Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

До суду, 15 жовтня 2024 року надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на її ж утримання в розмірі 1/8 частини з його заробітку (доходів), щомісяця, які стягуються на підставі рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2017 року у справі №389/343/17. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] з 09 травня 2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2014 року (справа №389/836/14-ц) шлюб між ними розірвано. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі у 2012 році [PERSON] встановлено інвалідність другої групи, терміном до 01 січня 2017 року. Рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 травня 2014 року у справі №389/837/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання стягнуто аліменти у твердій грошовій формі в розмірі 200 грн, протягом строку її інвалідності, почавши стягнення з 20 лютого 2014 року. Після повторного переогляду 22 грудня 2016 року [PERSON] встановлено інвалідність другої групи на строк до 01 січня 2020 року. Рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2017 року (спрва № 389/343/17) з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/8 частини з його заробітку, (доходів), щомісяця, протягом строку її інвалідності, розпочавши стягнення з 13 лютого 2017 року. Рішення суду набрало законної сили 23 квітня 2017 року та на його підставі за місцем роботи [PERSON] з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/8 частини заробітку, що підтверджується довідкою КП «Знам?янська обласна бальнеологічна лікарня» КОР від 07 жовтня 2024 року. На даний час відповідач матеріально забезпечена, має у власності об?єкти нерухомого майна земельну ділянку та житловий будинок. Також за нею зареєстровано транспортний засіб. У той же час, позивач власного нерухомого майна, у т.ч. житла, а також транспортних засобів не має, вимушений винаймати житло, а його єдиним джерелом доходу є заробітна плата, яку він отримує у КП «Знам?янська обласна бальнеологічна лікарня» КОР, де працює слюсарем-сантехніком. Загальна сума доходу позивача за період з жовтня 2023 року по вересень 2024 року становить 157644 грн 19 коп, при цьому з нього на користь відповідача стягнуто аліменти у розмірі 15852 грн 95 коп. Таким чином, чистий дохід позивача після відрахування податків, сборів та сплати аліментів за останні 12 місяців, що передують зверненню до суду з цим позовом становить 111040 грн 63 коп. Інших доходів позивач не має. Перебування позивача у такому матеріальному становищі змушує його звернутися до суду з цим позовом за захистом порушеного права. Стягнення з позивача на користь відповідача аліментів за наявності зазначених підстав для припинення права колишньої дружини на утримання безпосередньо порушує його право власності на належні йому грошові кошти. Позивач та його представник адвокат Чернявський А.Л. у судове засідання не з`явилися, представник позивача, надіслав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його з прозивачем відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явлася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперчувала проти їх задоволення. Просила суд розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 09 травня 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2024 року (справа ЄУН 389/836/14-ц). Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 травня 2014 року (справа ЄУН 389/837/14-ц) з [PERSON] на користь [PERSON] , на її утримання стягнуто аліменти у твердій грошовій формі в розмірі 200 грн протягом строку інвалідності [PERSON] , почавши стягнення з 20 лютого 2014 року. Рішення мотивоване тим, що позивач являється інвалідом другої групи з 16 листопада 2012 року, інвалідність встановлена на строк до 01 січня 2017 року, отримує пенсію в середньомісячному розмірі 949,00 грн. Відповідач має постійне місце роботи та середньомісячний заробіток приблизно 2900 грн. На час ухвалення рішення сторони проживали окремо та шлюбні відносини між ними були припинені, але шлюб не розірвано. Вказане рішення не оскаржувался та набрало законно сили. Рішенням Знам`янського\~міськрайонного суду\~Кіровоградської області\~від 10\~квітня 2017\~року (справа\~ЄУН 389/343/17) з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/8 частини з його заробітку (доходів), щомісяця, протягом строку інвалідності [PERSON] , розпочавши стягнення з 13 лютого 2017 року. На обґрунтування рішення вказано, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, який 04 квітня 2014 року рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області розірвано. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 травня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання стягнуто аліменти у твердій грошовій формі в розмірі 200 грн, протягом строку інвалідності [PERSON] , почавши стягнення з 20 лютого 2014 року. Фактично позивачем ставляться вимоги про зміну розміру аліментів. Після повторного переогляду 22 грудня 2016 року [PERSON] встановлено інвалідність другої групи на строк до 01 січня 2020 року. [PERSON] отримує доходи з кількох джерел, а саме: аліменти, які відраховувались з заробітної плати відповідача за місцем роботи в розмірі 2400 грн, соціальні виплати з Управління соціального захисту населення Знам`янського району, в розмірі 3244,68 грн та за надання майна в лізинг в розмірі 8251,13 грн. За період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року позивач отримала пенсію в сумі 13453 грн. Позивач має у власності приватний будинок. Відповідач нерухомого майна у власності не має, житло для проживання винаймає, працює, загальна сума нарахованого йому доходу за січень - грудень 2016 року становить 50016,02 грн, отримана заробітна плата, в т.ч. у натуральній формі складає 37362,77 грн. Вказане рішення не оскаржувался та набрало законно сили. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з довідкою про доходи від 07 жовтня 2024 року №609 [PERSON] працює у КП «Знам`янська обласна балнеологічна лікарня» КОР на посаді слюсара сантехніка. Загальна сума його доходу за період з жовтня 2023 року по вересень 2024 року становить 157644 грн 19 коп, загальна сума сплачених аліментів за період з жовтня 2023 року по вересень 2024 року становить 15862 грн 95 коп. Утриманий ПДФО - 28375 грн 95 коп та військовий збір 2364 грн 66 коп. Відповідно до довідки від 23 серпня 2024 року виданої Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області Державної податкової служби, позивач за період 1 квартал 2 квартал 2024 року інших доходів окрім отриманих за місцем роботи, не мав. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна сформованою 13 жовтня 2024 року за №399011386, за [PERSON] на праві приватної власності зареєстрований житловий будинок за адреслю: [ADDRESS] . Також їй на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 7125481000:01:002:0055, яка знаходиться на території Вершацької с/ради Чигиринського району Черкаської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,32 га. Вказана земельна ділянка перебуває в оренді до 31 грудня 2035 року. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна сформованою 13 жовтня 2024 року за №399011495 інформація щодо реєстрації за позивачем нерухомого майна у реєстрах відсутня. Відповідно до довідки РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях від 27 серпня 2024 року за [PERSON] зареєстровано транспортний засіб марки ЗАЗ 1102, 1993 року випуску. За [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані. Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серія 12ААВ №390540 від 19 грудня 2022 року [PERSON] встановлена ІІ група інвалідності, загального захворювання по зору. Відповідно до довідки від 24 грудня 2024 року виданої Головний управління ДПС у Кіровоградській області Державної податкової служби, [PERSON] за період 1 квартал 22023 року - 3 квартал 2024 року нараховано 41480 грн 82 коп за оренду земельної ділянки та аліменти на загальну суму 23874 грн 01 коп. Довідка про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії, яка видана управлінням з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України від 23 грудня 2024 року свідчить про те, що [PERSON] протягом пероіду січень 2023 року грудень 2024 року отримала пенсію в сумі 67920 грн 00 коп. Відповідно до ч.3 ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2-4 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю І, ІІ чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.1 та ч. 2. ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв?язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. Відповідно до ч 1 та 3 ст.82 СК України право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин. Право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі №6-1111цс17, аналіз норм статей 75, 76 СК України дає підстави для висновку, що аліментні зобов?язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу - якщо особа: стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. У постанові від 28 грудня 2018 року у справі №428/7287/16-ц Верховний Суд виклав чіткий та однозначний висновок про те, що право на утримання (аліменти) має зазначена непрацездатна особа, яка не забезпечена доходом у розмірі прожиткового мінімуму на одну особу. Судом встановлено, що відповідачу, окрім аліментів, які стягуються, на її користь з позивача, виплачуються також пенсія по інвалідності другої групи та доходи від передання майна в оренду. Положенням ст.33 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи - 100 відсотків пенсії римання за віком; особам з інвалідністю ІІ групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. Непрацюючі особи з інвалідністю ІІ групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього закону, за наявності такого страхового стажу: у жінок - 20 років, а у чоловіків - 25 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 46 років включно; у жінок - 21 рік, а у чоловіків - 26 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 48 років включно; у жінок - 22 роки, а у чоловіків - 27 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 50 років включно; у жінок - 23 роки, а у чоловіків - 28 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 53 років включно; у жінок - 24 роки, а у чоловіків - 29 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 56 років включно; у жінок - 25 років, а у чоловіків - 30 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 59 років включно. Непрацюючі особи з інвалідністю ІІ групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону. Відповідно до ст.6 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством. У разі якщо сукупність виплат, зазначених у частині першій цієї статті, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом. З наведеного вбачається, що розмір виплат, які отримує відповідач станом на дату пред?явлення цього позову у будь-якому випадку не є меншим від встановленого законом прожиткового мінімуму, що в аспекті правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 16 серпня 2017 року у справі №6-1111цс17 та від 28 грудня 2018 року у справі №428/7287/16-ц є підставою для припинення стягнення з позивача на її користь аліментів стягнутих рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2017 року у справі №389/343/17. Отже, позивач хоча і є інвалідом ІІ групи загального захворювання, інвалідність була встановлена в період перебування у шлюбі з відповідачем, втім отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує визначений законодавством прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, також отримує дохід від оренди нерухомого майна замельної ділянки, також вона має у власності житловий будинок та автомобіль. Відповідач у свлю чергу є працездатним, має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, інших доходів не має, також не має у власності житла та транспортного засобу. Таким чином, відповідача не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ч.4 ст.75 СК України. Враховуючи встановлені обставини у справі, матеріальне становище сторін, визнання відповідачем заявлених до неї позовних вимог, суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved