Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , жителька [ADDRESS] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] , жительки [ADDRESS] , [PERSON] , жителя [ADDRESS] , [PERSON] , жительки [ADDRESS] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] була в половині головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується довідкою Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області та свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок. Згідно довідки Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 23.05.2024, за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку площею 0,29 га. Відповідно до витягу з погосподарської книги по господарству, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 в господарстві була зареєстрована та проживала [PERSON] . Згідно постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 02.03.1973р. «Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього» роз`яснив, що розмір частки колишнього члена колгоспного двору і збереглося після його перетворення в господарство робітників або службовців, встановлюється відповідно до ст. 123 ЦК. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх його членів (в тому числі непрацездатних і неповнолітніх), які не втратили право на частку в майні двору на час припинення останнього. Право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну власність членів припиненого колгоспного двору. [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] , була в половині головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме частки вказаного житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає. Згідно довідки Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, на час смерті [PERSON] , з нею проживала та була зареєстрована спадкоємець першої черги, а саме: дочка - [PERSON] . Як наслідок, спадкоємцем прав і обов`язків померлої [PERSON] є її дочка - [PERSON] , однак, юридично свої спадкові права після смерті мами, відповідно, вона не оформила. Таким чином, [PERSON] успадкувала частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак, юридично свої спадкові права на будинок не оформила. Виходячи із вищевказаного, [PERSON] мала у власності частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак, юридично, свої спадкові права на будинок не оформила. [PERSON] , померла [INFO] . Виходячи із вищевказаного, вона мала у власності 1/2 частину житлового будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме, частина у вказаному житловому будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає. Згідно довідки Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, на час смерті [PERSON] , з нею проживала та була зареєстрована спадкоємець першої черги, а саме: дочка - [PERSON] . Як наслідок, спадкоємцем прав і обов`язків померлої [PERSON] є її дочка - [PERSON] , тобто, Позивач. [PERSON] був в половині головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується довідкою Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області та свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок. [PERSON] помер [INFO] . Виходячи із вищевказаного, він мав у власності 1/2 частину житлового будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме, частина у вказаному житловому будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у Позивача немає. Спадкоємцем прав і обов`язків померлого [PERSON] є його дочка - [PERSON] , тобто, позивач. Таким чином, позивач претендує на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в цілому. Позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Проте, згідно із постанови державного нотаріуса позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що позивач не надав нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . 28 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання в справі призначено на 25 вересня 2024 р. о 09.00 год. у приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (вул. Героїв Євромайдану, 7 м.Городенка Івано-Франківської області, зал судових засідань № 2). Витребувано від приватного нотаріуса Коломийського РНО Яшана Р.Р., належним чином засвідчену копію спадкової справи №133/2021, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, Витяг зі Спадкового реєстру щодо спадкової справи та заповітів даного спадкодавця. У разі відсутності спадкової справи, надати відомості про її відсутність. Витребувано від Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області, належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , який помер [INFO] в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, Витяги зі Спадкового реєстру щодо спадкових справ та заповітів даних спадкодавців. У разі відсутності спадкових справ, надати відомості про їх відсутність. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Зустрічна позовна заява мотивована тим, що [PERSON] була в половині головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується довідкою Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області та свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок. Відповідно до витягу з погосподарської книги по господарству, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 в господарстві була зареєстрована та проживала [PERSON] . Відповідно до ст.120 ч.1 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ч.2 ЦК УРСР). Згідно постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 02.03.1973р. «Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього» роз`яснив, що розмір частки колишнього члена колгоспного двору і збереглося після його перетворення в господарство робітників або службовців, встановлюється відповідно до ст. 123 ЦК. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх його членів (в тому числі непрацездатних і неповнолітніх), які не втратили право на частку в майні двору на час припинення останнього. Право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну власність членів припиненого колгоспного двору. На момент припинення колгоспного двору його єдиним членом була [PERSON] . Таким чином, вона була власником 1/2 частки житлового будинку по [ADDRESS] . [PERSON] , померла [INFO] . [PERSON] , була в половині головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме, частки вказаного житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. Згідно довідки Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, на час смерті [PERSON] , з нею проживала та була зареєстрована спадкоємець першої черги, а саме: дочка - [PERSON] . Як наслідок, спадкоємцем прав і обов`язків померлої [PERSON] є її дочка - [PERSON] , однак, юридично свої спадкові права після смерті мами, відповідно, вона не оформила. [PERSON] був в половині головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується довідкою Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області та свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок. Станом на 15.04.1991 в господарстві були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .На момент припинення колгоспного двору його членами були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На момент припинення колгоспного двору (в половині) його членами були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Тобто, право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/12 частці кожного. [PERSON] помер [INFO] . Виходячи із вищевказаного, він мав у власності 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме, 1/12 частина у вказаному житловому будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. Спадкоємцем прав і обов`язків померлого [PERSON] є його дочка - [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована з батьком на момент смерті. Таким чином, 1/12 частку вищевказаного житлового будинку, яка належала померлому [PERSON] успадкувала [PERSON] . [PERSON] , померла [INFO] . Виходячи із вищевказаного, вона мала у власності 1/2 частину житлового будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку успадкувала після смерті мами - [PERSON] . Крім того, [PERSON] мала у власності 1/12 частку вищевказаного житлового будинку, як член двору, головою якого в половині був [PERSON] . Таким чином, [PERSON] мала у власності 7/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, на час смерті [PERSON] , з нею проживала та була зареєстрована спадкоємець першої черги, а саме: дочка - [PERSON] . Як наслідок, спадкоємцем прав і обов`язків померлої [PERSON] є її дочка - [PERSON] . Таким чином, [PERSON] має право на 8/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (7/12 - успадкувала після смерті [PERSON] , 1/12 - як член колишнього колгоспного двору). [INFO] помер [PERSON] , який мав у власності 1/12 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є дочка - [PERSON] - 1/3 частка та син - [PERSON] - 2/3 частки з урахуванням 1/3 частки від якої відмовилась дружина спадкодавця - [PERSON] . Таким чином, після смерті [PERSON] успадкували: 1/36 частку вказаного житлового будинку - дочка [PERSON] та 2/36 частки - син [PERSON] . Отже, [PERSON] має право на 5/36 частки вищевказаного житлового будинку (як член колишнього колгоспного двору - 1/12 (3/36) та 2/36 частку, яку успадкував після смерті батька - [PERSON] ). [PERSON] має право на 4/36 частки вищевказаного житлового будинку (як член колишнього колгоспного двору - 1/12 (3/36) та 1/36 частку, яку успадкувала після смерті батька - [PERSON] ). Ухвалою від 24 вересня 2024 року зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частки житлового будинку(справа №342/1084/24, провадження №2/342/629/2024) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування(справа № 342/1084/24, провадження №2/342/580/2024), присвоєно об`єднаній справі № 342/1084/24, провадження №2/342/580/2024. Призначені підготовчі засідання неодноразово відкладалися, у зв`язку з неявкою учасників справи в підготовче засідання та за їх клопотаннями. 09 грудня 2024 року до суду від позивачів за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшла заява про збільшення (зменшення) зустрічних позовних вимог, в якій: [PERSON] просила визнати за нею право власності на 8/60 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] просив визнати за ним право власності на 10/60 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] просила визнати за нею право власності на 33/60 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Дана заява мотивована тим, що під час дослідження матеріалів справи, зокрема, витягів з погосподарських книг Вікнянської сільської ради з`ясувалось, що головою колгоспного двору у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] в половині була [PERSON] . Станом на 15.04.1991 в половині вказаного господарства були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На момент припинення колгоспного двору його членами були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Тобто, право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/10 частці кожного. [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] мала у власності 1/10 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме, 1/10 частка вказаного житлового будинку. Згідно довідки Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, на час смерті [PERSON] , з нею проживала та була зареєстрована спадкоємець першої черги, а саме: дочка - [PERSON] . Як наслідок, спадкоємцем прав і обов`язків померлої [PERSON] є її дочка - [PERSON] , однак, юридично свої спадкові права після смерті мами, відповідно, вона не оформила. Таким чином, [PERSON] успадкувала 1/10 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак, юридично, свої спадкові права на будинок не оформила. [PERSON] померла [INFO] . Виходячи із вищевказаного, вона мала у власності 1/10 частину житлового будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме, 1/10 частина у вказаному житловому будинку. Згідно довідки Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, на час смерті [PERSON] , з нею проживали та були зареєстровані спадкоємці першої черги, а саме: чоловік - [PERSON] та дочка - [PERSON] . Як наслідок, спадкоємцями прав і обов`язків померлої [PERSON] є її чоловік - [PERSON] та дочка - [PERSON] , які успадкували по 1/20 частці житлового будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] має право на 1/10 частку вищевказаного житлового будинку, як член колишнього колгоспного двору, яка не втратила право на частку в майні двору на час припинення останнього та 1/20 частку, яку успадкувала після смерті мами - [PERSON] , разом - 9/60 частки. [INFO] помер [PERSON] . Він мав у власності 1/10 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є дочка - [PERSON] - 1/3 частина належного померлому майна, та син - [PERSON] - 2/3 частини належного померлому майна, з урахуванням 1/3 частини від якої відмовилась дружина спадкоємця - [PERSON] . Таким чином, після смерті [PERSON] його 1/10 частку вказаного житлового будинку успадкували: 1/30 частку - дочка [PERSON] та 2/30 частки - син - [PERSON] . Отже, [PERSON] має право на 1/10 частку вищевказаного житлового будинку, як член колишнього колгоспного двору, яка не втратила право на частку в майні двору на час припинення останнього та 1/30 частку, яку успадкувала після смерті батька - [PERSON] , разом - 8/60 частки. [PERSON] має право на 1/10 частку вищевказаного житлового будинку, як член колишнього колгоспного двору, який не втратив право на частку в майні двору на час припинення останнього та 2/30 частку, яку успадкував після смерті батька - [PERSON] , разом - 10/60 частки. Інша половина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] відносилась до робітничого двору головою якого був [PERSON] . Отже, власником частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] . [PERSON] , помер [INFO] . Виходячи із вищевказаного, він мав у власності 1/2 частину житлового будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як голова робітничого двору в половині та 1/20 частку, яку успадкував після смерті дружини [PERSON] , разом - 33/60 частки. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме, 33/60 частки у вказаному житловому будинку. Спадкоємцем прав і обов`язків померлого [PERSON] за заповітом є його дочка - [PERSON] . Вона успадкувала 33/60 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] . Таким чином, виходячи із аналізу вищезазначених норм Цивільного кодексу України та матеріалів справи: [PERSON] має право на 9/60 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] має право на 10/60 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] має право на 8/60 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] має право на 33/60 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 18 грудня 2024 року прийнято до розгляду заяву позивачів за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про збільшення (зменшення) зустрічних позовних вимог. Закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, та за зустрічною позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частки житлового будинку. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09.00 год. 14 січня 2025 року в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2). Учасники справи в судове засідання 14 січня 2025 року не з`явилися. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] до суду подала заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивачі за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до суду надіслали заяви, в яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності. Заявлені ними уточнені зустрічні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовільнити. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті). Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 20 грудня 1988 року Виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області, на підставі рішення цього ж виконкому № 241 від 14 грудня 1988 року, доводиться, що в половині жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Дане домоволодіння зареєстроване в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] , в половині, та записано в реєстрову книгу за № 77. Копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 20 грудня 1988 року Виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області, на підставі рішення цього ж виконкому № 241 від 14 грудня 1988 року, доводиться, що в половині жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] . Дане домоволодіння зареєстроване в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за [PERSON] , в половині, та записано в реєстрову книгу за № 77. Житловий будинок в [ADDRESS] - колишня [ADDRESS] , що вбачається із довідки № 3-302 від 23.08.2023, виданої Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області. Згідно даних ОКП «Коломийське МБТІ» станом на 31.12.2012 р. нерухоме майно, яке знаходиться в [ADDRESS] належить в половині голові колгоспного двору [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого [INFO] 20.12.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 241 від 14.12.1988 р., реєстровий № 77, що доводиться Інформацією про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно згідно архівних даних Вих. № 82127 від 26.11.2024, наданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». Згідно даних ОКП «Коломийське МБТІ» станом на 31.12.2012 р. нерухоме майно, яке знаходиться в [ADDRESS] належить в половині [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого [INFO] 20.12.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 241 від 14.12.1988 р., реєстровий № 77, що доводиться Інформацією про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно згідно архівних даних Вих. № 82128 від 26.11.2024, наданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 386543327 від 11.07.2024, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Житловий будинок з надвірними спорудами знаходиться на земельній ділянці орієнтовною площею 0,29 га по [ADDRESS] , що доводиться довідкою № 3-250 від 04.07.2024, виданою Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області. З копії технічного паспорта на будинок садибний типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок споруджено в 1986 році, господарські будівлі і споруди в 1960, 1986, 1988, 1989 та 1991 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ФОП [PERSON] на підставі договору № 01168/С, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , становить - 226 393 грн. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору. Згідно ксерокопій погосподарських книг Вікнянської сільської ради, наданих Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради, в домогосподарстві в [ADDRESS] , проживали: -за 1983-1985 р.р. (особистий рахунок [NUMBER]): [PERSON] , 1911 р.н., голова сім`ї, [PERSON] , 1959 р.н., внука, [PERSON] , 1959 р.н., зять, [PERSON] , 1982 р.н., правнука, [PERSON] , 1928 р.н., зять, [PERSON] , 1930 р.н., дочка, суспільна група господарства - 1983 робітника, 1984 робітника, колгосп., 1985 колгосп.; -за 1986-1990 р.р. (особистий рахунок [NUMBER]): [PERSON] , 1911 р.н., голова сім`ї, [PERSON] , 1959 р.н., внука, [PERSON] , 1959 р.н., зять, [PERSON] , 1982 р.н., правнука, [PERSON] , 1987 р.н., правнук, суспільна група господарства - колгосп.; -за 1986-1990 р.р. (особистий рахунок [NUMBER] ): [PERSON] , 1928 р.н., голова сім`ї, [PERSON] , 1930 р.н., дружина, суспільна група господарства - робітн.; -за 1991-1995 р.р. (особистий рахунок [NUMBER] ): [PERSON] , 1911 р.н., голова сім`ї, померла [INFO] , [PERSON] , 1959 р.н., внука, голова двору, [PERSON] , 1959 р.н., зять, чоловік, [PERSON] , 1982 р.н., правнука, дочка, [PERSON] , 1987 р.н., правнук, син, суспільна група господарства - 1991-1993 колг., 1994-1995 роб.; Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI (далі - ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини. Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. 15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" передбачено, що Положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Станом на 15.04.1991 склад сім`ї в [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] ) був наступний: заявник [PERSON] , [INFO] , чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , бабуся [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] , головою житлового будинку, 1991-1993 р.р., колгоспного двору, 1994-1995 р.р. була [PERSON] , головою житлового будинку, 1991-1995 р.р. робітничого двору був [PERSON] , що стверджується довідкою № 3-249 від 04.07.2024, виданою Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області. Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Отже, частина спірного домоволодіння відносилася до суспільної групи «робітничий двір», головою сім`ї був [PERSON] та частина відносилася до суспільної групи «колгосп.», головою сім`ї була [PERSON] . Судом встановлено, що: - частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] на праві особистої власності належала [PERSON] ; - частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належала колишнім членам колгоспного двору- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках по 1/10 кожному від цілого житлового будинку. [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, про що 14 листопада 1994 року складено відповідний актовий запис № 23, що доводиться копією свідоцтва про смерть (повторно) серія [NUMBER] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] , [INFO] померла [INFO] /з № 23, на момент смерті була зареєстрована в житловому будинку в [ADDRESS] . На час смерті гр. [PERSON] в житловому будинку були зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , внука [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , правнук [PERSON] , [INFO] , правнука [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 3-245 від 28.06.2024, виданою Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області. Про те, що [PERSON] , [INFO] була дочкою [PERSON] , доводиться копіями: -архівної довідки № П-50 (Ц)/06-06 від 30.06.2021, виданої Державним архівом Івано-Франківської області, з якої слідує, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Вікно Городенківському повіту (нині Городенківського району); батько: [PERSON] , син [PERSON] і [PERSON] , мати: [PERSON] , донька [PERSON] і [PERSON] ; -витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00031989807, сформованого 05.08.2021, з якого вбачається, що [PERSON] після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] (актовий запис № 1 від 03.02.1953), присвоєно прізвище « [PERSON] ». Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину після її смерті, вступила в управління та володіння спадковим майном є її дочка [PERSON] . Повідомленням Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області № 1560/02-14 від 04.09.2024 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78213884 від 03.09.2024, стверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. Як встановлено, [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] 1/10 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , однак не оформлено документи про спадкування. [PERSON] померла [INFO] у віці 67 років в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, про що 05 лютого 1997 року зроблено запис № 5, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки № 3-244 від 28.06.2024, виданої Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] а/з № 5, на момент смерті була зареєстрована в житловому будинку в [ADDRESS] . На час смерті гр. [PERSON] в житловому будинку були зареєстровані: чоловік [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , внука [PERSON] , [INFO] . Городенківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на виконання ухвали суду, надала належним чином завірену копію спадкової справи № 210/2023 (номер у Спадковому реєстрі №71123626), заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі заяви спадкоємця першої черги за законом [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Те, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , доводиться копіями: свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 25 грудня 1959 року, свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 23 травня 1982 року. Судом встановлено, що спадкоємцями в рівних частках першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , які прийняли спадщину після її смерті, вступили в управління та володіння спадковим майном були: її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] входить 1/10 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , успадкована нею після смерті матері [PERSON] , однак не оформлено документи про спадкування. При зверненні [PERSON] до Городенківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на частку житлового будинку [ADDRESS] , що належав [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав, державний нотаріус Капріян С.В. відмовила, у зв`язку із тим, що дане господарство (1/2 частка) відносилось до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , та кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору, не визначені, що доводиться постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1336/02-31 від 26.09.2023. Як встановлено, [PERSON] та [PERSON] . успадкували після смерті [PERSON] 1/10 частку (кожний по 1/20 частці) житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , однак не оформлено документи про спадкування. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 76 років в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, про що 16 травня 2005 року складено відповідний актовий запис № 14, що доводиться копією свідоцтва про смерть (повторно) серія [NUMBER] , виданого 05 серпня 2021 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 ЦК України). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] а/з № 14, на момент смерті був зареєстрований в житловому будинку в [ADDRESS] . На час смерті гр. [PERSON] в житловому будинку були зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , внука [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , правнук [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 3-280 від 03.09.2021, виданою Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області. Городенківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на виконання ухвали суду, надала належним чином завірену копію спадкової справи № 338/2009 (номер у Спадковому реєстрі №46662542), заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі заяви спадкоємця першої черги за законом [PERSON] про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Те, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , доводиться копіями: свідоцтва про народження серія [NUMBER] , свідоцтва про одруження серія [NUMBER] . Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину після його смерті є його дочка [PERSON] . Державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М. [PERSON] видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за законом на: 1)право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності КСП Птахофабрика с.Вікно розміром 22,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі на місцевості; 2)грошові вклади з процентами в ВАТ Державний ощадний банк України ТВБВ № 10008/080 в селі Чернятин філія Городенківського району Івано-Франківської області, на загальну суму 1725, 61 грн, що належади померлому [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] , яку успадковує [PERSON] , входить також 11/20 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (1/2) частка даного житлового господарства належала спадкодавцю на праві особистої власності згідносвідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 20 грудня 1988 року Виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області та 1/20 частка успадкована ним після смерті дружини [PERSON] ,однак не оформлено документи про спадкування. Колишній член колгоспного двору - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 61 року в м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, про що 08 квітня 2021 року складено відповідний актовий запис № 283, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 08 квітня 2021 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки № 3-266 від 25.08.2021, виданої Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , а/з № 283, на момент смерті був зареєстрований в житловому будинку в [ADDRESS] . На час смерті гр. [PERSON] в житловому будинку були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , дружина, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] , дочка, [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , були подружжям, уклали шлюб 23 травня 1982 року (запис № 7 від 23 травня 1982 року), що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 23 травня 1982 року. Про те, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , стверджується копіями: свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 27.10.1982, свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 15.02.2007. [PERSON] , [INFO] також є сином [PERSON] та [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 08 серпня 1987 року. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України). Приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшан Р.Р., на виконання ухвали суду, надав належним чином завірену копію спадкової справи № 133/2021 (Номер у Спадковому реєстрі №67984895), заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі заяв спадкоємця за законом [PERSON] від 15.07.2021, якими вона відмовилася від належної їй частки спадкового майна по закону на користь сина спадкодавця, спадкоємця першої черги - [PERSON] , [INFO] , та не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя і відмовляється від його оформлення та отримання, оскільки майно є особистою власністю спадкодавця. 15.07.2021 спадкоємець першої черги за законом [PERSON] подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 16.11.2021 спадкоємець першої черги за законом [PERSON] подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Судом встановлено, що спадкоємець першої черги за законом [PERSON] - його дружина [PERSON] (позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом) відмовилася від прийняття спадщини на користь свого сина, спадкоємця першої черги за законом - [PERSON] (відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом); ще одним спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON] (відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом). Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшан Р.Р.[PERSON] видано 3 (три) свідоцтва про право на спадщину за законом на: -2/3 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8668 гектара, кадастровий номер 2621682600:03:003:0123, що розташована на території Вікнянської сільської ради Коломийського (Городенківського) району Івано-Франківської області; -2/3 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2058 гектара, кадастровий номер 2621682600:03:001:0139, що розташована на території Вікнянської сільської ради Коломийського (Городенківського) району Івано-Франківської області; -2/3 частки транспортного засобу марки Skoda, моделі Octavia, 2000 року випуску, що належали померлому [PERSON] . Приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшан Р.Р.[PERSON] видано 3 (три) свідоцтва про право на спадщину за законом на: -1/3 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8668 гектара, кадастровий номер 2621682600:03:003:0123, що розташована на території Вікнянської сільської ради Коломийського (Городенківського) району Івано-Франківської області; -1/3 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2058 гектара, кадастровий номер 2621682600:03:001:0139, що розташована на території Вікнянської сільської ради Коломийського (Городенківського) району Івано-Франківської області; -1/3 частку транспортного засобу марки Skoda, моделі Octavia, 2000 року випуску, що належали померлому [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] входить також 1/10 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору. Як встановлено, [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] - 2/30 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] успадкувала після смерті батька [PERSON] - 1/30 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Через реєстрацію частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] як колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] ,позивачі за зустрічним позовом (відповідачі за первісним позовом) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Відповідно до ч.1, 2 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Частинами 1 та ч.2 ст.372 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦПК України). Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч. 1 ст. 357 ЦПК України). Відповідно до ст.361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена. Судом встановлено, що частка у майні колгоспного двору належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у силу закону. Неоформлення права власності документально не позбавляє їх права на належну їм частку у майні колгоспного двору. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] - визнати за нею право власності на 33/60 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , оскільки половина даного житлового будинку відносилась до робітничого двору, головою якого був [PERSON] та 1/20 частку, він ( [PERSON] ) успадкував після смерті дружини [PERSON] , разом - 33/60 частки, то слід зазначити наступне. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ст. 1297 ЦК України). Видача свідоцтва про право на спадщину є підставою для закріплення права власності на нерухоме майно та свідчить про законність набуття такого майна. Під час видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно відбувається прийняття речових прав на таке майно, при цьому остаточний перехід права власності та його належне закріплення відбувається після державної реєстрації такого права. Статтею 68 Закону України «Про нотаріат» вiд 02 вересня 1993 року №3425-XII з відповідними змінами і доповненнями, визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Після державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно воно вважається таким, що офіційно визнане та підтверджене державою, згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріус як спеціальний суб`єкт в день видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно проводить державну реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав та вносить відомості про перехід права власності на ім`я спадкоємця до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з частинами першою, другою пункту першого статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, і способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення права власності в нотаріальному порядку (Постанова Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17 (провадження № 61-13688св21)). Проте, позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не надано та не долучено до матеріалів справи належних доказів того, що вона зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належала йому згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 20 грудня 1988 року Виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області, на підставі рішення цього ж виконкому № 241 від 14 грудня 1988 року, та на підставі її заяви, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки при розгляді справи, судом не встановлено обставин, які б об`єктивно унеможливлювали оформлення позивачем за зустрічним позовом [PERSON] спадкових прав після смерті [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належала йому згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 20 грудня 1988 року Виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області, через нотаріуса, а тому в задоволенні зустрічних позовних вимог в цій частині слід відмовити через їх передчасність та необґрунтованість.Позивач за зустрічним позовом [PERSON] не позбавлена можливості оформити через нотаріуса свої права. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що: - позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 9/60 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , оскільки3/60 (1/20) частка успадкована нею після смерті матері [PERSON] в порядку спадкування за законом та 6/60 (1/10) частки даного житлового господарства належала їй як колишньому члену колгоспного двору. В іншій частині позову [PERSON] відмовити; - збільшені зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, а саме за позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) слід визнати право власності на 8/60 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , оскільки2/60 (1/30) частка успадкована нею після смерті батька [PERSON] в порядку спадкування за законом та 6/60 (1/10) частки даного житлового господарства належала їй як колишньому члену колгоспного двору; - збільшені зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, а саме за позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) слід визнати право власності на 10/60 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , оскільки4/60 (2/30) частка успадкована ним після смерті батька [PERSON] в порядку спадкування за законом та 6/60 (1/10) частки даного житлового господарства належала йому як колишньому члену колгоспного двору; - збільшені зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) слід визнати право власності на 3/60 (1/20) частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що успадкована нею після смерті батька[PERSON] в порядку спадкування за законом. В іншій частині зустрічного позову [PERSON] відмовити; При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549, 553, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1273-1274, 1296-1297, 355-356, 368-370, 372 ЦК України,

Outcome: partial