Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» через свого представника за довіреністю Руденка К. В. звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в сумі 151\~250,00 грн. В обґрунтування\~поданого позову\~зазначено,\~що 29.01.2024\~між ТОВ «Селфі\~Кредит» (первісний кредитор) та [PERSON] укладено договір № 1267363 про надання споживчого кредиту. Згідно умов вказаного договору [PERSON] надано кредит у розмірі 25\~000,00 грн строком на 360 днів шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних) Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора (далі по тексту ІТС). Кредитний договір підписаний відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідачки з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 20.11.2023 (далі Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://selfiecredit.com.ua/pro-nas/. В порушення вимог кредитного договору відповідачка свої зобов`язання не виконала, тому станом на 24.04.2024 її заборгованість становить 151\~250,00 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 25\~000,00 грн та заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5 % річних) за період з 29.01.2024 до 29.07.2024 в сумі 113\~750,00 грн. 29.07.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" укладений договір факторингу № 29/07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Розмір заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 1267363 відповідно до реєстру боржників від 29.07.2024 до договору факторингу № 29/04/24 від 29.04.2024 становить 151 250,00 грн. Боржником зобов`язання не виконані належним чином, ні перед первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит»,\~ні перед\~фактором ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс»,\~що стало\~підставою звернення\~до суду.\~Просить суд\~стягнути з [PERSON] \~заборгованість за договором № 1267363 про надання споживчого кредиту від 29.01.2024 в розмірі 151\~250,00 грн, 2422,40 грн сплаченого судового збору та 10 000,00 грн витрат на правову допомогу. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 03.10.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 12.12.2024 у зв`язку із проведенням повторного автоматизованого розподілу справ між суддями справа прийнята до провадження суддею Попельнюхом А. О. та призначена до судового розгляду із повідомленням сторін. У визначений судом день та час розгляду справи учасники не з`явилися. \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Руденко К. В. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала у повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. За змістом частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України регламентовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно п.\~15\~ч.\~1\~ст.\~1\~ЗУ «Про\~електронну ідентифікацію\~та електронні\~довірчі послуги»,\~електронний підпис\~-\~електронні дані,\~що додаються\~до інших\~електронних даних\~або логічно\~з ними\~пов`язуютьсяі використовуються підписувачем як підпис. Відповідно до\~ч.\~1,\~3\~ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг»,\~для ідентифікації\~автора електронного\~документа може\~використовуватися електронний\~підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1-2 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно статті 1054 ЦК України з а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). На підставі ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). На підставі статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено,\~що29.01.2024\~між ТОВ «Селфі Кредит», як первісним кредитором та [PERSON] укладений договір № 1367363 про надання споживчого кредиту від 29.01.2024 (а.с. 15-23), до його укладення відповідачеві наданий паспорт споживчого кредиту (а.с. 24-26), які підписані останньою за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.1. Кредитного договору). Сума кредиту складає 25\~000,00 грн. (п.1.2. кредитного договору). Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. кредитного договору становить 360 днів. За весь строк користування кредитом застосовується стандартна процентна ставка 2,5 % в день (п. 1.7.1 кредитного договору), що складає 90465,53 % річних (п. 1.9.1 договору). Відповідно до п. 4.4 договору, відповідач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. Договором передбачені штрафні санкції за невиконання та/або неналежне виконання умов споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або процентів за користування кредитом у розмірі 3\~750,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання, а з 5 (п`ятого) дня у розмірі 275,00 грн. за кожен день невиконання та/або неналежного виконання умов (п. 6.4 Кредитного договору). Відповідачка відповідно до умов кредитного договору, п.п. 7.1.16, 7.1.17, 7.1.18 Правил, які перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://selfiecredit.com.ua/pro-nas// (а.с. 36-53), в особистому кабінеті в ІТС прийняла пропозицію укласти кредитний договір та підписала кредитний договір 29.01.2024 о 03:34:17 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором B890, надісланого на її номер телефону. Кредитні кошти були перераховані [PERSON] 29.01.2024 на платіжну картку №\~ [NUMBER] , емітовану АТ КБ «Приватбанк», що підтверджено листом ТОВ «Пейтек Україна» від 19.09.2024 (а.с. 27) та інформацією з АТ КБ «Приватбанк» стосовно рахунків [PERSON] , на платіжну картку якої перераховані кредитні кошти у сумі 25000,00 грн (а.с. 117). Однак, станом на 29.07.2024 заборгованість не погашена. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1267363 про надання споживчого кредиту від 29.01.2024 заборгованість становить 151\~250,00 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 25\~000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 113\~750,00 грн та штрафних санкцій у розмірі 12 500,00 грн. (а.с. 28-35). Такі дії з боку [PERSON] є порушенням умов укладеного договору. 29.07.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" укладений договір факторингу № 29/07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, тим самим ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» стає новим кредитором (а.с. 64-76). Згідно підписаного та скріпленого печатками витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024 ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 151\~150,00 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 25\~000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 113\~750,00 грн та штрафних санкцій у сумі 12 500,00 грн (а.с.78). Судом встановлено, що відсотки за користування кредитом нараховані первісним кредитором за період з 29.01.2024 до 29.07.2024 року по 2,5 % в день. Однак, згідно п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», урегульовано, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Натомість у спірних правовідносинах нарахування за весь період користування кредитними коштами проведено за денною ставкою у розмірі 2,5 %, що не відповідає вимогам закону. За таких обставин судом встановлені підстави для проведення власного розрахунку заборгованості зі сплати процентів за період з 29.01.2024 (укладення кредитного договору №\~1267363) до 29.07.2024 (переуступка права вимоги) наступним чином: -з 29.01.2024 до 27.05.2024 за ставкою 2,5 %/день (25\~000,00 грн х 2,5 %/дн х 120 дн/100 %) = 75\~000,00 грн. -з 28.05.2024 до 29.07.2024 за ставкою 1,5 %/день (25\~000,00 грн х 1,5 %/дн х 63 дн/100 %) = 23\~625,00 грн. Отже, судом встановлено, що розмір простроченої заборгованості по процентам складає 98\~625,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідачки (75\~000,00 грн + 23\~625,00 грн = 98\~625,00 грн). Крім\~того,\~відповідачці нараховані\~штрафні санкції\~у розмірі\~12\~500,00\~грн,\~що є\~порушенням положень\~п.\~18.\~Прикінцевих та\~перехідних положень Цивільного Кодексу України та не може бути стягнуто рішенням суду. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачка допустила порушення умов укладеного кредитного договору із первісним кредитором, внаслідок чого утворилася заборгованість із погашення суми боргу та процентів за користування грошовими коштами. Після укладення договору факторингу право вимоги повернення боргу набув позивач по справі, який має право ініціювати примусове стягнення боргу. Однак визначений позивачем розмір заборгованості не відповідає вимогам чинного законодавства, відповідно у цій частині заявлені вимоги не підлягають до задоволення, у зв`язку із чим позов підлягає до часткового задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує положення Цивільного процесуального кодексу України, якими регламентовані наведені питання. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 1443 від 24.09.2024 позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422, 40 грн. Оскільки за наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1\~979,96 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд ураховує таке. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно до положень ч. 1 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір № 02/08/2023 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 та акт приймання передачі наданих представником Руденком К. В послуг № 4 від 30.08.2024, в якому значиться, що сума правничої допомоги за підготовку та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] та клопотання про витребування доказів становить 10 000,00 грн, які отримані виконавцем у загальній сумі згідно платіжної інструкції № 1352 від 06.09.2024 (а.с. 79-88). Однак, ураховуючи часткове задоволення позову, витрати на правничу допомогу відшкодовуються позивачеві пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму та складають 8\~173,55 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial