Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Соляника Д.О. звернулась до суду з позовною заявою і просить виділити у її власність в окремий об`єкт житлової нерухомості 13/25 часток житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Припинити належне [PERSON] право спільної часткової власності на 13/25 часток житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Вимоги обґрунтовує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.1980 року на праві спільної часткової власності належить 13/25 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Співвласником іншої частини будинку є [PERSON] . Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.01.2024 року частина будинку належна [PERSON] виділена в окремий об`єкт нерухомості, а належне їй право спільної часткової власності припинено. 03.10.2024 року [PERSON] звернулась до управління адміністративних послуг Конотопської міської ради із заявою про реєстрацію права власності на належні позивачці 13/25 частин житлового будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Гужвою О.О. від 09.10.2024 №75462916 розгляд заяви заявниці припинено в зв`язку з подання не в повному обсязі документів передбачених законодавством для державної реєстрації прав. Державним реєстратором встановлено, що житловий будинок перебуває в процесі виділу частки і для державної реєстрації прав, позивачкою не подано документів, що засвідчують виділення її частини житлового будинку в окремий об`єкт нерухомості та припинення права спільної часткової власності, а також документу про присвоєння поштової адреси утвореному в результаті виділу частки об`єкту. Наказом відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради Сумської області від 29.10.2024 №52-А, позивачці відмовлено в зміні поштової адреси належної їй частині житлового будинку, з причини відсутності рішення суду про виділ у натурі частки із спільного майна. З метою належним чином реалізувати своє право власності на нерухоме майно, як індивідуально визначеного майна, які в силу ст. 182, ч.4 ст. 334 ЦК України та ч.2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникають з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно, виникла необхідність у зверненні до суду з цією позовною заявою. Належні позивачці 13/25 частини житлового будинку являють собою єдиний майновий об`єкт з окремим входом та комунікаціями, розташований на відокремленій земельній ділянці розміром 0,0177 га, кадастровий номер 5910400000:04:076:0029 і може бути виділена в натурі, що підтверджується висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 11.10.2024 №1084, виданим КП «Конотопським МБТІ». Крім того, згідно тексту Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.01.2024 року у цивільній справі №577/6421/23, можливість експлуатації приміщень житлового будинку та господарських будівель як окремих об`єктів нерухомості після виділення частки, що належить [PERSON] , встановлено і у висновку судового експерта №09/23 від 14.11.2023 року за результатами проведеного судового будівельно-технічного дослідження. Представник позивача Соляник Д.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить ухвалити рішення в підготовчому удовому засіданні. Представник відповідач та третьої особи в судове засідання не з`явився, кожен окремо надали заяви про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечували. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків. Згідно ч.1, ч.2 ст. 355, ч.1 ст.356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України . Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 (далі - Інструкція). Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року, «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Згідно ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ст.ст. 80 і 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановлено судом, відповідно до договору купівлі-продажу від 04.08.1980 року [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 13/25 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . (а.с.8-9). З довідки-характеристики, виданої КП «Конотопське МБТІ» 22.10.2024 року № 1088 [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 13/25 часток будинку за адресою: [ADDRESS] , а частка [PERSON] складає 12/25 часток (а.с.10 зворот ) Відповідно до технічного паспорту виготовленого Конотопським МБТІ 11.10.2024 року на житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,0 кв.м, житловою 21,9 кв.м (а.с.11-12). Як вбачається з висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, а саме частини житлового будинку належної [PERSON] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , можливий. За технічними показниками13/25 частина об`єкта є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. (а.с.11-21). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Гужвою О.О. від 09.10.2024 №75462916 розгляд заяви заявниці припинено в зв`язку з подання не в повному обсязі документів передбачених законодавством для державної реєстрації прав. Державним реєстратором встановлено, що житловий будинок перебуває в процесі виділу частки і для державної реєстрації прав, позивачкою не подано документів, що засвідчують виділення її частини житлового будинку в окремий об`єкт нерухомості та припинення права спільної часткової власності, а також документу про присвоєння поштової адреси утвореному в результаті виділу частки об`єкту. (а.с.6) Згідно з ч.1 ст. 90 ЗК УРСР на землях міст при переході права ясності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її слину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Згідно з ч. 2 ст. 120 ЗК України у разі якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Частиною 4 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності юго будинку, будівлі або споруди. За ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Виходячи із змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380 ЦК України виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved