Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

28.10.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають спільну неповнолітню дитину, однак сімейне життя не склалось, оскільки є діаметрально протилежні погляди на життя, почуття любові один до одного більше не відчувають. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу № 208/12225/24 було розподілено судді Гречаній В.Г. Відповідно до відомостей відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, які отримані судом 06.11.2024 р., відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 06.11.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 05.12.2024 року до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. 18.12.2024 року відповідач надав відзив, в якому не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] та в розірванні шлюбу. Проте, просив суд врахувати, що 23 вересня 2024 року позивачка виїхала з будинку за адресою [ADDRESS] та станом на час подання відзиву на позовну заяву про розірвання шлюбу за зазначеною адресою не мешкає. Син, [PERSON] , [INFO] залишився проживати з батьком [PERSON] , що підтверджується актами про підтвердження факту проживання та актом про підтвердження факту не проживання, складеними головою квартального комітету №3 Заводського району. Також просив, враховуючи, що ним визнано позов до початку розгляду справи по суті, не стягувати з нього судовий збір, понесений позивачкою. 13.01.2025 року до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про шлюб від 28.08.2009 року серії [NUMBER] актовий запис № 489, позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 28.08.2009 року. Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] , свідоцтво про народження від 15.05.2012 року серії [NUMBER] , актовий запис № 384. Докази підтримання шлюбних стосунків між сторонами в матеріалах справи відсутні. Позивач звернувся до суду з цим позовом з метою розірвання шлюбу. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне. За ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частини 3, 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В ході розгляду справи судом встановлено, що подружжям сімейне життя припинено, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, правові підстави для цього відсутні, юридичних підстав, які б унеможливлювали розірвання шлюбу, судом не встановлено. Позивач не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, в зв`язку з чим після розірвання шлюбу за нею зберігається її теперішнє прізвище. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо місця\~проживання дитини [PERSON] , суд в даній справі не розглядає це питання, оскільки позивачем у позові заявлено лише вимогу про розірвання шлюбу. Відповідачем, в свою чергу, зустрічний позов з приводу місця проживання сина, не подавався. Щодо судового збору. При зверненні з даним позовом позивачем сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується плвтіжною інструкцією № 7543-5370-3194-5434 від 25 жовтня 2024 року. Відповідачем до розгляду справи по суті визнано позовні вимоги заявлені позивачем вцілому. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, серед іншого, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Також, частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, серед іншого, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А тому, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір», з державного бюджету на користь позивача підлягає поверненню 50 % від сплаченого ним судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, що дорівнюють 605 (шістсот п`яти) гривням 60 копійок. Щодо іншої частини понесених судових витрат, то згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому інші 50 % від сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, що дорівнює 605 (шістсот п`яти) гривням 60 копійок, підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved