Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» з позовною заявою звернулися [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє представник, адвокат Прокопцев С.В. до Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] доводився сином, а позивач [PERSON] доводилась донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина: житловий будинок А-1 загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня-сарай Б, погріб В, сарай Г, сарай Д, сарай Е, огорожа №1, розташовані за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 5,28 га, кадастровий №1424283500:10:000:0591, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Донецька область, Слов`янськй район, на терторії Малинівської сільської ради. Позивачі прийняли спадщину та була заведена спадкова справа № 51/2020. Пізніше позивачі звернулись до нотаріуса з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину на успадковане майно та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку по частці кожним. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку із відсутністю документів, які посвідчують право власності на нерухоме майно. Відмова оформлена у вигляді постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.07.2021 № 807/02-31. Без державної реєстрації прав на нерухоме майно право власності позивачів не визнається. Зважаючи на викладене, виникла ситуація, за якої позивачі після смерті їх матері успадкували житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, однак позбавлені можливості оформити спадщину на це нерухоме майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на нерухоме майно у їх матері. Успадкований житловий будинок та господарські будівлі і споруди були побудовані до 05.08.1992, тому не підлягає введенню в експлуатацію. Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою КМУ №488 від 12.05.2023, та постановою КМУ №406 від 07.06.2017, будівництво об`єктів нерухомого майна до 05.08.1992 не є самовільним та не підлягає введенню в експлуатацію. Наведене підтверджується довідкою КП БТІ м. Слов`янська № 885-18/0.45/01 від 05.04.2021. Чинне на час будівництва будинку законодавство не пов`язувало виникнення права власності з його державною реєстрацією. У зв`язку з чим позивачі просять суд визнати: - за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] право власності на частку житлового будинку А-1 загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м. з відповідною часткою господарських будівель і споруд: літня кухня-сарай Б, погріб В, сарай Г, сарай Д, сарай Е, огорожа №1, розташованих за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] ; - за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] право власності на частку житлового будинку А-1 загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м. з відповідною часткою господарських будівель і споруд: літня кухня-сарай Б, погріб В, сарай Г, сарай Д, сарай Е, огорожа №1, розташованих за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Прокопцев С.В., що діє на підставі витягу з договору № 235 про надання правової допомоги від 13.11.2024 та ордеру про надання правничої допомоги серія АН № 1555111 від 13.11.2024 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представником позивачів через систему «Електронний суд» до суду направлено заяву з проханням справу розглянути за його відсутності та позивачів. Вказав, що наполягає на задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав. Представником відповідача через систему «Електронний суд» до суду направлено заяву з проханням справу розглянути за її відсутності згідно діючого законодавства. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Позивачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є дітьми [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серія [NUMBER] від 16.05.1963 та серія [NUMBER] від 06.01.1958. Підтвердження дошлюбного прізвища позивача [PERSON] , [INFO] підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 25.07.1981. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 09 квітня 2020 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) слідує, що [INFO] в м. Торецьк Донецької області, в Україні померла[PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] , [INFO] залишилась спадщина, яка складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня-сарай Б, погріб В, сарай Г, сарай Д, сарай Е, огорожа №1, розташовані за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 5,28 га, кадастровий №1424283500:10:000:0591, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Донецька область, Слов`янськй район, на терторії Малинівської сільської ради. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом посвідчених приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О. від 16.07.2021, зареєстрованих в реєстрі за № 455 та № 457, спадкова справа № 51/2020 слідує, що спадкоємцями зазначеного у цих свідоцтвах майна[PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] є її донька - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] - в частці та її син - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - в частці. Спадщина, на яку в указаних частках видане це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 5,2800 га, кадастровий №1424283500:10:000:0591, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколаївської міської ради (колишня Малинівська сільська рада) Слов`янського району Донецької області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН №106197 виданого Слов`янською районної державною адміністрацією Донецької області 14.02.2003. Рєстрація видачі вказаних свідоцтв про право на спадщину за законом підтверджєуться Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65614220 та № 65614257 від 16.07.2021. Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 266165812 та № 266171886 від 16.07.2021 право власності на земельну ділянку площею 5,2800 га, кадастровий №1424283500:10:000:0591, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколаївської міської ради (колишня Малинівська сільська рада) Слов`янського району Донецької області, зареєстровано за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , по частці за кожним. Постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О. від 16.07.2021 № 807/02-31, відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в рівних частках кожному на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 1,0500 гектарів, розташовану на території Миколаївської міської ради (колишня Малинівська сільська рада) Слов`янського району Донецької області передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки спадкоємцями не надані відомості та документи, необхідні для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Згідно довідки № 203 від 18.11.2024, виданої старостою Малинівського старостинського округу, згідно запису в погосподарській книзі № 2 Малинівського старостинського округу особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка загальною площею 0,37 га обліковуються за [PERSON] , 1938 року народження. Згідно домової книги на житловий будинок [ADDRESS] за даною адресою з 25.06.1977 по 01.06.2020 була зареєстрована [PERSON] . Згідно довідки № 885-18/0.45/01 від 05.04.2021 та технічного паспорту виготовленого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» 26.03.2021 на замовлення [PERSON] , житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , має наступні технічні характеристики: житловий будинок А загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня-сарай Б, погріб В, сарай Г, сарай Д, сарай Е, огорожа №1. За результатами проведеної технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна встановлено наступне: житловий будинок А, літня кухня-сарай Б, погріб В, сарай Г, сарай Д, сарай Е побудовані до 05.08.1992, і згідно Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (зі змінами і доповненнями), п.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (зі змінами і доповненнями), не є сомовільними і дозволу не потребують. Огорожа №1 є тимчасовою спорудою і згідно Постанови КМУ № 406 від 07.06.2017 не потребує дозвільних докуметів та не підлягає прийняттю в експлуатацію. Згідно висновку складеного ТОВ «КАПІТАЛ ЕКСПЕРТ УКРАЇНА» слідує, що станом на 19.11.2024 ринкова вартість житлового будинку з прибудовами, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] становить 88990,00 гривень. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 (зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на спадкове майно за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За нормою ч.1 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. ст. 1268 - 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, судом з достовірністю встановлено, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] - діти спадкодавця [PERSON] у передбачений законом строк подали заяви про прийняття спадщини та частково оформили свої спадкові права на земельну ділянку площею 5,2800 га, кадастровий №1424283500:10:000:0591, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколаївської міської ради (колишня Малинівська сільська рада) Слов`янського району Донецької області. Право власності на житловий будинок [ADDRESS] , на підставі наданих позивачем доказів належить [PERSON] . Як вказують позивачі за змістом позовної заяви, що підтверджено наданими ними належними доказами та не оспорюється відповідачем, спірний житловий будинок А, літня кухня-сарай Б, погріб В, сарай Г, сарай Д, сарай Е побудовані до 05.08.1992, і згідно Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (зі змінами і доповненнями), п.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (зі змінами і доповненнями), не є сомовільними і дозволу не потребують; огорожа №1 є тимчасовою спорудою і згідно Постанови КМУ № 406 від 07.06.2017 не потребує дозвільних докуметів та не підлягає прийняттю в експлуатацію. Таким чином, спірний житловий будинок було збудовано на підставі чинних на той час дозвільних документів. Відповідно до ст. 2 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч.ч. 2, 3 та 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.ч.1 та 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність). Враховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17. З огляду на викладене, судом встановлено, що чинне на час будівництва спірного житлового будинку законодавство, не пов`язувало виникнення права власності з його державною реєстрацією. Позивачі свідоцтво на право на спадщину на спірний житловий будинок не отримали, приватним нотаріусом їм було відмовлено у видачі цього свідоцтва, оскільки спадкоємцями не надано документів, які встановлюють право власності на вказаний житловий будинок на ім`я спадкодавця, та визнати право власності на спадкове майно позивачам можливо лише в судовому порядку. Оскільки на теперішній час, відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у зв`язку з її смертю, тому позивачі у справі не можуть в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ними права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд доходить висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved