Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «АРКС» 21 серпня 2024 року пред`явило позов до [PERSON] про стягнення сплаченого страхового відшкодування розмірі 55\~779,94 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 08 серпня 2022\~року о\~13 год. 50\~хв. по вулиці Незалежності в місті Тячів Закарпатської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю скутера «Yamaha», без номерного знаку, яким керував [PERSON] та автомобіля марки «Skoda», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] .В. ТОВ. Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2022\~року по справі про адміністративне правопорушення № 307/3863/22 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Skoda», номерний знак [NUMBER] були застраховані в ПРАТ «СК «АРКС» за Договором добровільного комплексного страхування наземного транспорту цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті № 163ак 1юб від 23.12.2021\~року. Потерпілий звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.\~ Заяву було розглянуто, а пошкодження автомобіля «Skoda», номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, визнано страховим випадком. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі акта огляду транспортного засобу по справі; рахунку № CEK-W4430\~від 15.08.2022\~року; ремонтної калькуляції № 1.003.22.0 від 15.08.2022\~року; страхового акта № ARX3335299 від 23.08.2022\~року та рахунку страхового відшкодування. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» сплатило на користь власника пошкодженого автомобіля «Skoda», номерний знак [NUMBER] , суму страхового відшкодування в розмірі 55 779 (п?ятдесят п?ять тисяч сімсот сімдесят дев`ять) грн. 94 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 910228\~від 01.10.2022\~року. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.\~1166\~Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою та другою ст.\~1187\~Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля скутера «Yamaha», номерний знак б/н, застрахована не була, то позивач має право на стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 55 779 грн. 94 коп. з особи, відповідальної за завданий збиток, якою згідно постанови Тячівського районного суду Закарпатської області адміністративне правопорушення № 307/3863/22 є відповідач. Згідно ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 вересня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яка є малозначною, розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та справу призначено до розгляду по суті на 17 жовтня 2024 року, яке було відкладено, востаннє на 13 січня 2025 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання,\~що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове\~засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності\~на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного\~суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності\~всіх учасників\~справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником транспортного засобу марки «Skoda», номерний знак [NUMBER] є БАСФ Т.О.В. ТОВ (а. с. 18). Указаний автомобіль застрахований у ПАТ «Страхова компанія «АРКС», що відомо із договору\~\~добровільного комплексного страхування наземного транспорту, Цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті № 163ак 1юб від 23.12.2021\~року і додатку № 1 до вказаного Договору, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Skoda», номерний знак [NUMBER] та отримано пакет послуг (а. с. 6-14). 08 серпня 2022\~року о\~13 год. 50\~хв. по вулиці Незалежності в місті Тячів Закарпатської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу марки «Skoda», номерний знак [NUMBER] , який належить БАСФ Т.О.В. ТОВ та скутера «Yamaha», без номерного знаку, під керуванням [PERSON] . За правилами ч. 7\~ст. 81 ЦПК України, судом досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення № 307/3863/22 (провадження № 3/307/1526/22) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП [PERSON] з якої встановлено наступне. Згідно постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2022 року [PERSON] 08 серпня 2022 року о 13 год. 50 хв., керуючи мопедом марки «Yamaha Gear», не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Kodiak», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого скутер та автомобіль отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1. Правил дорожнього руху. Вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП стверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 239406 від 28 вересня 2022 року, постанові про закриття кримінального провадження від 17 вересня 2022 року, копії рапорту від 08 серпня 2022 рок, копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08 серпня 2022 року, копії протоколу огляду предметів від 10 серпня 2022 року, копії фототаблиці, копії пояснень [PERSON] , копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 571834. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 850,00 грн. (а. с. 30). Відповідно до ч. 4\~ст.82 ЦПК України,\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, [PERSON] відповідає за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, котрий на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом і яка завдана з його, відповідача, вини. Із заяви про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу видно, що [PERSON] 08 серпня 2022 року звернувся до позивача із повідомленням про настання страхового випадку, а саме про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася між транспортними засобами марки «Skoda», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] В. ТОВ та скутера «Yamaha», без номерного знаку, під керуванням [PERSON] (а. с. 19, 20). Згідно акта огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції, страхового акта та розрахунку страхового відшкодування, доданого до страхового акта, видно, що загальний розмір страхового відшкодування по даній події на підставі розрахунку становить 55\~779, 94 грн. ( а. с. 21-22, 24-26,28). Унаслідок зазначеного страхового випадку, страховиком 01 жовтня 2022 року страхувальнику [PERSON] . ТОВ виплачене страхове відшкодування в сумі 55\~779, 94 грн., що вбачається із платіжного доручення (а. с. 27 ). Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, \~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За правилами\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена уст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про страхування», предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст.261, ст.262 ЦК України). Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відтак, до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації. Будь-яких доказів відшкодування витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, відповідачем суду надано не було. Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Ураховуючи наведене, [PERSON] повинен відшкодувати позивачу у порядку суброгації 55\~779, 94 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю, необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 3028,00 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 3).

Outcome: approved