Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову посилалася на те, що 12 грудня 2012 року між нею та [PERSON] був укладений спадковий договір, відповідно до якого, вона передає після своєї смерті у власність відповідачці 43/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових споруд за адресою: [ADDRESS] , що належить їй на праві приватної власності. Умовами договору на відповідачку покладені такі обов`язки: щотижнево забезпечувати позивачу купівлю продуктів харчування,у разі такої необхідності за рахунок своїх коштів; забезпечувати проведення прибирання будинку не менше одного разу на тиждень; забезпечувати купівлю позивачу ліків та забезпечувати надання їй медичної допомоги у випадку захворювання за рахунок коштів відповідача; забезпечувати необхідною фізичною допомогою у житловому будинку та на земельній ділянці (необхідний ремонт будинку та надвірних будівель, посадка зелених насаджень тощо). Позивач зазначає, що після підписання договору відповідач деякий час виконувала взяті на себе зобов`язання, проте останні два роки усунулася від виконання зобов`язань за договором: перестала забезпечувати продуктами харчування, ліками, не надавала необхідну допомогу та відмовилась здійснювати догляд, взагалі не відвідувала її. У зв`язку зі станом здоров`я позивач проходила амбулаторне лікування, проте відповідачка жодного разу її не провідала, не надала жодної допомоги. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила розірвати спадковий договір від 12 грудня 2012 року, укладений між неюта [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Павловою Оленою Олександрівною, зареєстрований в реєстрі за №2411. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02 серпня 2022 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання спадкового договору залишена без руху,позивачу надано строк для усунення недоліків сім днів з моменту отримання копії ухвали. 19 вересня 2022 року позивач [PERSON] усунула недоліки, визначені ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02 серпня 2022 року. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2022 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 09 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06 березня 2023 року справу передано до Харківського районного суду Харківської області за територіальною підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 квітня 2023 року, справу передано в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І.В. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2023 року справа прийнята до провадження судді Березовської І.В. Представник позивача Надьон О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, значених в позові, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала суду письмові пояснення,в яких зазначила, що належним чином виконувала взяті на себе зобов`язання за спадковим договором, регулярно відвідувала позивачку, надавала матеріальну допомогу, забезпечувала необхідною фізичною допомогою у житловому будинку та на земельній ділянці, купляла будівельні матеріали, здійснювала ремонтні роботи в житловому будинку,возила позивачку до лікарні, доглядала. Проте 04 квітня 2022 року позивач в телефонній розмові повідомила їй, що відмовляється від її допомоги та бажає розірвати спадковий договір, на що вона відповіла, що у разі потреби готова надавати позивачу допомогу. Відтак, відповідач вважає,що не порушувала взяті на себе зобов`язання за спадковим договором. Третя особа приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Павлова О.О. не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових споруд за адресою: [ADDRESS] . /а.с. 6-8/ 12 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір, посвідченийприватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Павловою О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 2412. Згідно з пунктом 1 спадкового договору [PERSON] зобов`язується виконувати розпорядження [PERSON] ,що встановлені цим договором, і в разі її смерті набуває право власності на майно відчужувача,що є предметом цього договору. За п.2 спадкового договору предметом цього договору є 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових споруд за адресою: [ADDRESS] . Згідно пункту 7 спадкового договору [PERSON] зобов`язується виконувати наступні розпорядження відчужувача: щотижнево забезпечувати відчужувану купівлю продуктів харчування,у разі такої необхідності за рахунок своїх коштів; забезпечувати проведення прибирання будинку не менше одного разу на тиждень; забезпечувати купівлю відчужувачу ліків та забезпечувати надання їй медичної допомоги у випадку захворювання за рахунок коштів відповідача; забезпечувати необхідною фізичною допомогою у житловому будинку та на земельній ділянці (необхідний ремонт будинку та надвірних будівель, посадка зелених насаджень тощо). У пункті 15 договору також зазначено, що у разі невиконання набувачем майна розпоряджень відчужувача на її вимогу цей договір може бути розірваний у судовому порядку /а.с. 6-8/. У відповідності до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Спадковий договір укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (стаття 1304 ЦК України). Перехід майна від відчужувача до набувача на підставі спадкового договору не є окремим видом спадкування, а тому на відносини сторін не поширюються відповідні правила про спадкування. У статті 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Відповідно до частини першої статті 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2021 року у справі № 456/1081/20, спадковий договір є нерозривно пов`язаний з його сторонами. ЦК України надає останнім право заявляти у суді вимоги про дострокове розірвання договору. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання спадкового договору, якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України). Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що спадковий договір є нерозривно пов`язаний з його сторонами. ЦК України надає останнім право заявляти у суді вимоги про дострокове розірвання договору. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання спадкового договору, якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка посилалася на те, що відповідачка останні два роки не виконує свої обов`язки, як набувача, за спадковим договором, не надає їй необхідної допомоги та не забезпечує продуктами харчування, ліками, взагалі не відвідує, порушивши тим самим її права та умови договору. Зазначені обставини нічим не спростовуються. Заперечуючи проти позову, відповідачка зазначила, що належним чином виконувала взяті на себе зобов`язання за спадковим договором, проте не надала суду доказів на підтвердження виконання нею умов спадкового договору, що є її процесуальним обов`язком у силу статті 81 ЦПК України. У силу частини другої статті 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Тобто доведення виконання умов спадкового договору є обов`язком [PERSON] . Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 квітня 2018 року у справі № 587/2931/15-ц. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В матеріалах справи відсутні докази про те, що [PERSON] останні три роки вчиняла будь-які дії на виконання умов спадкового договору або вживала всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, а також, що позивачка відмовилася від допомоги відповідача як стверджує остання в своїх письмових поясненнях. В письмових поясненнях відповідачка визнала факт,що з квітня 2022 року не надає допомоги позивачці. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили суду,що з восени 2021 року [PERSON] стала ріже навідувати [PERSON] [PERSON] просила про допомогу сусідів. Після початку військової агресії РФ проти України [PERSON] взагалі перестала відвідувати [PERSON] , надавати їй допомогу. Допомогу [PERSON] надають сусіди та соціальний робітник Височанської селищної ради Харківського району Харківської області. За встановлених обставин відсутні належні та допустимі докази виконання відповідачкою своїх зобов`язань за спадковим договором, і не надано належних доказів щодо неможливості вчинення таких дій. Відтак, встановлено, що відповідачка, як набувач за спадковим договором, не виконувала розпоряджень відчужувача, зазначених у спадковому договорі, недотримувалася умов спадкового договору. Відповідачка не довела, що вона є невинуватою, та вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, а невиконання умов договору пов`язано з відмовою позивачки від її допомоги в квітні 2022 року, а тому відповідно до статті 1308 Цивільного кодексу України спадковий договір підлягає розірванню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі гривень, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved