Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

27.12.2023 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшов позов керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації до Ізмаїльської районної державної адміністрації, [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване підприємство «Ліси України», Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України про визнання незаконним розпорядження та скасування розпорядження райдержадміністрації, визнання недійсним договору купівлі - продажу, скасування рішень державних реєстраторів, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку. В обґрунтування поданого позову вказано, що розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації від 01.10.2018 № 483 надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 для індивідуального дачного будівництва, яка знаходиться на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області за межами населеного пункту. Рішенням державного реєстратора Кілійської районної Державної адміністрації Чумаченко Л.Ю. від 19.10.2018 № 43568661 проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1670861251223, номер відомостей про речове право 28441559). У подальшому, [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , відповідно до договору купівлі-продажу, серія та номер 1468, посвідченого 16.08.2019 приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченком М.Є., здійснено відчуження земельної ділянки на користь [PERSON] . Рішенням приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Юрченка М.Є. від 16.08.2019 № 48273616 зареєстровано право власності за [PERSON] на вказану земельну ділянку (номер відомостей про речове право 32849971). Прокурор вважає встановленим, що земельна ділянка з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні Вилківського лісництва філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України». Поряд з цим, незважаючи, що вказана земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення державної власності та у встановленому законодавством порядку не вилучалась, райдержадміністрацією неправомірно здійснено передачу земельної ділянки у власність [PERSON] , а останнім - відчуження на користь [PERSON] . У зв`язку з цим, наявні підстави для усунення перешкод державі у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання судом незаконним та скасування розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 01.10.2018 № 483, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішень державних реєстраторів, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку. Про належність спірної земельної ділянки до земель державного лісового фонду свідчить інформація філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» за № 224 від 11.07.2023 та за № 238 від 18.07.2023 відповідно до яких земельна ділянка з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 розташована на землях державного лісового фонду (відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2013-2014 років), які перебувають у постійному користуванні філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» Вилківське лісництво квартал 40. Також, відповідно до інформацій ВО «Укрдержліспроект» № 355 від 29.04.2021 та № 2-1149 від 17.11.2023 земельна ділянка з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 з межами її таксаційних виділів відповідно до матеріалів базового лісовпорядкування 2013 року та межами згідно із координатами поворотних точок знаходиться в межах 40 кварталу Вилківського лісництва філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України». Листом Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства від 17.05.2021 № 04-01-19/370 повідомлено, що документами, які підтверджують право власності ДП «Ізмаїльське лісове господарство» на землі Вилківського лісництва є Проект організації та розвитку лісового господарства ДП «Ізмаїльське лісове господарство», таксаційного опису, відомостей поквартальних підсумків, карти-схеми лісонасаджень ДП «Ізмаїльське лісове господарство». Відповідно до листа Одеської обласної державної адміністрації № 1150/5/01-46/1366/2-22 від 16.02.2022 обласна державна адміністрація не надавала добровільну відмову, згоду на вилучення, припинення права користування ДП «Ізмаїльське лісове господарство» (на теперішній час філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України»), відведення будь-яким фізичним або юридичним особам або зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки. Крім того, відповідно до листа ДП «Ізмаїльське лісове господарство» від 11.05.2021 № 92 дозвіл на вилучення з постійного користування земельної ділянки ДП «Ізмаїльське лісове господарство» не надавало і підстав для такого вилучення немає. Вказане, на думку прокурора, беззаперечно свідчить, що передана Кілійською районною державною адміністрацією з державного лісового фонду земельна ділянка на момент прийняття оспорюваного розпорядження та на теперішній час належить до земель державної власності лісогосподарського призначення, перебувала і на даний час перебуває у постійному користуванні філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» та належить до земель державного лісового фонду, розпорядження якими на час прийняття спірного розпорядження мав здійснювати Кабінет Міністрів України. Відведення за рахунок державного лісового фонду земельної ділянки з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442, площею 0,1 га супроводжувалось фактичною незаконною зміною цільового призначення земель лісогосподарського призначення на землі для індивідуального дачного будівництва всупереч вимогам земельного законодавства без необхідних погоджень відповідних державних органів. З урахуванням інформації Секретаріату Кабінету Міністрів України № 21540/0/2-21 від 05.07.2021 та Одеської обласної державної адміністрації № 1150/5/01-46/1366/2-22 від 16.02.2022 про те, що рішення про зміну цільового призначення ділянки із зазначеним кадастровим номером не приймалося, вказане переконливо свідчить про те, що внаслідок прийняття усупереч вимог земельного та лісового законодавства України Кілійською районною державною адміністрацією спірного розпорядження № 483 від 01.10.2018, фактично незаконно вилучено та змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442. Згідно даних Державного земельного кадастру та Публічної кадастрової карти вбачається, що лісова ділянка, передана у власність [PERSON] , не є замкненою, а є частиною лісового масиву. Таким чином, спірна земельна ділянка на момент її відведення перебувала у постійному користуванні ДП «Ізмаїльське лісове господарство» (на теперішній час філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України»), відносилась до земель державного лісового фонду. Разом з тим, земельну ділянку з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 відведено у приватну власність неуповноваженим органом та всупереч порядку зміни цільового призначення із земель лісогосподарського призначення на землі рекреаційного призначення, оскільки Кабінет Міністрів України рішень про зміну цільового призначення земельної ділянки та її відведення у приватну власність не приймав. Біосферні заповідники включаються в установленому порядку до Всесвітньої мережі біосферних резерватів у рамках програми ЮНЕСКО «Людина і біосфера» та набувають міжнародного статусу. Відповідно до листа ДП «Ізмаїльське лісове господарство» від 16.07.2021 № 133 підставою формування кварталу 40 Вилківського лісництва було виділення кварталу 1 площу якого складають плавні та болота, землі, зайняті пісками, для яких плануються інші лісогосподарські заходи. Згідно матеріалів лісовпорядкування 1993-1994 та 2003-2004 років площа кварталу 1 Вилківського лісництва складала 386 га. При лісовпорядкуванні 2013-2014 років для кращого планування лісогосподарських робіт з кварталу 1 для створення кварталу 40 було виділено площу 29 га. Згідно матеріалів лісовпорядкування 2013-2014 років площа кварталу 1 складає 374,1 га. Зміна площі сталася за рахунок зміни площ інших кварталів. Зовнішні межі Вилківського лісництва з моменту створення Дунайського біосферного заповідника не змінювались. Як зазначалось вище про належність земельної ділянки з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 до земель державного лісового фонду свідчить інформація ВО «Укрдержліспроект» № 355 від 29.04.2021, № 2-1149 від 17.11.2023, а також інформація ДП «Ізмаїльське лісове господарство» від 19.05.2021 № 99, відповідно до яких земельна ділянка з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 згідно з матеріалами лісовпорядкування 2013 року знаходиться в межах 40 кварталу Вилківського лісництва ДП «Ізмаїльське лісове господарство» (на теперішній час філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України»). Таким чином, враховуючи, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2013 року знаходиться в межах 40 кварталу Вилківського лісництва ДП «Ізмаїльське лісове господарство», така земельна ділянка одночасно перебуває в межах Дунайського біосферного заповідника. Земельна ділянка, яка відведена у власність [PERSON] , знаходиться у межах Дунайського біосферного заповідника та з урахуванням ст. 3, 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ст. 3, 5 Закону України «Про екологічну мережу України» є територією та об`єктом природно-заповідного фонду України та екологічною мережею України, що відповідно до приписів п. «г» ч. 4 ст. 84 ЗК України унеможливлює набуття на неї права приватної власності. Ізмаїльською окружною прокуратурою порушується перед судом питання щодо визнання незаконним та скасування розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 483 від 01.10.2018 р. Отже підставами для визнання незаконним та скасування акта райдержадміністрації є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Враховуючи, що спірна земельна ділянка входить до складу земель державного лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДП «Ліси України», а також є територією Дунайського біосферного заповідника, вказане унеможливлює набуття права приватної власності на таку земельну ділянку, а відтак договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає визнанню судом недійсним. З огляду на викладене порушені права та законні інтереси держави в особі Одеської обласної державної (військової) адміністрації підлягають захисту шляхом зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку площею 0,1 га, з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 та має 6 поворотних точок, з наступними координатами: № 1 - координати: Х - 5032451.482, Y - 3310103.857; № 2 - координати: Х - 5032464.47, Y - 3310113.5; № 3 - координати: Х - 5032485.297, Y - 3310131.403; № 4 - координати: Х - 5032473.44, Y - 3310149.542; № 5 - координати: Х - 5032459.904, Y - 3310139.349; № 6 - координати: Х - 5032438.173, Y - 3310123.018. З метою реального поновлення інтересів держави у спірних правовідносинах доцільним є обрання способу захисту порушеного права у вигляді скасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію права власності за [PERSON] та [PERSON] : рішення державного реєстратора Кілійської районної державної адміністрації Чумаченко Л.Ю. від 19.10.2018 р. № 43568661; рішення приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Юрченка М.Є. від 16.08.2019 № 48273616. З огляду на незаконність державної реєстрації спірної земельної ділянки з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва, реєстрації речових прав за [PERSON] та відсутність підстав для реєстрації таких прав за їх дійсним власником - Одеською обласною державною адміністрацією, на підставі ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ч. 13 ст. 79-1 ЗК України, належним додатковим способом захисту інтересів держави є також заявлення вимоги про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442. Враховуючи, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 відведена за рахунок земель державного лісового фонду, судове рішення у даній справі вплине на права та обов`язки ДП «Ліси України» як спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства, у постійному користуванні якого знаходяться такі землі, а також Дунайського біосферного заповідника НАН України, який відповідно до положень ч. 1 ст. 17 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» є природоохоронною, науково-дослідною установою загальнодержавного значення, що утворена з метою збереження у природному стані найбільш типових природних комплексів біосфери, здійснення фонового екологічного моніторингу, вивчення навколишнього природного середовища, його змін під дією антропогенних факторів. Таким чином, наявні підстави для залучення ДП «Ліси України» та Дунайського біосферного заповідника НАН України до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Спірна земельна ділянка розташована на території Смарагдової мережі UA0000018 - Danube Biosphere Reserve (Дунайський біосферний заповідник). З метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді обласною прокуратурою скеровано до Одеської обласної державної адміністрації лист від 21.04.2022 № 12-357вих-22. Одеською обласною державною адміністрацією листом від 06.05.2022 № 4148/5/01-29/3436/2-22 поінформовано, що облдержадміністрацією не здійснювалось заходів представницького характеру щодо оскарження рішень райдержадміністрації, рішень державних реєстраторів, та припинення права власності на зазначені у листі земельні ділянки. Обставини бездіяльності Одеської обласної державної адміністрації свідчать також і відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, які підтверджують, що з моменту набуття відповідачем права власності на спірну земельну ділянку Одеською обласною державною адміністрацією заходи щодо звернення з відповідним позовом до суду не вживались. Факт незвернення до суду відповідного органу влади з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав захистити інтереси громадян, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян та звернення до суду з таким позовом. Таким чином, Одеська обласна державна адміністрація обізнана про необхідність захисту інтересів держави та мала відповідні повноваження для їх захисту, проте таких заходів не вжила, що відповідно до вимог ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для звернення прокурора до суду з цим позовом в інтересах держави в особі зазначеного уповноваженого органу влади. Зважаючи на викладене, керівник Ізмаїльської окружної прокуратури просив суд у поданому позові: 1.Усунути перешкоди власнику - державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Кілійської районної державної адміністрації № 483 від 01.10.2018 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для індивідуального дачного будівництва на території Приморської сільської ради (за межами населеного пункту) Кілійського району Одеської області". 2.Усунути перешкоди власнику - державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування рішення державного реєстратора Кілійської районної державної адміністрації Чумаченко Лариси Юріївни від 19.10.2018 № 43568661 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 5122383000:01:001:1442 за адресою: Одеська область, Кілійський район, Приморська сільська рада (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1670861251223, номер відомостей про речове право 28441559. 3.Усунути перешкоди власнику - державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442, укладеного 16.08.2019 між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченком Максимом Євгеновичем, зареєстрованого за № 1468. 4.Усунути перешкоди власнику - державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування рішення приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Юрченка Максима Євгеновича від 16.08.2019 № 48273616 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 5122383000:01:001:1442 за адресою: Одеська область, Кілійський район, Приморська сільська рада (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1670861251223, номер відомостей про речове право 32849971). 5.Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 5122383000:01:001:1442 з одночасним закриттям Поземельної книги відносно цієї земельної ділянки. Усунути перешкоди власнику - державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом зобов`язання [PERSON] повернути державі в особі Одеської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442, яка має 6 поворотних точок, з наступними координатами: № 1 - координати: Х - 5032451.482, Y - 3310103.857; № 2 - координати: Х - 5032464.47, Y - 3310113.5; № 3 - координати: Х - 5032485.297, Y - 3310131.403; № 4 - координати: Х - 5032473.44, Y - 3310149.542; № 5 - координати: Х - 5032459.904, Y - 3310139.349; № 6 - координати: Х - 5032438.173, Y - 3310123.018. 7.Стягнути з відповідачів на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 16104 грн. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 01.01.2024 року, прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 26.01.2024 р. представником третьої особи Дунайського біосферного заповідника Національної академії наук України, надано відзив на позовні вимоги, в якому зазначено, що адміністрація Дунайського біосферного заповідника НАН України вважає, що докази, викладені в позовних заявах Ізмаїльської окружної прокуратури, є логічними, цілком обґрунтованими і системними. Окремі із цих доказів сформовані з залученням матеріалів, які заповідник надавав прокуратурі. Заповідник підтримує вимоги позовних заяв і просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Як третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, просили суд розглядати вищезазначену справу без участі Дунайського біосферного заповідника НАН України. 29.01.2024 р. представником Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області Тітковою С.В. було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації від 01.10.2018 № 483 надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 для індивідуального дачного будівництва, яка знаходиться на території Приморської сільської ради Кілійського району за межами населеного пункту. 19.10.2018 було проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] , згідно рішення державного реєстратора Кілійської районної державної адміністрації Чумаченко Л.Ю. 16.08.2019 приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. здійснено відчуження земельної ділянки 5122383000:01:001:1442 на користь [PERSON] та було зареєстровано право власності за останнім. Згідно з розділом першим поземельної книги земельної ділянки ділянку площею за кадастровим номером 5122383000:01:001:1442, що була відкрита 22.08.2018 [PERSON] категорія зазначеної земельної ділянки «землі рекреаційного призначення». Жодною зі сторін чи третьою особою вказаного правочину, включно з ДП «Ізмаїльське лісове господарство» не заперечувались та не оскаржувались дії стосовно відведення земельної ділянки у власність для індивідуального будівництва оскаржуваної земельної ділянки. Відповідно, Кілійська районна державна адміністрація діяла в рамках чинного законодавства на час виникнення правовідносин. Посилання на положення які врегульовують порядок використання земель лісництва є недоцільним. Спірна земельна ділянка, виходячи з матеріалів позовної заяви, розташована на землях державного лісового фонду Вилківського лісництва (відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2013 року), а таким чином, виключно на помилкову думку позивача, входить до земель ДП «Ізмаїльське лісове господарство». В такому випадку, важливо акцентувати увагу на байдужість та бездіяльність лісогосподарського підприємства, оскільки внаслідок його бездіяльності виникла наявна спірна ситуація. Зважаючи на зазначене вище, оскільки позовна заява Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури є необґрунтованою, представник Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області просив відмовити в задоволенні позову Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації до Ізмаїльської районної державної адміністрації, [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване підприємство «Ліси України», Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України про визнання незаконним розпорядження та скасування розпорядження райдержадміністрації, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішень державних реєстраторів, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку у справі Кілійського районного суду Одеської області № 502/2536/23 в повному обсязі. 30.01.2024 р. [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що у 2017 році розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності за межами населеного пункту на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області громадянам України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у яких він придбав земельні ділянки. Розпорядженнями Кілійської районної державної адміністрації (наявні в матеріалах справи) було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництва на території Приморської сільської ради (за межами населеного пункту) Кілійського району Одеської області, а також передано у власність громадян: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: 5122383000:01:001:1700 площею 0,1000 га - гр. [PERSON] ; 5122383000:01:001:1701 площею 0,1000 га - гр. [PERSON] ; 5122383000:01:001:1702 площею 0,1000 га - гр. [PERSON] ; 5122383000:01:001:1703 площею 0,1000 га - гр. [PERSON] ; 5122383000:01:001:1634 площею 0,1000 га - гр. [PERSON] ; 5122383000:01001:1699 площею 0,1000 га - гр. [PERSON] ; 5122383000:01001:1442 площею 0,1000 га - гр. [PERSON] ; 5122383000:01001:1446 площею 0,1000 га - гр. [PERSON] ; 5122383000:01001:1443 площею 0,1000 га - гр. [PERSON] . Громадянами України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було у встановленому законодавством порядку отримано у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації земельні ділянки рекреаційного призначення з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва. Належним та підтверджуючим доказом того, що вищезазначені земельні ділянки відносяться саме до земель рекреаційного призначення, а не до земель природно-заповідного, природоохоронного призначення та земель лісогосподарського призначення, є матеріали Схем землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель Кілійського району Одеської області. Відповідно до Проекту районного планування Кілійського сільського адміністративного району Одеської області 1983 року територія спірної земельної ділянки входить в межі курортно-рекреаційної зони та відноситься до: зони та об`єктів рекреації, охоронюваних ландшафтів (проектний період); зарезервована під піонерські табори, табори труду та відпочинку, заклади короткочасного відпочинку, короткочасний відпочинок. Дана територія не відноситься до території заповідників, лісів та лісопитомників, які також позначені на проектному плані. Крім цього, додатковим доказом того що території спірних земельних ділянок не відноситься до земель природно-заповідного фонду та лісогосподарського призначення є Схема планування території Кілійського району Одеської області, розробленою в 2015 році. На доданій Схемі чітко зображено, що об`єкти природно-заповідного фонду, в т.ч. Дунайський біосферний заповідник, а також землі державного лісового фонду зазначені на даній Схемі планування території району, не включають до свого складу спірні земельні ділянки. В 2002 році було розроблений проект «Коригування детального плану території рекреаційної зони в районі с. Приморське Кілійського району Одеської області». Територія спірних земельних ділянок знаходиться між об`єктом № 110 (відповідно до експлікації закладів відпочинку - база відпочинку Військової частини [NUMBER] ) та охоронною зоною від берегу Чорного моря, на північ від об`єкту № 109 (б/в «Жемчужина»). Відповідно до умовних позначень територія спірної земельної ділянки відноситься до меж розробки проекту (рекреаційної зони) та територій «неудоб`я». Відповідно до таблиці Баланс території відноситься до « А. Рекреаційна зона. 5. Інші території (неудоб`я), та територій, виділених для будівництва баз відпочинку та кемпінгів». Зазначений проект містобудівної документації отримав багато погоджень повноважних органів, в тому числі, але не виключно: лист Державного управління екології та природних ресурсів в Одеській області Міністерства екології та природних ресурсів в Одеській області «Висновок по схемі коригування детального плану території рекреаційної зони в районі с. Приморське Кілійського району Одеської області, Кілійська райдержадміністрація» від 27.01.2004 року № 6638/03-06-09; лист Дунайського біосферного заповідника від 04.09.2004 № 160; комплексний експертний висновок «208/04» Укрінвестекспертизи Державного комітету України з будівництва та архітектури Одеської обласної служби, Висновок державної землевпорядної експертизи від 08.04.2004 р. № 1006. Проте, вищеперелічені документи, на підставі постанови слідчого управління ГУ МВС України у Одеській області від 12.08.2015 р. були витребувані в межах досудового розслідування, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42013170310000016 від 16.10.2013 р. Зауважень від громадськості, а також від псевдовласників та псевдокористувачів спірних земельних ділянок (Одеська обласна державна адміністрація, ДСП «Ліси України» та Дунайський біосферний заповідник), розташованих на території, щодо якої розробляється документація, та на суміжній з нею, не надходило. Це підтверджується також протоколом громадських слухань. Після проведення процедури громадських слухань у відповідності до абз. 2 ч. 8 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план був затверджений розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації від 03.03.2017 року № 139 «Про затвердження детального плану території земельної ділянки в адміністративних межа Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області (за межами населеного пункту) для індивідуального дачного будівництва». Вищевказаними розпорядженнями Кілійської районної державної адміністрації земельні ділянки віднесено до земель рекреаційного призначення з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва. З огляду на те, що земельні ділянки відносились до категорії земель - земель рекреаційного призначення та, відповідно, місце розташування земельних ділянок відповідало містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, відповідало вимогам законів, то у Кілійської районної державної адміністрації були відсутні підстави надавати мотивовану відмову. Тому районна адміністрація прийняла зазначене розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Процедура відведення земельних ділянок та передачі їх у власність була виконана законно, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В подальшому ним також з дотриманням вимог чинного законодавства України було придбано у власність шляхом купівлі на підставі цивільно-правових угод (копія наявна в матеріалах справи) вищевказаних земельних ділянок. Подальші нотаріальні дії щодо купівлі-продажу земельних ділянок ним також відповідали вимогам цивільного законодавства, а оскаржуються прокуратурою лише як такі, що стали наслідками «незаконних» (на думку прокурора) дій Кілійської районної державної адміністрації. До позовної заяви не наданий доказ, а саме державний акт на право постійного користування землею або витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно, що посвідчує право власності або користування ДСП «Ліси України». З якихось інших відкритих офіційних джерел або реєстрів також не вбачається наявності документів, що посвідчують ці права ДСП «Ліси України» у відповідності до ст.ст. 125, 126 ЗКУ. Натомість, прокуратура у своєму позові, посилається на інформацію філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України»», відображену у листі. Спеціальна норма Закону (ч.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України) діє як виключення з загальних правил за наявності двох умов: 1. Право постійного користування підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, а не інформацією філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України». 2. Надані державним та комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам та установам земельних ділянок у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України (01.01.2002 року). Доказів надання земельних ділянок ДСП «Ліси України» до 01.01.2002 року прокуратурою не надано. Натомість Позивач та ДСП «Ліси України» посилаються виключно на матеріали 2013-2014 років, якими нібито підтверджується право ДСП «Ліси України» на спірну земельну ділянку, а не на документи до набрання чинності Земельним кодексом України (01.01.2002 року). Крім цього, додані до позову у якості доказів графічні матеріали «Карта земель ДП «Ізмаїльське лісове господарство» з схематичним зображенням самозайнятих ділянок з кадастровими номерами згідно листа…» та «Фрагмент публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кв. 1 ; 40 Вилківського лісництва ДП «Ізмаїльський лісгосп» та межами земельних ділянок згідно наданих кадастрових номерів за станом на 01.01.2014 р.» не є планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування у відповідності до ст. 48 та ч. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, та Порядку здійснення лісовпорядкування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2023 р. № 112. Також відсутні докази того, що надані до позову матеріали були погоджені та затверджені, а відповідно можуть вважатись «матеріалами лісовпорядкування» та створювати якісь правові наслідки. В доданих матеріалах лісовпорядкування відсутня інформація або підтвердження того, що вказані графічні матеріали виконані лісовпорядними організаціями. Схеми виконані не в масштабі, в поганій якості, не містять інформацію про виконавців і т.д., а також не відповідають законодавству та нормативам щодо створення карт, схемів та інших графічних матеріалів. До позову не додані матеріали лісовпорядкування на «оновленій картографічній основі», в тому числі координати земельної ділянки в УСК-2000, яка нібито знаходиться в постійному користуванні ДСП «Ліси України». Без наявності координат земельної ділянки неможливо визначити накладання меж спірної земельної ділянки на межі ДСП «Ліси України». Також у позові не відповідають дійсності твердження, що згідно даних Державного земельного кадастру та Публічної кадастрової карти вбачається, що лісова ділянка, передана у власність, не є замкненою, а є частиною лісового масиву. За наявною інформацію спірна земельна ділянка ніколи не була ділянкою/частиною лісового масиву, що підтверджується також даними органу по земельних ресурсах, відповідно документацією із землеустрою та містобудівною документацією. Враховуючи вищезазначене, якщо б у Відділі у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та в Держгеокадастрі була інша інформація щодо статусу спірної земельної ділянки, то вони б про це зазначили в своїх вихідних даних, висновках, в т.ч. державної землевпорядної експертизи, та не надали б погодження на передачу земельної ділянки у власність. На території рекреаційної зони с. Приморське багато десятиліть розташовані бази відпочинку, які схематично зображені в проекті детального планування Кілійського району та більш детально значна частина яких зображена в проекті «Коригування детального плану території рекреаційної зони в районі с. Приморське Кілійського району Одеської області» 2002 року. Частина земель, про які йдеться в Указі Президента України, дійсно передана Дунайському біосферному заповіднику відповідно до державного акту на право постійного користування землею ІІ-ОД № 001676 (копія держ.акту наявна в додатку до позову Прокуратури). Але передачі земельних ділянок, видачі державного акту та реєстрації права користування за Дунайським біосферним заповідником передувало, рішення Одеської обласної ради від 23.06.2001 року № 322-ХХІІІ. Про це рішення зазначено в держ.акті. Проте Позивач не надав доказів саме «передачі» земельної ділянки в користування повноважним органом, наприклад на час 1998 року - Одеською обласною радою. Не наданий також державний акт на право постійного користування на землю, щодо якої виник даний судовий спір. Відсутня також державна реєстрація прав на земельну ділянку за Дунайським біосферним заповідником. Прокурор штучно підмінює поняття «визначення меж природно-заповідного фонду» та формування земельної ділянки, тому що відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЗКУ земельна ділянка - це частина земної поверхні не тільки з установленими межами, а й з певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Окремого статусу формування земельної ділянки землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення та підтвердження прав на неї, окрім як визначених ст.ст. 79-1, 125 та 126 ЗКУ немає, а, відповідно, доказів та підстав вважати, що спірна земельна ділянка належить до земель Дунайського біосферного заповіднику, а відповідно, і до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення - немає. Відповідно до схеми тимчасового зонування ДБЗ спірна земельна ділянка не входить до його території. Крім того, відповідно до схеми тимчасового зонування ДБЗ найближче до спірної земельної ділянки знаходиться зона антропогенних ландшафтів. Спірна земельна ділянка не входить до складу прибережної захисної смуги, а лише межує з нею. Це питання досліджувалось на стадії розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] (сусідньою земельною ділянкою зі спірною) та відповідні матеріали документації по прибережній захисні смузі наявні в проекті землеустрою. Крім того, відповідно до схеми тимчасового зонування ДБЗ до зони антропогенних ландшафтів включається північна частина о. Єрмаків, Жебриянівська гряда, городні ділянки та пасовища навколо м. Вилкового, прибережна захисна смуга проток р. Дунаю (Новостамбульське, Очаківське гирла) та прилегла частина акватори Чорного моря - 8145,9 гектара. Рекреаційна зона с. Приморське та, відповідно спірна земельна ділянка як складова рекреаційної зони, не зазначена як така, що входить до зони антропогенних ландшафтів. Рекреаційна зона с. Приморське також не входить до зони регульованого заповідного режиму та заповідної зони ДБЗ. За наявності у позові Прокуратури цих документів та проведення за замовленням позивачів технічних процедур або судово-технічної експертизи щодо порівняння координат спірної земельної ділянки та координатами земельних ділянок землекористувачів, визначених Указами Президента України, можна було б дійти висновку належності спірної земельної ділянки до території ДБЗ. Але Прокуратура не надає цих доказів, на думку відповідача, у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право землекористувачів та відповідних проектів відведення. До позовної заяви не додані докази розробки та затвердження у відповідності до чинного законодавства проекту організації території Дунайського біосферного заповідника, в т.ч. щонайменше наступні складові проекту: копії документів, що посвідчують право на земельну ділянку заповідника; карти, виконані на топографічній основі у зручному для користування масштабі (1:10000 - 1:100000) меж заповідника, функціонального зонування території заповідника з позначеними на ній межами інших територій та об`єктів природно-заповідного фонду, що розташовані на території заповідника, проектного плану; картографічні матеріали у форматі геоінформаційних систем, виконані на ортофотоплані кадастрової карти (плану) та в електронній схемі; геоінформаційні системи; супутникові та інші зображення, каталог координат меж заповідника в державній геодезичній системі координат УСК-2000. Без надання наведених вище доказів у прокурора немає підстав стверджувати, що спірна земельна ділянка входить до складу Проекту організації території Дунайського біосферного заповідника, не кажучи навіть про належність у відповідності до ст. 79, 79-1, 125, 126 ЗКУ до земель постійного користування Дунайського біосферного заповідника. Міністерство екології та природних ресурсів разом з підпорядкованим йому Дунайським біосферним заповідником протягом більше як 20 років не виконує вимоги щодо оформлення прав на земельну ділянку, що призводить до створення непорозумінь та конфліктів із землекористувачами на території Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишня Приморська сільська рада на даний час входить до складу Вилківської міської територіальної громади). Відсутність земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, оформлених речових прав, чітких меж (геодезичних координат) земельної ділянки створює корупційні ризики та, може призводити до зловживання владою або службовим становищем. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] просив суд врахувати правову позицію викладену у даному відзиві. Відмовити Ізмаїльській окружній прокуратурі у задоволені її позовних вимог повністю. Скасувати арешт на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, що є предметом спору у даній справі. 15.02.2024 р. першим заступником керівника Ізмаїльської окружної прокуратури було надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що не погоджуючись з позовною заявою, представником відповідача подано відзив, який надійшов 02.02.2024 та зареєстрований у вхідній кореспонденції окружної прокуратури за № 774-24 та з якого вбачається, що останній заперечує проти задоволення позову, виходячи з наступного. У поданому відзиві відповідач приходить до хибних висновків про приналежність спірної земельної ділянки до земель запасу Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, мотивуючи свої доводи відсутністю встановлених меж земель, що перебувають у постійному користуванні Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» та нібито неточністю матеріалів лісовпорядкування. Натомість факт належності земельної ділянки з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 до земель державного лісового фонду підтверджується належними, допустимими та юридично спроможними доказами, доданими до позовної заяви. Так, на даний час межі більшості земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України», не встановлені та, відповідно, державну реєстрацію права постійного користування на такі землі за державним підприємством не проведено. Листом Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства від 20.05.2021 № 04-01-19/384 повідомлено, що документами, які підтверджують право постійного користування ДП «Ізмаїльське лісове господарство» (на теперішній час Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України») на землі Вилківського лісництва є Проект організації та розвитку лісового господарства ДП «Ізмаїльське лісове господарство» у складі пояснювальної записки, таксаційного опису, відомостей поквартальних підсумків, карти-схеми лісонасаджень ДП «Ізмаїльське лісове господарство». У відповідності до листа філії «Ізмаїльське лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» від 11.07.2023 № 224 та № 92 від 11.05.2021 земельна ділянка з незаконно присвоєним кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 згідно з матеріалами лісовпорядкування 2013 року перебуває у постійному користуванні державного підприємства, квартал 40. Характеристика деревостанів, підросту, підлісків, невкритих лісовою рослинністю і нелісових земель наведені кварталу 1 наведено у таксаційному описі, відомостях поквартальних підсумків Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Ізмаїльське лісове господарство». Візуальне розташування спірної земельної ділянки в межах земель державного лісового фонду також підтверджується викопіюванням з оглядового плану запроектованих господарських заходів. Крім того, відповідно до листа Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання від 29.04.2021 № 355 та № 02-1149 від 17.11.2023 земельна ділянка з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2013 року знаходиться в межах кварталу 40 Вилківського лісництва філії «Ізмаїльське лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України». При цьому, ВО «Укрдержліспроект» надані фрагменти накладки на ортофотоплан з нанесеними межами кварталу 40 Вилківського лісництва філії «Ізмаїльське лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» та межами земельних ділянок, у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442. Окружною прокуратурою з урахуванням положень пункту 5 розділу VIII Прикінцеві положення ЛК України доводи позовної заяви щодо приналежності спірної земельної ділянки до земель державного лісового фонду обґрунтовано доказами, наданими філією «Ізмаїльське лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України», ВО «Укрдержліспроект» як спеціалізованими державними підприємствами, уповноваженими на ведення лісовпорядкування та інформуванням державних органів влади інформацією про сучасний стан лісів. Так, спірна земельна ділянка з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 як станом на даний час, так і у 2017 році знаходилась за межами населеного пункту та на землях державного лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України», тобто в силу положень статті 84 Земельного кодексу України (у різних редакціях цієї статті) належала до земель державної власності. Не заслуговують уваги також і доводи відповідача щодо неточностей чи помилок у матеріалах лісовпорядкування, а також те, що позовна заява обґрунтована матеріалами лісовпорядкування 2013 року. Час передачі у власність земельної ділянки були чинними матеріали лісовпорядкування ДП «Ізмаїльське лісове господарство» 2013 року, раніше - 2003 року, 1993 року і так далі. Територія земель державного лісового фонду, на якій розташована спірна земельна ділянка у 2017 році не змінювалась при проведенні лісовпорядкування 2003 та 2013 років. Зокрема, відповідно до листа ДП «Ізмаїльське лісове господарство» від 16.07.2021 № 133 згідно з матеріалами лісовпорядкування 1993-1994 років площа Вилківського лісництва складала 18718 га. При створенні у 1998 році Дунайського біосферного заповідника до його складу увійшла з вилученням із земель Держлісгоспу площа 7143 га та без вилучення - 11564 га (у тому числі квартал 1 площею 386 га). Підставою формування кварталу 40 Вилківського лісництва було виділення з кварталу 1, площу якого складають плавні та болота, землі, зайняті пісками, для яких плануються інші лісогосподарські заходи. Згідно із матеріалами лісовпорядкування 1993-1994 та 2003-2004 років площа кварталу 1 Вилківського лісництва складала 386 га. При лісовпорядкуванні 2013-2014 років для кращого планування лісогосподарських робіт з кварталу 1 для створення кварталу 40 було виділено площу 29 га. Згідно з матеріалами лісовпорядкування 2013-2014 років площа кварталу 1 складає 374,1 га. Зміна площі сталася за рахунок зміни площ інших кварталів. Зовнішні межі Вилківського лісництва з моменту створення Дунайського біосферного заповідника не змінювались. Також ДП «Ізмаїльське лісове господарство» повідомлено, що визначити площу 8,9 га, на яку зменшилась площа Вилківського лісництва після лісовпорядкування 2013-2014 років не представляється можливим, у зв`язку із помилками в роботі лісовпорядкування. Проте, слід зауважити, що зміна площі Вилківського лісництва на 8,9 га після лісовпорядкування 2013-2014 років здійснена саме у бік зменшення. Тобто, у будь-якому разі у порівнянні з 2017 роком площа Вилківського лісництва не зазнала збільшення. У поданому відзиві відповідач стверджує, що спірна земельна ділянка віднесена до категорії земель рекреаційного призначення, а не земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення. Як зазначено у позовній заяві, розташування Дунайського біосферного заповідника обґрунтовано з прив`язкою до кварталів Вилківського лісництва ДП «Ізмаїльське лісове господарство». Зокрема, згідно з інформацією ДП «Ізмаїльське лісове господарство» від 19.05.2021 № 99 на території Ізмаїльського району в Державному лісовому фонді України, який знаходиться в підпорядкуванні ДП «Ізмаїльське лісове господарство» Вилківське лісництво, відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2013 року знаходиться Дунайський біосферний заповідник площею 11256,2 га (квартали № 1-16, 24-40). Відповідно до документів долучених до відзиву на позовну заяву установлено, що 04.05.2018 управлінням державної експертизи Держгеокадастру проведено експертизу проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON] для індивідуального дачного будівництва за адресою: Приморська сільська рада (за межами населеного пункту) Кілійський район Одеська область про що складено висновок № 612-18. Підсумкова оцінка результатів державної експертизи: Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для індивідуального дачного будівництва за адресою: Приморська сільська рада (за межами населеного пункту), Кілійський район, Одеська область не в повній мірі відповідає вимогам законодавства України, встановленим нормам правилам та повертається на доопрацювання. Проте, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON] для індивідуального дачного будівництва не містить документів та відповідних коректурних аркушів, які підтверджують факт усунення недоліків встановлених висновком експертизи № 612-18 від 04.05.2018, зокрема щодо долучення до проекту землеустрою додаткових документів вказаних у п.10 Висновку, при цьому наявна відмітка про те, що «зауваження враховано». Однак, зазначене, жодним чином не змінює факту надання у приватну власність спірної земельної ділянки для цілей, не пов`язаних з веденням лісового господарства, а саме для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель лісогосподарського призначення суперечить положенням статей 20, 84, 122, 149 ЗК України та статей 16, 57 ЛК України, оскільки у тому числі змінено цільове призначення лісогосподарських земель без погодження органу виконавчої влади з питань лісового господарства та без попереднього прийняття відповідного рішення. Ураховуючи, що спірна земельна ділянка відповідно до наведеної вище інформації ДП «Ізмаїльське лісове господарство», ВО «Укрдержліспроект» знаходиться в межах кварталу Вилківського лісництва, така земельна ділянка одночасно є територією природно-заповідного фонду. Підсумовуючи викладене, доводи, зазначені представником відповідача у відзиві на позов, не спростовують позицію прокуратури, викладену у позові. Таким чином, у суду є достатні підстави для задоволення позову у повному обсязі. 18.03.2024 р. представником відповідача [PERSON] - [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що за заявою [PERSON] від 05.12.2016року до Кілійської районної державної адміністрації щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва на території Приморської сільради Кілійського району Одеської області було винесено Розпорядження № 18 від 06.01.2017 року, яким надано дозвіл громадянину [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,1га у власність для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності за межами населеного пункту на території Приморської сільради Кілійського району Одеської області. На підставі цього [PERSON] було замовлено в проектній організації , а саме: ТОВ «Бюро проектування та експертизи» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,1га у власність для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності за межами населеного пункту на території Приморської сільради Кілійського району Одеської області. На момент виділення земельної ділянки [PERSON] загальною площею 0,1 га з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 для індивідуального дачного будівництва, яка знаходиться на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області за межами населеного пункту зазначена земельна ділянка Згідно висновків ДЗК не перебувала, ані у власності, ані у користуванні громадян чи юридичних осіб, як на це посилається Прокуратура, опираючись на данні, надані ДП «Ліси України», яка своїми діями фактично вводить в оману як Позивача - Прокуратуру так і Поважний суд, ні чим не підтверджуючи та не спростовуючи дані ДЗК. Проектною організацією ТОВ «Бюро проектування та експертизи», при виготовлені та погоджені проекту землеустрою щодо надання [PERSON] у власність земельної ділянки загальною площею 0,1га з кадастровим номером 5122383000:01:001:1442 для індивідуального дачного будівництва, яка знаходиться на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області за межами населеного пункту були витримані всі вимоги чинного законодавства. За заявою [PERSON] , на підставі проекту землеустрою та

Outcome: dismissed