка); знижена процентна ставка в день 1,15123690 (фіксована ставка), комісія за надання кредиту 3750,00 грн.; загальний розмір кредиту 25000,00 грн.; термін дії договору до 09.09.2024; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 65040,00 грн. ( а.с.18-22). У відповідності зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та третьої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора електронного документа. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України). Таким чином, укладений між сторонами договір № 438927-КС-003 за своєю правовою природою є кредитним договором. Вказаний кредитний договір укладений в електронній формі. Електронний правочин оформлений шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснена за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. Крім того Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.». Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). На виконання ухвали суду від 02.12.2024 АТ КБ «ПриватБанк» надало інформацію про те, що на ім`я [PERSON] в даному банку емітовано картку № [NUMBER] ,а також випуску по даній картці за період з\~ 25.03.2024 по 09.09.2024.\~ Із даної виписки слідує що на дану карту 25.03.2024 зараховано переказ\~ коштів в сумі 25000 грн. Суд враховує правову позицію, висвітлену в постанові Верховного Суду від 23.09.2019р. у справі №910/10254/18, згідно з якою банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вказано у частині 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22). Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). Включення до\~ тексту кредитного договору умови про необхідність сплати\~ відповідачем комісії\~ за надання\~ кредиту у розмірі\~ 3750,00 грн., а також подальше\~ витребування нарахованої комісії\~ позивачем з відповідача, суд вважає таким,\~ що відповідає вимогам діючого законодавства. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачем 09.04.2024 погашено заборгованість по комісії у розмірі 1102,85 грн. та заборгованість по відсотках у розмірі 4317,15 грн., а всього на виконання умов договору сплачено 5400,00 грн. Разом з тим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у [PERSON] станом на 14.11.2024 утворилася заборгованість у загальному розмірі 100191,16 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 25000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах -\~ 72544,01 грн., суми прострочених платежів за комісією - 2647,15 грн. (а.с.12-13). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~ Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог та не доведено виконання ним зобов`язань в повному обсязі. Відповідач не висловив жодних заперечень щодо змісту позовних вимог, а також доказів якими вони обґрунтовуються. Таким чином, суд вважає за необхідне заявлені вимоги позивача задовольнити в повному обсязі та стягнути на його користь з відповідача заборгованість станом на 14 листопада 2024 року у загальному розмірі у загальному розмірі 100191,16 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 25000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах -\~ 72544,01 грн., суми прострочених платежів за комісією - 2647,15 грн. Судові витрати у справі становлять 2422,40 грн. сплаченого позивачем судового збору. Судовий збір суд розподіляє відповідно до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України та покладає його на відповідача, в зв`язку з повним задоволенням позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved