Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

04 січня 2023 року ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 45 735,78 грн. за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду 23 січня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи без повідомлення сторін. Позивач - ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» копію ухвали про відкриття провадження у справі отримало 23 січня 2024 року. Відповідач [PERSON] цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 11 січня 2024 року. 29 січня 2024 відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, мотивуючи це тим, що з травня 2023 року за адресою: [ADDRESS] ніхто не проживає, доступу до лічильника оператору ГРМ можливості не було, тому позивач нарахував обсяги споживання природного газу, що не відповідають дійсності, оскільки вони нараховувалися автоматично. Заборгованість за спожитий газ в сумі 28 914,92 грн. не співпадає з наданим фінансовим станом (згідно фінансового стану на 01.01.2023 року борг складає 33 442,39 грн.) 10 квітня 2024 позивачем було подано до суду пояснення, в яких позивач зазначив, що оператор ГРМ не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу та якщо споживачем природного газу порушуються вимоги Кодексу ГРМ, в частині передачі Оператору ГРМ (АТ «Гадячгаз») щомісяця з 01 по 05 число фактичних показників лічильника газу станом на 01 число місяця, об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період буде визначатися Оператором ГРМ (АТ «Гадячгаз» відповідно до вимог Кодексу ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що і буде вказано в рахунках на оплату послуг з газопостачання. Таким чином, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу. Станом на дату подачі товариством цих пояснень жодних корегувань від Оператора ГРМ- АТ «Гадячгаз» не надходило, тому постачальник здійснював нарахування вартості природного газу, спожитого споживачем згідно вимог чинного законодавства, на підставі даних оператора ГРМ, наданих останнім до 08 числа місяця наступного за звітним. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2021 на праві власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №355628568. Позивач вказує, що відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в період з березня 2021р. по жовтень 2023р. (включно), було спожито природний газ на загальну суму 45 735,78 (сорок п`ять тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 78 копійок, вартість якого залишилася не оплаченою споживачем, тоді як судом встановлено, що власником вказаного будинку [PERSON] став лише з 15 вересня 2021 року. Позивач ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» вказує, що вже звертався до Гадяцького районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з [PERSON] . Заява була задоволена, проте ухвалою від 03.10.2023р по справі № 526/2144/23 судовий наказ від 29.08.2023р. було скасовано. Судом встановлено, що ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звертався до Гадяцького районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з [PERSON] (справа №526/2144/23) за адресою: [ADDRESS] в сумі 37 349, 22 грн. За вказаною заявою Гадяцьким районним судом 29.08.2023 був виданий судовий наказ, який за ухвалою суду від 03.10.2023 був скасований за заявою боржника, з тих підстав, що [PERSON] не зареєстрований за вказаною адресою, а являється споживачем природного газу по [ADDRESS] . Отже, вказаний судовий наказ, хоча і був винесений відносно [PERSON] , але стосувався об`єкта споживача, розташованого за іншого адресою: [ADDRESS] , а не розташованого по [ADDRESS] , стосовно якого виник спір щодо несплати коштів за спожитий природний газ. Також судом встановлено, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій постачання природного газу …» на території України. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Позивач зобов`язаний постачати природний газ Споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Споживачем [PERSON] постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 22.09.2021р. Таким чином, Відповідач приєднався до умов Договору шляхом заявочного приєднання. Позивач стверджує, що в період з 19.10.2020 по 26.12.2020, з 01.03.2021 по 30.04.2021, з 01.05.2021 по 29.06.2021, з 01.07.2021 по 29.08.2021, з 31.08.2021 по 30.09.2021, з 02.10.2021 по 09.10.2021 [PERSON] являвся споживачем Постачальника «останньої надії» та був включений до Реєстру споживачів Постачальника «останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів Постачальника «останньої надії» яку зазначено у витягі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку Позивача. Проте, судом встановлено, що власником будинку, розташованого по [ADDRESS] , до якого здійснювалось постачання газу позивачем, [PERSON] став лише з 15 вересня 2021 року та подав заяву-приєднання до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам 22.09.2021 р., тому суд приходить до висновку, що у період з 19.10.2020 по 26.12.2020, з 01.03.2021 по 30.04.2021, з 01.05.2021 по 29.06.2021, з 01.07.2021 по 29.08.2021 та з 31.08.2021 до 22.09.2021 року, відповідач не міг бути споживачем Постачальника «останньої надії» за вказаною адресою, а отже не повинен здійснювати оплату за послуги позивачу за вказаний період і борг за цей період в сумі 4431,38 грн підлягає списанню. Щодо твердження відповідача, що сума заборгованості за спожитий газ є недійсною, оскільки оператор ГРМ (ПрАТ «Гадячгаз»), не маючи показників фактичного споживання ним природного газу, нараховував обсяги, які не відповідають дійсності і з травня 2023 року за вказаною адресою ніхто не проживає і обсяги газу нараховувались автоматично, суд виходить з наступного. Так, відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Гадячгаз», що є оператором газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (AТ «Гадячгаз») згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКІІ від 30.09.2015р. № 2494. Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕК1І № 2493 від 30.09.2015 року «2. У точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).» Крім того, відповідно пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ «1. Визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.» Відповідно до п. 5 Розділу 1 Правил постачання природного газу, «об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.» Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого Відповідачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи (ТОВ Оператор ГТС України) - Iplatforma, та в подальшому імпортується Постачальником у білінгову систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу. Витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку Відповідача додається до позовної заяви. Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу. Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. (п. 4 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем). Крім того, п.3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ визначено, що у разі тимчасового не проживання зареєстрованих на об`єкті споживача осіб споживач (або уповноважена ним особа) має своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк повідомити про це Оператора ГРМ та надати документи, які підтверджують відсутність зареєстрованої особи. Якщо період відсутності зареєстрованої особи буде перевищувати шість місяців, споживач (або уповноважена ним особа) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду має надавати Оператору ГРМ оновлену письмову заяву з відповідними підтвердними документами. [PERSON] , в порушення п. 4 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, своєчасно не надавав фактичні показання лічильника Оператору ГРМ ПрАТ «Гадячгаз», про що він сам вказує у відзиві, а отже позивачем фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача визначався на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. Також, відповідачем не було надано суду доказів щодо корегування Оператором ГРМ ПрАТ «Гадячгаз» показників газового лічильника за адресою: [ADDRESS] за спірний період та даних, що [PERSON] звертався з відповідною заявою про корегування показників до фактичного споживання. Відповідачем не надано даних і про корегування показників фактично спожитого природного газу та даних показників газового лічильника на час подачі відзиву до суду. Таким чином, позивач проводив нарахування вартості спожитого відповідачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого відповідачем природного газу. Відповідно п. 4.3. Договору «Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць». Пункт 4.5. Договору визначає, що розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. Дату виникнення зобов`язання Відповідача по оплаті за спожитий природний газ визначає п. 4.6. Типового договору «При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Типовим договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка.» Відповідно п. 4.10. Договору «У разі виникнення у Споживача заборгованості за послуги з газопостачання за цим Договором Споживач може звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором. Згідно Витягу з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] , за період з березня 2021р. по жовтень 2023р. сума заборгованості становить 45 735,78 грн. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини 1 статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Суд встановив, що між ТОВ «Газова Компанія «Нафтогаз України» та [PERSON] існують цивільні правовідносини, оскільки відповідач є споживачем природного газу у будинку, що належить йому на праві власності. Оскільки ТОВ «Газова Компанія «Нафтогаз України», як встановлено судом, проводив нарахування вартості спожитого відповідачем природного газу згідно вимог чинного законодавства - на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого природного газу, а [PERSON] не проводилась оплата спожитого газу, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за спожитий природний газ за період з 22.09.2021 ( часу приєднання ним до умов договору постачання природного газу за заявою-приєднання) по жовтень 2023 року включно в розмірі 41 304,40 грн (45 735,78 грн - 4 431,38 грн), тому позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач через засоби поштового зв`язку 25.12.20023 звернувся до суду з даним позовом, тому повинен був сплатити судовий збір при подачі позову до суду в сумі 2 684 грн. Судом встановлено, що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 2 415,60 грн згідно платіжної інструкції від 12.12.2023 р. Позовні вимоги позивача задоволені частково на 90%, отже витрати на судовий збір мають бути стягнуті пропорційно з відповідача у розмірі 90% від суми сплаченого судового збору в розмірі 2 415,60 грн, що становить 2 174,04 грн. Так як судом було встановлено, що судовий збір, сплачений позивачем в сумі 268,40 грн при подачі до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з [PERSON] (справа №526/2144/23) був сплачений по іншій справі, який не стосується вказаного спору, тому суд вважає, що зазначена вище сума судового збору не може бути зарахованою до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви у даній справі, а саме 2 684 грн і вважається несплаченою позивачем у повному обсязі. У зв`язку з цим суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути недоплачений позивачем судовий збір у сумі 268, 40 грн.

Outcome: partial