Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» є надавачем послуги з постачання теплової енергії у місті Кривому Розі. Відповідачі є доньками [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] за життя була співвласником багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Їй належало нежиле приміщення № 62. Померла була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , враховуючи факт проживання за однією адресою з померлою, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України є її спадкоємцями. За життя [PERSON] не здійснювала розрахунок в повному обсязі за надані позивачем житлово-комунальні послуги. Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому позивач вважає, що відповідачі успадкували й обов`язки спадкодавця по індивідуальному договору про надання послуги з постачання теплової енергії. У зв`язку з чим за період з 05 листопада 2021 року по 28 березня 2024 року за відповідачами утворилася заборгованість за послуги постачання теплової енергії у розмірі 108 39,00 грн, а також заборгованість за абонентське обслуговування за період з 05 листопада 2021 року по 30 квітня 2024 року в розмірі 566,65 грн. Позивачем здійснено Нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних на суму заборгованості. Сума збитків від інфляції за період з лютого 2022 року по травень 2024 року становить 15380,37 грн, 3 % річних за період з 01 лютого 2022 року по 14 червня 2024 року 4 638,05 грн. Також, позивачем нараховано на суму заборгованості пеню за період з 01 вересня 2023 року по 14 червня 2024 року у розмірі 300,28 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Вважає, що оскільки предметом спору є стягнення боргів спадкодавця, то наявні підстави для стягнення з відповідачів, які є спадкоємцями майна померлої, заборгованості за житлово-комунальні послуги. Посилається на те, що особи, які були зареєстровані на момент смерті із спадкодавцем, мають особливий статус: вони зобов`язані подати заяву про отримання спадщини або подати заяви про відмову від спадщини. Якщо особа, яка була зареєстрована на момент смерті зі спадкодавцем, не здійснила активних дій щодо подання заяви про отримання спадщини або подання заяви про відмову від спадщини, зі спливом шести місяців така особа вважається такою, яка прийняла спадщину автоматично. Свідоцтво на прийняття спадщини є кінцевим результатом саме оформлення спадщини. Проте первісним джерелом отримання спадкових прав та обов`язків є волевиявлення спадкоємця шляхом подання ним заяви про прийняття чи заяви про відмову від спадщини. У цьому випадку спадкоємці подали заяву на прийняття спадщини, яку було прийнято нотаріусом, та внесено відповідні дані до реєстру спадкових справ щодо визнання спадкоємцями. Фізичне неотримання свідоцтва про права на спадщину спадкоємцями після вчинення дій щодо подання ними заяви (з будь-яких незалежних причин), не свідчить про відсутність в них правосуб`єктності спадкоємців зі всіма правами та обов`язками. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за комунальні послуги у загальному розмірі 129424,35 грн, а також сплачений ним судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Процесуальні дії у справі. 01 липня 2024 року позовна заява надійшла до суду. 03 липня 2024 року для встановлення місця реєстрації відповідачів суддя скористався відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру. 11 липня 2024 року судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) [PERSON] 12\~липня 2024\~року позовна\~заява прийнята\~до розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 26 серпня 2024 року за клопотанням позивача витребувано докази. 01 жовтня 2024 року на адресу суду надійшли витребувані докази. 14 жовтня 2024 року витребувано докази. 06 листопада 2024 року надійшли витребувані докази. 07 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 11 листопада 2024 року надійшла уточнена позовна заява. 13 листопада 2024 року для встановлення місця реєстрації відповідача [PERSON] суддя скористався відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру. 13 листопада 2024 уточнене клопотання про витребування доказів залишено без задоволення. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками направлялась судом за зареєстрованим місцем проживання відповідачів. Заяв та клопотань від сторін не надходило. У зв`язку з ненаданням відповідачами відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» надає послуги з постачання теплової енергії, у тому числі, до багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власником нежилого приміщення 62 будинку [ADDRESS] значиться [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ; є дочками померлої [PERSON] . Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 05 листопада 2021 року по 28 березня 2024 року за адресою: [ADDRESS] утворилася заборгованість за послуги постачання теплової енергії у розмірі 108539,00 грн, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 05 листопада 2021 року по 30 квітня 2024 року в розмірі 566,65 грн. Сума збитків від інфляції за період з лютого 2022 року по травень 2024 року становить 15380,37 грн, 3 % річних за період з 01 лютого 2022 року по 14 червня 2024 року 4 638,05 грн. Також, позивачем нараховано на суму заборгованості пеню за період з 01 вересня 2023 року по 14 червня 2024 року у розмірі 300,28 грн. 19 квітня 2022 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 19 квітня 2022 року державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори здійснено реєстрацію спадкової справи № 152/2022 після смерті [PERSON] . Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на все належне [PERSON] нерухоме майно накладено арешт. 11 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Постановою державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори від 11 листопада 2022 року [PERSON] та [PERSON] , яка вважається такою, що фактично прийняла спадщину, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з накладенням арешту на все нерухоме спадкове майно. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань з оплати наданих послуг, та спадкові правовідносини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, приписами ст.525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Пунктами 1, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Нормою ч.5 ст.13 зазначеного Закону передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ч.ч.\~1-3\~ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої\~статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК України). Частиною першою\~статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відсутність реєстрації права власності не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що за адресою нежилого приміщення, що належало померлій [PERSON] , утворилася заборгованість з оплати комунальних послуг, які надає позивач. У зв`язку з цим у позивача виникло право на стягнення зазначеної заборгованості. Відповідачі прийняли спадщину після смерті матері, тому в силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкове майно вважається таким, що належить їм з часу відкриття спадщини. Після прийняття спадщини спадкоємець стає учасником тих самих правовідносин, суб`єктом яких раніше був спадкодавець, тобто фактично відбувається заміна суб?єкта у правовідносинах, учасником яких був спадкодавець. Крім цивільних прав, до спадкоємців переходять також і майнові обов?язки спадкодавця (наприклад, сплата боргів, відшкодування заподіяної шкоди тощо). Права й обов?язки спадкодавця, що входять до складу спадщини, переходять до спадкоємців як єдине ціле.\~ Разом з тим, нотаріусом відмовлено відповідачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв`язку з накладенням арешту на спадкове майно. Таким чином, правовстановлюючі документи на нежиле приміщення у відповідачів відсутні. Підпунктом 4.18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Згідно з ч.11 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Законодавство України не містить прямого обов`язку спадкоємця зняти арешт зі спадкового майна або визнати право власності на нерухоме майно у порядку спадкування у судовому порядку у зв`язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у разі накладення арешту на спадкове майно. Таким чином, цивільне законодавство встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, питання про вирішення питання зняття арешту зі спадкового майна у судовому порядку спадкоємці приймають на власний розсуд. Виходячи зі змісту ст. 1282 ЦК України, це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця. Для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема, часткова відповідальність. Проте, з огляду на те, що відповідачі не оформили право на спадщину, обсяг спадкової маси невідомий, суд позбавлений можливості вирішити питання про задоволення вимог кредитора в межах вартості майна, отриманого в спадщину. Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~п.2 ч.2 ст.141\~ЦПК України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed