Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] .Свою заяву обґрунтував тим, що [INFO] [PERSON] \~раптово помер\~у м.\~Севастополі.\~14.04.2024\~року видано\~відділом запису\~актів цивільного\~стану Ленінського\~району міста\~Севастополя свідоцтва\~про смерть\~ [NUMBER] \~виданим відділом\~запису актів\~цивільного стану\~Ленінського району\~міста Севастополя.\~Дане свідоцтво\~видано окупаційною\~владою,\~яке нашою\~країною не\~визнається,\~а тому\~позивач,\~будучи рідним\~братом померлого\~не мав\~можливості отримати\~українське свідоцтво\~про смерть\~та змушений\~був звернутися\~до суду.\~14\~квітня 2024\~року було\~видано відділом\~запису актів\~цивільного стану\~Ленінського району\~міста Севастополя\~свідоцтва про\~смерть [NUMBER] \~виданим відділом\~запису актів\~цивільного стану\~Ленінського району\~міста Севастополя. Дане свідоцтво видано окупаційною владою, яке нашою країною не визнається, а тому позивач, будучи рідним братом померлого не мав можливості отримати українське свідоцтво про смерть та змушений був звернутися до суду. 14 жовтня 2024 року рішенням Обухівського районного суду Київської області по цивільній справі №372/5556/24 заява позивача була задоволена, а саме - встановлено факт, що громадянин України [PERSON] , уродженець м. Біла Церква Київської області помер [INFO] в м. Севастополь, Автономної республіки Крим, Україна. Свідоцтво про смерть було видано після набрання рішенням суду законної сили, тобто місячного терміну, що підтверджується інформацією з реєстру судових рішень та самого свідоцтва про смерть. Отримавши свідоцтво про смерть брата позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про відкриття спадщини, але 26 листопада 2024 року приватний нотаріус відмовив позивачу в видачі свідоцтва на спадщину, так як він пропустив строк на подання заяви. При цьому йому було роз`яснено право звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку. Брат позивача проживав та помер на окупованій території, свідоцтво про смерть було отримано на підставі рішення суду, яке набрало законної сили через місяць, тим самим строк на подання заяви був пропущений по незалежним від позивача обставин. 29.11.2024 ухвалою відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання, витребувано у нотаріуса копію спадкової справи. 02.12.2024 року представницею відповідачка подано заяву про розгляд справи без їх участі, просила прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. 03.12.2024 приватним нотаріусом Заставенко А.В. направлено до суду лист №281/01-16 від 03.12.2024 року, в якому остання зазначила, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Ухвалою суду від 13.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву із проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідно до ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вивчивши, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] в родині мешканців села Фурси, Білоцерківського району Київської області [PERSON] та [PERSON] народився старший син - [PERSON] , позивач по справі. [INFO] в даній родині народився молодший син - [PERSON] . В 90 роках, проживаючи у місті Севастополі Автономної Республіки Крим [PERSON] отримав паспорт громадянина України серії [NUMBER] Відповідно до даного паспорту встановлюється, що [PERSON] народився [INFO] в місті Біла Церква Київської області, що відповідає його часу народження. 21 листопада 2006 року [PERSON] зареєструвався у квартирі [ADDRESS] , де проживав постійно. [INFO] [PERSON] раптово помер у місті Севастополі. 14 квітня 2024 року було видано відділом запису актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополя свідоцтва про смерть [NUMBER] виданим відділом запису актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополя. Дане свідоцтво видано окупаційною владою, яке нашою країною не визнається, а тому позивач, будучи рідним братом померлого не мав можливості отримати українське свідоцтво про смерть. 14 жовтня 2024 року рішенням Обухівського районного суду Київської області по цивільній справі №372/5556/24 заяву [PERSON] , заінтересована особа Обухівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, задоволено повністю. Встановлено факт смерті громадянина Українки [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Біла Церква, Київської області, Україна, який помер [INFO] , місце смерті м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, Україна. Рішення підлягає негайному виконанню. Відповідно до\~процесуальних норм\~встановлено,\~що рішення\~суду про\~встановлення Факту\~смерті на\~окупований території\~підлягає негайному\~розгляду та виконанню. Дані вимоги визначені процесуальними нормами, а відповідно до порядку реєстрації та видачі свідоцтва про смерть встановлено, що свідоцтво про смерть видається при отримані органами РАГС даних з Єдиного реєстру судових рішень. На день негайного розгляду та виконання рішення суду не набрало законної сили і свідоцтво про смерть не було видано позивачу. Свідоцтво про смерть видано після набрання рішенням суду законної сили, тобто місячного терміну, що підтверджується інформацією з реєстру судових рішень та самого свідоцтва про смерть. Отримавши свідоцтво про смерть брата позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про відкриття спадщини. Однак, 26.11.2-24 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріально округу Київської області Заставенко А.В. винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, з якої вбачається, що [PERSON] не надав жодного підтвердженого документа щодо факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не був зареєстрований за однією адресою на момент смерті, а тому [PERSON] є таким, що пропустив строк для прийняття спадщини. Роз`яснено право звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку. Статтею 1223 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, а відповідно до ст.1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, але для цього необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 вказаного Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини, встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Спір про спадкування відсутній, сама спадщина не визнана відумерлою відповідно до ч.1, 2 ст.1277 Цивільного кодексу України, а отже вона є досі відкритою, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, позивач має право на її прийняття, як єдиний спадкоємець. Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Брат позивача проживав та помер на окупованій території, свідоцтво про смерть отримано на підставі рішення суду, яке набрало законної сили через місяць, тим самим строк на подання заяви пропущений через незалежні від позивача обставини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги вищевказані обставини, суд вважає можливим визнати причину пропуску строку поважною, відновити та визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Одночасно з цим суд вважає достатнім строк 2 місяці для подання позивачу заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved