Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Позивачка звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми із позовною заявою до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Юхименко Ольга Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.11.2019 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинив виконавчий напис №27157 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість у розмірі 100014,37 грн за кредитним договором №100974731701 від 07.02.2018. Позивач вважає, що виконавчий напис №27157 від 12.11.2019 має бути визнано таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахувала тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів, не були чинними на час вчинення спірного виконавчого напису. У зв`язку з чим просить визнати вчинений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 16.08.2024 задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 16.08.2024 позовну заяву залишено без руху, надано час на усунення недоліків. 26.08.2024 представником позивачки до суду подано заяву, щодо усунення недоліків. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.08.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами загального провадження, справу призначено до підготовчого засідання на 10:00 29.10.2024 Ухвалою суду від 29.10.2024 закрито підготовче провадження у справі, слухання справи призначено на 11:00 09.01.2025. Від представника відповідача 12.11.2024 надійшла заява про визнання позовних вимог, про зменшення судового збору та про розгляд справи без участі представника банку. Позивач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, представником позивача надано клопотання про розгляд справи у відсутність сторони позивача, в якому крім іншого просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, у заяві про визнання позовних вимог, яка надійшла 12.11.2024 зазначив також клопотання про розгляд справи за його відсутності. Треті особи повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомили, клопотань про відкладення справи не надавала. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. У відповідності до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 12.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. був вчинений виконавчий напис №27157 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість в загальному розмірі 100014,37 грн на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. (а.с.69 зі звороту). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Київа Юхименко О.Л. від 26.11.2019 було відкрите виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису №127157 від 12.11.2019 (а.с.10). За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Так згідно ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» затверджений перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У зазначену Постанову Кабінетом Міністрів України своєю Постановою від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» внесені зміни. Так у п. 2 до переліку доповнені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме «пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12.11.2019, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Зі змісту наведених судових рішень вбачається, що у переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів немає кредитних договорів укладених у простій письмовій формі. Враховуючи встановлені обставини та зазначені положення вбачається, що в порушення вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі документів які не відносяться до переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Таким чином нотаріус діяв незаконно, а тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (605,60 грн), сплаченого ним при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору (605,60 грн) стягнути на його користь з відповідача згідно приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, крім того стягненню з відповідача підлягають витрати за подання заяви про забезпечення позову у 605,60 грн та, а всього 1211,20 грн.

Outcome: approved