Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.01.2024 року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] . На даний час син є повнолітнім та навчається на денній формі та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно себе забезпечувати. Відповідач є працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу на час навчання. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. 05.11. 2024 року представником відповідача було надано відзив на позовну заяву, просить задовольнити позовні вимоги частково та стягнути на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, на термін навчання, що закінчується 30 серпня 2026 року. ІV. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10.01.2024 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 вересня 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою № 2267 від 30.09.2024 року, виданою ректором [PERSON] . Приватного ВНЗ Європейський Університет [PERSON] є студентом 3-го курсу денної форми навчання освітнього рівня «Фаховий молодший бакалавр» Фахового Бізнес-Коледжу Європейського університету IV рівня акредитації , строк закінчення навчання у закладі 30 серпня 2026 рік. V. Норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Положеннями ч.1,3 ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 СК України) Аналіз ст.199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дочки чи сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, а частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, оцінюючи в сукупності зібрані докази, з урахуванням матеріального становища сторін, зокрема суд враховує, що відповідач визнає позов, є особою працездатного віку, потребу в матеріальній допомозі повнолітнього сина, що продовжує на денній формі навчання суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної вимоги та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти, 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, у зв`язку з продовженням навчання, починаючи із дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30 серпня 2026 року. Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial