Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

11.10.2024 [PERSON] , через представника адвоката Григоришину В.В., звернулася до суду з позовом, у якому, з урахування заяви про виправлення описки щодо площі будинку, просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 64,1 кв. м, житловою площею 31,8 кв.м та господарські споруди: Б - сарай, б-погріб, В - сарай, Г - вбиральня, в порядку спадкування за законом після матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовна заява\~ [PERSON] обґрунтована тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . У\~ зв`язку\~з відсутністю\~правовстановлюючих документів\~на \~житловий будинок\~ [ADDRESS] за померлою [PERSON] , нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою від 14.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду відкрито провадження. Крім того, витребувано у приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Вовк Ганни Анатоліївни відомості про коло спадкоємців після [PERSON] . Ухвалою від 13.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачки, адвокат Григоришина В. В. на адресу суду спрямувала заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Від уповноваженого представника відповідача належним чином оформлених заяв до суду не надходило. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що [INFO] у с. Мала Волиця Чуднівського району Житомирської області померла матір позивачки [PERSON] (а.с. 10, 11, 12). Відповідно виписки із погосподарської книги від 04.10.2024, виданої Озадівським старостинським округом Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, [PERSON] , 1949 р.н., яка [INFO] померла, була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] . Номер об`єкта ПГО № [NUMBER] в погосподарській книзі № 7 за 2024 рік відкритий на [PERSON] . [PERSON] з 2001 року рахується головою домогосподарства. Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд становить 0,25 га та знаходиться у комунальній власності Райгородоцької сільської ради (а.с. 16). Із копії\~довідки,\~виданої \~приватним \~нотаріусом Вовк\~Г.\~А. від 08.10.2024 вбачається, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Інших спадкоємців немає (спадкова справа №60/2014) (а.с. 22). Постановою від\~08.10.2024\~приватний \~нотаріус \~Вовк Г.\~А.\~ відмовила у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на житловий будинок [ADDRESS] , через відсутність правовстановлюючого документу на будинок (а.с. 13). На вищевказане будинковолодіння 22.04.2024 виготовлено технічний паспорт на ім`я [PERSON] , із якого вбачається, що житловий будинок\~(літера\~A\~за планом), 1968 року побудови, загальною площею 64, 1 кв. м, веранда літ. «а» 1968 р. п., ганок літ. "а1" 1968 р. п., сарай літ. "Б" 1968 р. п., погріб літ "б" 1968 р. п., сарай літ. "В" 1968 р. п. та вбиральня літ. "Г" 1968 р. п. (а.с. 17-21). Із довідки № 881 від 24.05.2023, виданої КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради вбачається, що станом на 31.12.2012 на житловий будинок [ADDRESS] \~право власності\~не зареєстровано,\~правовстановлюючий документ\~не оформлений.\~ \~ Загальна площа будинку складає 64, 1 кв. м, житлова площа 31, 8 кв. м (а.с. 14). Відповідно до висновку оцінювача про вартість майна від 10.10.2024 вартість житлового будинку [ADDRESS] становить 115, 239, 00 грн (а.с. 23). Із Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] \~ не зареєстровано (а.с. 15). Норми права, які застосовані судом, висновки суду Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкоємцями першої черги є той з подружжя, який пережив померлого (ст. 1261 ЦК України). На час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок, та за життя спадкодавці, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виникнення права власності на будинки, що побудовані до 1992 року регулювалось положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими 45/5 комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за книги місцевих рад. Згідно з пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом від 24.06.2011 року № 91, з наступними змінами зазначено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Стаття 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в реєстрі прав. Державному Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За положеннями частин третьої та четвертої статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. Аналізуючи наведені вище нормативні акти, слід дійти висновку, зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тому, оскільки позивачка позбавлена можливості у нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину, а судом встановлено, що будинок по [ADDRESS] побудовано у 1968 році, проінвентаризовано в органах БТІ, проте не зареєстровано право власності на будинок, а факт відсутності реєстрації будинку, зважаючи на рік побудови, не свідчить про відсутність права власності за спадкодавцем, за позивачкою слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок та господарські споруди. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не внаслідок порушення закону відповідачем, а через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на будинок, та зважаючи, що позивачка не просить компенсувати їй судові витрати, суд залишає судові витрати за позивачкою.

Outcome: approved