Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 червня 2021 року вона уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), зроблено актовий запис №187, видано свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу залишила прізвище - [PERSON] . Від спільного проживання у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. З часом, спільне сімейне життя між позивачкою та відповідачем стало погіршуватися, через, постійні суперечки. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, втрата почуття поваги та кохання один до одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З липня 2024 року почали проживати окремо. Позивачка переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є не можливе, та таким, що суперечить її інтересам. Позивач належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовну заяву підтримав та просила задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність. Суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), зроблено актовий запис №\~187. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер, від шлюбу мають доньку, яка проживає разом з матір`ю'. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки відповідач їх визнав повністю та просив розірвати шлюб, що не шкодить інтересам сторін. Питання розподілу судових витрат у частині витрат зі сплати судового збору слід вирішити відповідно\~до положень ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, на підставі чого, суд дійшов висновку, що судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1211,20 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі\~ч.\~ч.\~3,\~4\~ст.\~56,\~ст.\~ст.\~110,\~112\~СК України\~та

Outcome: approved