Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

В провадженні Старовижівського районного суду Волинської області перебувала справа за позовом представника позивача [PERSON] - адвоката Куденьчука Олексія Андрійовича до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Волинської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції у Волинській області про відшкодування шкоди. Рішенням від 27 грудня 2024 року Старовижівського районного суду Волинської області позовну заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Куденьчука Олексія Андрійовича до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Волинської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції у Волинській області про відшкодування шкоди, - задоволено частково. Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди в розмірі 700 000,00 гривень 00 коп. Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] 50 000,00 гривень в рахунок відшкодування витрат понесених на отримання правової допомоги при здійсненні захисту від обвинувачення при розгляді кримінального провадження. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. До закінчення судових дебатів у справі, а саме 27 грудня 2024 року, стороною позивача було доведено до відома суд про те, що позивач [PERSON] поніс також судові витрати на оплату послуг адвоката при розгляді самої цивільної справи. Окрім того було зазначено про подання доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення. 01 січня 2025 року (дата відправки рекомендованого листа) представник позивача [PERSON] - адвокат Куденьчук О.А. подав до Старовижівського районного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача [PERSON] судових, витрат понесених на професійну правничу допомогу у справі цивільного провадження про відшкодування шкоди. Просив Старовижівський районний суд стягнути з відповідачів на користь позивача [PERSON] 30 000 грн. судових витрат, понесених останнім, на професійну правничу допомогу у справі цивільного провадження про відшкодування шкоди. 11 січня 2024 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Куденьчуком О.А. було укладено договір про надання правничої допомоги. Відповідно до Розділу 3 вказаного договору оплата послуг Виконавця (гонорар) за даним Договором визначається за домовленістю сторін та встановлюється в додатку до даного договору. Згідно пунктів 1, 2 Додатку №1 до договору від 11 січня 2024 року про надання правничої допомоги сторонами було погоджено, що на виконання пункту 3.1 основного Договору Клієнт зобов`язаний оплатити гонорар Виконавцю (Адвокату) в сумі 30 000 грн. протягом 5 днів з дня підписання основного договору та додатку №1 до такого договору. При цьому Виконавець (Адвокат) видає клієнту прибутковий касовий ордер. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 11-01/24 від 11 січня 2024 року за надання правової допомоги у справі цивільного провадження про відшкодування шкоди позивачем [PERSON] було оплачено адвокату Куденьчуку О.А. 30 000 грн. Зазначена сума судових, витрат понесених на професійну правничу допомогу у справі цивільного провадження про відшкодування шкоди підтверджується описом від 27 грудня 2024 року виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 11 січня 2024 року та актом від 27 грудня 2024 року виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 11 січня 2024 року, додатку №1 від 11 січня 2024 року зазначеного договору. Всього витрачений час адвокатом становить 16 год. 40 хв.,як зазначено в акті від 27 грудня 2024 року виконаних робіт. Час - 16 год. 60 хв., зазначений в описі від 11 січня 2024 року виконаних робіт суд сприймає як технічну описку і сприймає як 16 год.40 хв. Що узгоджується із актом від 27 грудня 2024 року виконаних робіт. Ухвалою від 10 січня 2025 року було призначено на 10 год. 00 хв. 16 січня 2025 року судове засідання Старовижівського районного суду Волинської області з повідомлення сторін для розгляду заяви представника позивача - адвоката Куденьчука О.А. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача [PERSON] судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Куденьчук О.А. в судове засідання не з`явилися. Будь-яких заяв та клопотань не подавали. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Що підтверджується довідкою про доставку електронного документа. Представник ГУНП у Волинській області в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв та клопотань не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Що підтверджується довідкою про доставку електронного документа. Відповідно до частини 4 статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Представник Державної казначейської служби України Кучер О.О. в судовому засіданні в режимі відеоконференції проти заяви заперечила з підстав, зазначених у її запереченні на заяву. Своє заперечення мотивувала тим, що заявлена сума правової допомоги в розмірі 30 000,00 грн. є завищеною. Крім цього, витрати на правову допомогу слід стягувати не з казначейської служби, а з відповідачів по справі. Бо казначейська служба ніяких прав позивача не порушувала, а є лише виконавцем рішення про стягнення моральної шкоди. Волинська обласна прокуратура подала до суду відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення. Відзив мотивований тим, що квитанція до прибуткового касового ордера не може слугувати належним доказом на підтвердження витраченої суми на правову допомогу, у зв`язку з відсутністю квитанції до прибуткового касового ордера, яка б відповідала вимогам банківського документа. Крім цього, зазначила, що органи прокуратури не можуть бути відповідачами по справі. Суб`єктом відповідальності є держава. Разом з тим, цивільна права про стягнення моральної шкоди не є складною. Тому розмір правової допомоги є завищеним. Щодо задоволення заяви представника позивача [PERSON] - адвоката Куденьчука О.А. - заперечила. Представник Волинської обласної прокуратури Нечая О.П. у судовому засіданні щодо заяви заперечив. В її задоволенні просив відмовити, з підстав, зазначених у відзиві на заяву. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно їх дослідивши, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частина перша статті 15 ЦПК України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до пункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України). За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлює, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей 134, 137, 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. З огляду на статтю 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04). Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15). Судом у судовому засіданні встановлено,що 11 січня 2024 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Куденьчуком О.А. було укладено договір про надання правничої допомоги. Відповідно до Розділу 3 вказаного договору оплата послуг Виконавця (гонорар) за даним Договором визначається за домовленістю сторін та встановлюється в додатку до даного договору. Згідно пунктів 1,2 Додатку №1 до договору від 11 січня 2024 року про надання правничої допомоги сторонами було погоджено, що на виконання пункту 3.1 основного Договору Клієнт зобов`язаний оплатити гонорар Виконавцю (Адвокату) в сумі 30 000,00 грн. протягом 5 днів з дня підписання основного договору та додатку №1 до такого договору. При цьому Виконавець (Адвокат) видає клієнту прибутковий касовий ордер. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 11-01/24 від 11 січня 2024 року за надання правової допомоги у справі цивільного провадження про відшкодування шкоди позивачем [PERSON] було оплачено адвокату Куденьчуку О.А. 30 000 грн. Зазначена сума судових, витрат понесених на професійну правничу допомогу у справі цивільного провадження про відшкодування шкоди підтверджується описом від 27 грудня 2024 року виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 11 січня 2024 року та актом від 27 грудня 2024 року виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 11 січня 2024 року, додатку №1 від 11 січня 2024 року зазначеного договору. Всього витрачений час адвокатом становить 16 год. 40 хв.,як зазначено в акті від 27 грудня 2024 року виконаних робіт. Час - 16 год. 60 хв., зазначений в описі від 11 січня 2024 року виконаних робіт суд сприймає як технічну описку і сприймає як 16 год.40 хв. Що узгоджується із актом від 27 грудня 2024 року виконаних робіт. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] отримав правову допомогу і поніс витрати на правову допомогу в розмірі 30 000, 00 грн. Крім того, з огляду на частину першу статті 26 Закону України «Про адвокатуру» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Застосування цієї норми права у подібних правовідносинах уже було предметом перегляду Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 756/3874/22 (провадження № 61-900св23) міститься правовий висновок про те, що не є підставою для скасування законного судового рішення ордер, форма якого не відповідає вимогам Положення про ордер на надання правової допомоги та порядку ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України, оскільки адвокат діяв на підставі договору про надання правової допомоги, що передбачено статтею 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». В адвоката не зупинено право на заняття адвокатською діяльністю і він не позбавлений права на заняття адвокатською діяльністю з виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України. У справі представник позивача - адвокат Куденьчук О.А. долучив до заяви окрім договору від 11 січня 2024 року про надання правничої допомоги, додаток №1 від 11 січня 2024 року до договору від 11 січня 2024 року про надання правничої допомоги, опис від 27 грудня 2024 року виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 11 січня 2024 року, акт від 27 грудня 2024 року виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 11 січня 2024 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 11-01/24 від 11 січня 2024 року про оплату позивачем [PERSON] адвокату Куденьчуку О.А. 30 000 грн., ордер на надання правничої правової допомоги від 11 січня 2024 року, свідоцтво № 658 від 30 травня 2012 року про право на зайняття адвокатською діяльністю. Адвокат Куденьчук О.А. брав участь у судових засіданнях, готував та здійснював промову у дебатах, відповідно до відомостей Єдиного реєстру адвокатів України не зупинено його право на заняття адвокатською діяльністю та він не позбавлений права на заняття адвокатською діяльністю з виключенням. Суд враховує ту обставину, що представник позивача [PERSON] - адвокат Куденьчук О.А. звертався до суду із позовними вимогами до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Волинської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції у Волинській області про відшкодування шкоди у сумі 1 000 000 грн. А рішенням від 27 грудня 2024 року Старовижівського районного суду Волинської області позовну заяву про відшкодування шкоди було задоволено частково. Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди в розмірі 700 000,00 гривень 00 коп. Що становило 70% заявлених позовних вимог. В решті частині позовних вимог було відмовлено. Враховуючи те, що позов було задоволено частково, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути понесені ним судові витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 21 000,00 грн. (30 000,00 грн. х 70% / 100 %). Щодо заперечень представником органу прокуратури відносно відсутності квитанції до прибуткового касового ордера на підтвердження витраченої суми на правову допомогу, яка б відповідала вимогам банківського документа, то суд висновує, що дані заперечення є безпідставними. Бо Верховний Суд у складі Колегії Касаційного адміністративного суду у справі 280/5176/20 зазначив таке. Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Також суд відхиляє твердження, що орган прокуратури не є відповідачем у справі. Адже належним відповідачем у цій справі є держава, яка повинна брати участь у справі через уповноважений орган (органи) державної влади, дії якого призвели до завдання позивачу шкоди. Грошові кошти стягнуто не з органу прокуратури, а з Держави Україна. Щодо заперечень представників державної казначейської служби та органу прокуратури щодо завищеної суми правової допомоги, то суд висновує таке. Беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, ціну позову, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката у сумі 30 000,00 грн. є співмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію розумності. А враховуючи те, що позов було задоволено частково, дані обставини не становлять надмірний тягар для відповідачів, що не суперечить принципу розподілу таких витрат. Відтак, суд дійшов висновку, що враховуючи категорію спору та зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, співмірною є компенсація витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000,00 грн. Що узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду (додаткова постанова від 14 червня 2023 року (справа № 357/8277/19, провадження № 14-65цс22). Тому суд висновує про часткове задоволення заяви та ухвалення у справі додаткового рішення шляхом стягнення на користь позивача [PERSON] відповідних витрат на правову допомогу у сумі 21 000,00 грн. з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України.

Outcome: partial