Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

25 жовтня 2024 року [PERSON] звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на період навчання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 16 жовтня 2004 року по 21 грудня 2017 року. Відповідач є батьком їхньої доньки [PERSON] , [INFO] . На даний час донька навчається на денній формі навчання 1-го курсу Національного університету «Києво-Могилянська академія», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач несе всі витрати на утримання доньки, сплачуються витрати на харчування, купівлю одягу, проїзди в міських громадських транспортних засобах, купівлю канцелярських виробів необхідних для навчання, побутової техніки та інші необхідні речі для навчання. Оскільки донька вступила на навчання до університету та потребує грошової допомоги, позивач звернулася до відповідача для вирішення питання надання коштів у позасудовому порядку. Відповідач на даний час отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього робити не бажає. З відповідач проводилися стягнення аліментів на користь позивача на утримання донькою [PERSON] 18 років. [INFO] року донці сторін виповнилося 18 років, а тому стягнення аліментів на утримання доньки припинено, інших стягнень з відповідача не проводиться. З врахуванням вищевказаних обставин, позивач [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді від 30 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, залучено до участі у справі третю особу, відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив, а третій особі - письмових пояснень щодо позову та відзиву. 25 листопада 2024 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому останній частково заперечує проти позовних вимог. Зазначає, що дійсно він, як рідний батько, будучи працевлаштованим, відповідно до вимог закону, сплачував аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку регулярно. На сьогодні, після досягнення [PERSON] [INFO] повноліття, борги по сплаті аліментів відсутні. Усвідомлює, що згідно закону, якщо повнолітня дочка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, він зобов`язаний утримувати її до досягнення нею 23 років. Однак, на обґрунтування своїх вимог і розміру стягуваних аліментів, згідно додатків до позову, [PERSON] надає чеки на придбання продуктів харчування, поповнення рахунку мобільного телефону, опалу квитків на проїзд залізницею, фіскальний чек на придбання ноутбука, оплату гуртожитку, оплату транспорту. До [INFO] року з нього на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання [PERSON] , а тому вважає безпідставними надання позивачем чеків на придбання продуктів харчування за серпень 2024 року на загальну суму 434 гривні 89 копійок, квитанцій про поповнення мобільного телефону за вересень 2024 року, а також квитанцій за червень, липень та серпень 2024 року. Згідно довідки №58 від 08 жовтня 2024 року виданої Національним університетом «Києво-Могилянська академія», [PERSON] дійсно проживає в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (незареєстрована). Вартість проживання не вказана. Проте [PERSON] безпідставно надає платіжні інструкції про оплату гуртожитку за серпень та вересень 2024 року, в той час як до [INFO] року з нього стягувалися аліменти на утримання дитини. Відповідно до довідки №90/24 від 08 жовтня 2024 року, з 01 вересня 2024 року [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання, 4 рівня акредитації, державне замовлення, факультет природних наук, освітній рівень бакалавр, спеціальність екологія Національного університету «Києво-Могилянська академія» з терміном навчання до 01 липня 2028 року. Тобто плату за навчання ні позивач, ні дочка не здійснюють. Витрати на ноутбук вважає безпідставними, оскільки фіскальний чек не несе інформації стосовно покупця - позивача чи третьої особи. У той же час два роки назад, незважаючи на його заперечення і обґрунтування необхідності придбання саме ноутбуку для дочки, за бажанням позивача, за спільні кошти ним і [PERSON] був придбаний стаціонарний комп`ютер. Витрати на проїзд до місця проживання не пов`язані з витратами на навчання. Надані [PERSON] квитанції за липень, серпень, вересень та жовтень 2024 року містять суперечливу інформацію і викликають обґрунтований сумнів. При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати, що обов`язок по утриманню повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, згідно закону, покладено в рівні мірі на обох батьків. Крім цього, враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Тобто [PERSON] повинна довести необхідність надання матеріальної допомоги на витрати, пов`язані з навчанням [PERSON] у викладеному в позові розмірі. В той же час, матеріали позову не містять даних про вартість підручників, проїзду до навчального закладу та інше, як це передбачено ст.182 СК України. Витрати на одяг не відносяться до витрат на навчання. Вказує, що твердження позивача про те, що він не бажає добровільно допомагати їй матеріально, є безпідставними і не підтверджені жодними доказами. У той же час, [PERSON] досягла 18-річного віку, має задовільний стан здоров`я і можливість працевлаштуватися і самостійно отримувати і розпоряджатися доходами. За вказаних обставин, відповідач [PERSON] просив прийняти відзив, позов задовольнити частково і стягувати з нього аліментів на період навчання [PERSON] в розмірі 1/9 частини його заробітку щомісячно. 03 грудня 2024 року, поштовим відправленням від 02 грудня 2024 року, на адресу суду надійшли заперечення позивача [PERSON] на відзив на позовну заяву, в яких не погоджується з позицією відповідача. Вказує, що їх спільна донька [PERSON] навчається на денній формі навчання , у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, так як постійно навчається (відвідує пари), а тому влаштуватися на роботу у неї відсутня можливість. Після досягнення [PERSON] повноліття, позивач намагалася врегулювати мирним шляхом питання щодо наданням відповідачем матеріальної допомоги (аліментів) їхній донці у зв`язку з навчанням, проте ними не було досягнуто згоди в результаті чого позивачем 25 жовтня 2024 року було подано позов до суду, тобто через десять днів після досягнення [PERSON] повноліття. Дійною, нею були подані до суду документи, а саме копії чеків, які були понесені [PERSON] в період, коли нею не було досягнуто повноліття, проте вже вона навчалася в університеті. Дані докази були надані, як доказ, що остання потребує матеріальної допомоги, а саме: щодо оплати гуртожитку, який оплачується не за весь період навчання, а кожного місяця; щодо витрат на транспорт, адже гуртожиток знаходиться не в пішій доступності від університету, а тому несуться витрати на міський транспорт; щодо витрат на харчування, чеки були надана з метою відображення витрат, проте в апріорі вартість харчування не може складати загальної суми всіх чеків. На даний час, незважаючи на те, що відповідач вказує про готовність сплачувати аліменти в розмірі 1/9 частини доходів, ним не було надано жодної матеріальної допомоги з моменту досягнення донькою повноліття, весь тягар з утримання доньки ліг на позивача, що, на думку останньої, свідчить про вчинення відповідачем свідомих дій щодо ухилення від сплати аліментів та виконання свого батьківського обов`язку. Зазначає, що відповідачем не надано доказів скрутного матеріального становища, не надано доказів наявності інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина, не вказано про неможливість сплати аліментів за станом здоров`я. Натомість відповідач вказує, що їх донька має задовільний стан здоров`я, а тому має можливість працевлаштуватися і самостійно отримувати і розпоряджатися доходами. Проте, позивач вважає, що такі твердження вказують на небажання відповідача матеріально допомагати [PERSON] , адже в силу закону, що існує на території держави, батьки зобов`язані (за можливості) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, адже фактично тяжко знайти роботу дитині, яка тільки досягла 18 років, а тим паче поєднувати навчання з роботою, оскільки навчання розпочинається з самого ранку та продовжується до після обіду, після чого студент повинен підготуватися до наступних лекцій (семінарів, практичних занять) самостійно, тобто весь час фактично студент денного курсу навчання присвячує навчанню. З врахуванням викладеного, позивач [PERSON] просила позовні вимоги задовольнити повністю. 04 грудня 2024 року, поштовим відправленням від 02 грудня 2024 року, на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи [PERSON] , в яких остання зазначає, що дійсно навчається з 01 вересня 2024 року на першому курсі денної форми навчання, 4 рівня акредитації, державне замовлення, факультет природничих наук, освітній рівень бакалавр, спеціальність екологія Національного університету «Києво-Могилянська академія» з терміном навчання до 01 липня 2028 року, проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Всі витрати на її утримання, а саме витрати на харчування, купівлю одягу, проїзди в міських транспортних засобах та до місця проживання, купівлю канцелярських виробів для навчання, побутової техніки, ліків, оплату мобільного зв`язку та інтернету, несе мати. У той час як батько не допомагає матеріально. Для переміщення містом використовує автобуси, тролейбуси, трамваї та метро. У першу чергу, через необхідність щоденного проїзду до університету, а також для переміщення містом. Вказує, що гуртожиток знаходиться на відстані 13 кілометрів від університету. До нього можна дістатися автобусом або тролейбусами до станції метро, а далі на метро. Також, для навчання з дому, а саме виконання домашніх завдань та самостійного опрацювання матеріалу, підключення онлайн у випадку непередбачуваних обставин, [PERSON] сплачує за послуги інтернет-провайдера та мобільний зв`язок. Для можливості навчання під час відключень світла було придбано ноутбук та два павербанки. Дійсно, стаціонарний комп`ютер придбано 1 грудня 2021 року з економічних міркувань (ноутбук з аналогічними характеристиками коштував дорожче від стаціонарного комп`ютера з усіма комплектуючими), тоді відключення електроенергії не передбачалися. Для навчання також було придбано вживаний принтер. Також, по можливості приїжджаючи додому, щоб привезти власні речі, книги та деякі продукти харчування, а також для зустрічні з батьками. Чеки про придбання продуктів харчування у серпні-жовтні 2024 року додані з метою відображення середніх витрат з цієї категорії, в листопаді вони збільшилися, через загальне здорожчення продуктів харчування. Частина витрат не підкріплена чеками, адже не всюди їх можливо отримати. Регулярно купує товари на ринку, тож ці витрати чеками не підкріплені. Зважаючи на досягнення повноліття та стан здоров`я, вона має право працевлаштуватися, однак через щоденне очне навчання в університеті, необхідність присутності на заняттях, додаткового самостійного опрацювання матеріалів та виконання завдань не має такої можливості. Через пропуски лабораторних та практичних занять студенти не допускаються до заліку та здачі екзамену, що передбачає втрату бюджетного місця. Навчання в цьому закладі є престижним та дає можливість отримати необхідний для роботи практичний досвід та можливості додаткового самостійного розвитку. Все це підвищує цінність її як працівника, тож збільшує можливість працювати за спеціальністю з гідною оплатою праці, що дозволить покращити рівень життя та допомагати батькам в майбутньому. Плату за навчання [PERSON] не здійснює, але несе всі попутні витрати для забезпечення навчання, проживання, харчування в іншому місті, що в середньому становить 8000-9000 гривень на місяць. Також допомагає нематеріально. З врахуванням викладеного, третя особа [PERSON] просила прийняти письмові пояснення та задовольнити позов [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання з [PERSON] . Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Суд, врахувавши доводи сторін, які викладені у їх заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 16 жовтня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розрізано рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 грудня 2017 року, яке набрало законної сили 22 січня 2018 року, у справі №703/2703/17 (а.с.8-9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області 27 жовтня 2006 року, відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 грудня 2017 року, яке набрало законної сили 22 січня 2018 року, у справі №703/2703/17, вирішено, зокрема стягувати із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 серпня 2017 року і до повноліття дитини (а.с.8-9). [INFO] року донці сторін [PERSON] виповнилося 18 років, внаслідок чого стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , яке проводилося на підставі вищевказаного рішення суду, припинено. Згідно ст.53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Відповідно до довідки №90/24, виданої Національним університетом «Києво-Могилянська академія» (адреса: м. Київ, вул. Г. Сковороди, 2) 08 жовтня 2024 року, [PERSON] дійсно є студенткою 1 року навчання Національного університету «Києво-Могилянська академія». Денна форма навчання, 4 рівень акредитації, державне замовлення. Факультет природничих наук, освітній рівень бакалавр. Спеціальність екологія. Термін навчання з 01 вересня 2024 року до 01 липня 2028 року (а.с.10). Згідно ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 23 грудня 2004 року на ім`я [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач [PERSON] зазначила, що донька сторін [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вищевказане твердження [PERSON] щодо зареєстрованого місця проживання доньки сторін [PERSON] , підтвердила у своїх письмових поясненнях сама [PERSON] , та, як вбачається з відзиву на позовну заяву, не заперечується відповідачем [PERSON] . Таким чином, позивач [PERSON] , відповідно до ч.3 ст.199 СК України, наділена правом на звернення до суду з даним позовом. Згідно довідки №58, виданої Національним університетом «Києво-Могилянська академія» 08 жовтня 2024 року, [PERSON] , студентка ФПрН-1, дійсно проживає в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (не зареєстрована) (а.с.11). Отже, під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] , які [INFO] виповнилося 18 років та яка є донькою позивача [PERSON] і відповідача [PERSON] , з 01 вересня 2024 року навчається у Національному університеті «Києво-Могилянська академія», який розташований поза межами населеного пункту, в якому має зареєстроване та постійне місце проживання, за державним замовленням, тобто за рахунок державних коштів, на денній формі навчання та внаслідок такого навчання, проживає у гуртожитку, який розташований на території населеного пункту, в якому знаходить вказаний університет, однак за іншою адресою. Доказів наявності у доньки сторін - [PERSON] місця роботи та отримання будь-яких доходів, матеріали справи не містять, сторонами не надані та останні з клопотаннями щодо витребування відповідних доказів до суду не зверталися. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що донька сторін [PERSON] , у зв`язку з продовженням навчанням у вищому навчальному після досягнення 18-річного віку, потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] про те, що [PERSON] досягла 18-річного віку, має задовільний стан здоров`я і можливість працевлаштуватися і самостійно отримувати і розпоряджатися доходами, оскільки під час судового встановлено, що [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, а не заочно, що позбавляє її об`єктивної можливості працевлаштуватися, отримувати заробітну, а відтак і самостійно забезпечувати себе матеріально, внаслідок чого у суду відсутні підстави піддавати сумніву необхідність отримання [PERSON] матеріальної допомоги. У постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №208/3075/16, від 10 жовтня 2018 року у справі №216/3757/16-ц та від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц акцентовано увагу на тому, що витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Такий правовий висновок ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків, встановленому Сімейним кодексом України. Як вбачається з позовної заяви, позивач [PERSON] стверджує, а відповідач [PERSON] не надав жодних заперечень, що після досягнення їхньою донькою [PERSON] 18-річного віку, остання перебуває на повному утриманні позивача [PERSON] , яка несе витрати, пов`язані з навчанням [PERSON] у вищому навчальному закладі. На підтвердження здійснення витрат, пов`язаних з навчанням доньки сторін у вищому навчальному закладі, позивачем [PERSON] до матеріалів справи додано: платіжні інструкції щодо сплати проживання доньки у гуртожитку; квитки на проїзд; посадочні документи на проїзд у залізничному транспорті; фіскальний чек на придбання ноутбуку; чеки на поповнення мобільного телефону; чеки на придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни та побутової хімії. Разом з тим, суд не враховує як докази понесених позивачем [PERSON] витрат, які пов`язані з навчанням [PERSON] у вищому навчальному закладі, додані до матеріалів справи вищевказані документи, які датовані до 01 вересня 2024 року, оскільки донька сторін - [PERSON] розпочала навчання у Національному університеті «Києво-Могилянська академія» лише 01 вересня 2024 року, внаслідок чого здійснені позивачем [PERSON] витрати до даної дати об`єктивно не можуть підтверджувати їх здійснення саме у зв`язку з навчанням доньки у вищому навчальному закладі. При цьому, посилання відповідача [PERSON] , як на підставу для неприйняття до уваги поданих позивачем [PERSON] документів на підтвердження здійснених нею витрат, пов`язаних з навчанням доньки у вищому навчальному закладі, на те, що до [INFO] року з нього на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання [PERSON] , а також на відсутність необхідності у придбанні ноутбуку, суд оцінює критично, оскільки такі докази подані виключно з метою підтвердження здійснення витрат, пов`язаних з навчанням [PERSON] у вищому навчальному закладі, та необхідності надання донці матеріальної допомогу у зв`язку з її навчанням у даному закладі освіти, натомість не звертається до суду з вимогою про стягнення таких витрат за минулий період, тобто до подання до суду даної позовної заяви. Доказів надання відповідачем [PERSON] доньці [PERSON] коштів для оплати гуртожитку та проїзду у громадському транспорті, придбання канцелярського приладдя, одягу, засобів особистої гігієни та продуктів харчування, матеріали справи не містять та відповідачем не надані. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вищевказані витрати, які безпосередньо пов`язані з навчання спільної позивача та відповідача доньки [PERSON] , після досягнення останньою 18-річного віку, здійснюються виключно позивачем [PERSON] . Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення донькою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З системного аналізу фактичних обставин, встановлених судом при розгляді справи, та вищенаведених норм законодавства вбачається, що відповідач [PERSON] , як батько доньки [PERSON] , має обов`язок утримувати останню попри досягнення нею повноліття, оскільки донька продовжує навчання у вищому навчальному закладі та у зв`язку з цим несе відповідні витрати. Приймаючи до уваги відсутність доказів непрацездатності відповідача [PERSON] , його скрутного матеріального становища, що унеможливлює утримання ним своєї повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, неможливості надання ним матеріальної допомоги донці, у зв`язку з її навчанням у вищому навчальному закладі, перебування на його утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, суд вважає, що відповідач [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відповідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За вказаних обставин, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатися, при цьому, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка не працює, після досягнення повноліття продовжує навчатися у начальному закладі, відтак потребує матеріальної допомоги, зокрема, на оплату проживання у гуртожитку за місцем навчання, проїзд у громадському транспорті від місця проживання як у гуртожитку, так і від місця зареєстрованого проживання, до місця навчання та у зворотному напрямку, для придбання продуктів харчування, одягу та необхідних речей для навчання, а також стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним та має можливість надавати донці відповідну матеріальну допомогу, на його утриманні малолітні та неповнолітні діти, непрацездатні батьки чи інші особи не перебуваються, у зв`язку з чим приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню починаючи з дати подання позову та до закінчення терміну навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23 річного віку, має становити 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», була звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1, ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст.53 Конституції України, ст.184, 191, 199, 200, 201 СК України, та

Outcome: approved