Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулась до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Колоннейд Україна" (надалі за текстом - відповідач), третя особа: [PERSON] (надалі за текстом - третя особа), про визнання дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком, у якому просить суд визнати дорожньо-транспортну пригоду, що сталась в районі 2-го шлюзу автошляху Київ - Проців Бориспільського району Київської області (надалі за текстом - ДТП) страховим випадком згідно умов Договору добровільного страхування автотранспорту №005098 від 05.08.2014 (надалі за текстом - Договір) та стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 194926,80 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач протиправно не виплатив суму страхового відшкодування, що відповідно до умов Договору є страховим випадком. Відповідач заперечує проти позову виходячи з того, що отримані автомобілем позивача пошкодження не могли утворитись внаслідок ДТП, а відтак, не є страховим випадком. Ухвалою Суду від 23.07.2015 (суддя Трегубенко Л.О.), відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 11.12.2015 до суду від відповідача надійшов відзив. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 28.08.2018 р. справа була передана для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В. Ухвалою Суду від 29.08.2018 вирішено розгляд справи здійснювати у загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. 08.02.2016 до суду надійшло клопотання позивача про призначення судової експертизи. Ухвалою Суду від 10.04.2019 у даній справі призначено судову транспортно-трасологічну експертизу та зупинено провадження у справі до закінчення проведення експертизи. Раніше, 24.09.2021 до канцелярії суду від Науково - дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в м. Києві надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи. Ухвалою Суду від 06.10.2021 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання 13.01.2025 представники сторін не прибули. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, наявні передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України підстави для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 05.08.2024 між позивачем та відповідачем було укладено Договір відповідно до п. 2.1. якого Предметом страхування за цим Договором є майнові інтереси Страхувальника (або Застрахованої особи), що не суперечать законодавству України, пов?язані з володінням, користуванням та розпорядженням Транспортними Засобом (-ми), зазначеним (-ми) в Базових умовах; відшкодуванням Страхувальником (або Застрахованою особою) заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності); життям, здоров?ям, працездатністю осіб, які знаходились у застрахованому Транспортному Засобі на момент настання страхового випадку (страхування водія та пасажирів від нещасного випадку) до Розділу І «Повне Каско» за наступними розділами. Страховому відшкодуванню підлягає пряма шкода, заподіяна у результаті ДТП. Відповідно до п. 3.2.2. у відповідності до умов та обмежень цього Розділу, також для цілей цього Розділу, страховому відшкодуванню підлягатиме шкода, заподіяна з вини будь-якого водія застрахованого Транспортного Засобу, який на момент Засобу, дорожньо-транспортної пригоди перебував за кермом такого Транспортного Засобу на законних підставах та за умов якщо такий водій: а) буде виконувати та дотримуватись усіх умов цього Договору, ніби вони стосуються його, як Страхувальника, та б) якщо за будь-яким іншим договором страхування він не мі права на страхове відшкодування. Підставами для відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет цього Договору або про факт настання страхового випадку. Страховому відшкодуванню підлягає пряма шкода, заподіяна в результаті ДТП з вини страхувальника (чи застрахованої особи) особисто або її майну, а також шкода, заподіяна юридичні особі у межах страхової суми, визначеної у базових умовах. Страховиком за Договором є позивач, страхувальником - відповідач. Застрахованим транспортним засобом - «Mitsubishi L200», д.н.з. [NUMBER] . [PERSON] , 05.12.2014 року о 14 год. 05 хв., керуючи автомобілем «Mitsubishi», державний реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись в районі 2-го шлюзу автошляху Київ - Проців Бориспільського району Київської області, в умовах зимової слизькості, не врахував дорожньої обстановки та не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet» д.н.з. [NUMBER] , що рухався в зустрічному напрямку під керуванням [PERSON] , в результаті якого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п.12.1 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2014 у справі № 359/12306/14-П [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та визнано його винним та накладено стягнення у виді 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму в розмірі 340 грн. Відповідно до Довідки виданої УДАМ ГУМВС України в Київській області автомобіль «Mitsubishi L200» отримав наступні пошкодження: деформовано передній капот, пробито праве крило, розбито передній бампер, передню праву бокову фару, передній правий покажчик повороту та решітку радіатора, пошкоджено передню праву вісь. Відповідно до рахунку-фактури №19/06-2 від 19.06.2015 ремонт автомобіля «Chevrolet» коштує 194926,80 грн. Позивач вказує, що він звернувся до відповідача з заявою про настання страхового випадку. Відповідачем у відповідь було прийнято рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування виходячи з того, що позивачем було надано свідомо недостовірні відомості про факт настання страхового випадку. З метою з`ясування всіх обставин ДТП, за клопотанням позивача, проти задоволення якого заперечував відповідач, у цій справі було призначено судову транспортно-трасологічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: Які пошкодження були заподіяні транспортним засобам Мітsubishi L220 держ. номерний знак [NUMBER] та CEVROLET - CARGO VAN держ. номерний знак [NUMBER] внаслідок їх зіткнення? Чи відповідають фактичні пошкодження вищевказаних транспортних засобів матеріалам справи про адміністративне правопорушення? Разом з тим, експертиза не була проведена, у зв`язку з ненаданням сторонами автомобілів для огляду експертами Науково - дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в м. Києві. Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідачем разом з відзивом було надано суду Висновок №3498/4 експертного транспортно-трасологічного дослідження від 18.02.2015, складеного експертом [PERSON] ТОВ «Експертно - Асистуючої Компанії «Фаворит». Відповідно до ч. 7 ст. 102 ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Однак, висновок №3498/4 від 18.02.2015 не містить відомостей про те, що експерт [PERSON] попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, відтак, суд не приймає вказаний висновок як доказ у справі. Щодо позовних вимог про визнання ДТП страховим випадком згідно умов Договору, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб. Згідно з п.3.1.1. Договору страховим випадком є втрата, знищення або пошкодження застрахованого транспортного засобу, його частин, деталей, приладів, обладнання внаслідок будь-якої зовнішньої, випадкової та непередбачуваної події. Враховуючи обставини встановлені в Постанові Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2014 у справі № 359/12306/14-П, суд доходить до висновку про задоволення позову в частині визнання ДТП страховим випадком згідно умов Договору. Щодо позовних вимог про стягнення суми страхового відшкодування суд зазначає насутпне. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 988 ЦК України установлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З матеріалів справи вбачається, що автомобілю позивача «Mitsubishi L200» були нанесені пошкодження внаслідок ДТП з автомобілем третьої особи «Chevrolet». Однак, в матеріалах справи відсутні докази щодо належного визначення суми матеріального збитку завданому саме автомобілю позивача «Mitsubishi L200», тоді-як сума у розмірі 194926,80 грн. стосується автомобіля третьої особи «Chevrolet», а відтак, доходить до висновку про відмову у частині позовних вимог про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 194926,80 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору за недоведеністю вимог позову покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: partial