Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

09 грудня 2024 року поштовим відправлення на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Дмитрійчук А.А., в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 24 листопада 2018 року Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №243. Позов обґрунтовує тим, що 24 листопада 2018 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №243. Дітей від шлюбу сторони не мають. Спільне та сімейне життя сторін не склалося, оскільки в них виявилися різні погляди на поведінку та роль кожного з подружжя у сім`ї, тому вони прийшли до висновку, що подальше їх спільне проживання стало недоречним і почали жити окремо один від одного та проживають більше року окремо. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить як інтересам позивача, так і інтересам відповідача, та є спільним волевиявленням. Сім`я сторін розпалася остаточно і збережена бути не може, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 11 грудня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву. 30 грудня 2024 року на електронну адресу суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій остання просить позовну заяву про розірвання шлюбу задовольнити та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст.110 Сімейного Кодексу. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 24 листопада 2018 року уклали шлюб, який у цей же день зареєстрований Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №243, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 24 листопада 2018 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.5). Позивач стверджує, а відповідач не заперечує, що від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, а відповідач визнає, що їх спільне та сімейне життя не склалося, оскільки в них виявилися різні погляди на поведінку та роль кожного з подружжя у сім`ї, тому сторони прийшли до висновку, що подальше їх спільне проживання стало недоречним і почали жити окремо один від одного та проживають більше року окремо. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить як інтересам позивача, так і інтересам відповідача, та є спільним волевиявленням. Сім`я сторін розпалася остаточно і збережена бути не може. На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що відповідач визнала позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Дмитрійчук А.А., підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання відповідача [PERSON] , після розірвання шлюбу суд залишає їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до квитанції ID: 7092-4836-6986-0705 від 01 грудня 2024 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 605 гривень 60 копійок. Крім того, приймаючи до уваги клопотання позивача про залишення судових витрат за ним, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 605 гривень 60 копійок, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом, що є різницею між розміром сплаченого позивачем судового збору та його частиною, яка підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного, відповідно до ст.3, 24, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved