Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

У жовтні 2024 із позовом до суду звернувся [PERSON] , який просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.03.2021 року, що зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером №12663, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Мотивував заявлені вимоги тим, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, також його вчинено з пропущенням трирічного строку. У документах, на підставі яких вчинено виконавчий напис відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором. Ухвалою суду від 28.10.2023 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, з підстав наведених у заяві. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав. У судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. до суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд дослідивши надані докази установив, 29.01.2013 [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» уклали кредитний договір №004-01001-290113, який нота15.ріально не посвідчено. ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» право вимоги на підставі укладеного договору відступлення права вимоги за кредитним договором. ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» відступило ТОВ «Росвен інвест Україна» право вимоги за кредитним договором. ТОВ «Росвен інвест Україна» відступило ТОВ «ФК «Уно капітал» право вимоги за кредитним договором. ТОВ «ФК «Уно капітал» відступило ТОВ «ФК««Фінрезерв плюс»» право вимоги на підставі укладеного договору відступлення права вимоги №1-27/01 за кредитним договором. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 15.03.2021 року видала виконавчий напис №12663 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК««Фінрезерв плюс»» 33388,50 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. відкрито виконавче провадження ВП №65665762. Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У частинах 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затверджений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999. Згідно пункту 1 Переліку, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік доповнений пунктом 2, який передбачає отримання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в частині положень, які доповнювали пункт 2 Порядку. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 15.03.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Суд критично відноситься до аргументів вказаних позивачем, що нотаріусом не перевірено безспірність заявлених вимог, оскільки з наданих суду доказів неможливо встановити, які саме документи було надано відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Встановлені обставини свідчать, що стягнення заборгованості за виконавчим написом відбулось на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 6211,20 гривень в рахунок компенсації судових витрат зі сплати судового збору, що складається з 1211,20 грн - витрат на сплату судового збору та 5000 грн - витрат на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved