Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

11.10.2024 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №28.12.2022-100002462 від 28.12.2022 року у розмірі 12720,00 грн., станом на 07.02.2023 року, яка складається з наступного: 6000,00 грн. заборгованість за кредитом; 6720,00 грн. заборгованість по відсоткам. В обґрунтування вимог посилається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 21.12.2022 укладено Кредитний договір (оферти) №28.12.2022-100002462. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 6000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 28.12.2022 року, строком на 42 дні. Позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем, 28.12.2022 року відповідачка отримала вказані кошти, а в свою чергу відповідачка не виконала свої зобов`язання та станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 12720,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн. та по процентам в розмірі 6720,00 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». На письмові вимоги позивача відповідач не реагує, заборгованість не погашає. За такого позивач просить стягнути заборгованість з відповідача. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 14.10.2024 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 14.10.2024 року відповідачці був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачка, яка повідомлялась про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в тому числі і через оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.12.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 28.12.2022 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) №28.12.2022-100002462, згідно якого відповідачці надано кредит у розмірі - 6000,00 грн., строком на 42 дні. Відповідно до квитанції №2175879521 за договором №28.12.2022-100002462 від 28.12.2022 року видано кошти на суму 6000,00 грн. Як слідує з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором від 28.12.2022 року №28.12.2022-100002462 у [PERSON] склалася заборгованість в сумі 12720,00 грн., яка складається з 6000,00 грн - основного боргу та 6720,00 грн. процентів. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Положеннями ст. 1048 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), яка на підставі частини 2 ст. 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за відповідачкою утворилась заборгованість за кредитним договором №28.12.2022-100002462 від 28.12.2022 року на загнальну суму 12720,00 грн., яка складається з: 6000,00 грн - основного боргу та 6720,00 грн. процентів. Відповідачка в ході розгляду справи не надала альтернативних розрахунків заборгованості за кредитними договором, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданого позивачем. Отже, відповідачкою були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договорами платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість за кредитними договорами, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача в судовому порядку. З урахуванням ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжною інструкцією №СЦ00017418 від 09.10.2024 року.

Outcome: approved