Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

Короткий зміст заяви У грудні 2024 року [PERSON] звернулася до Березівського районного суду Одеської області із заявою про встановлення факту належності архівної довідки. Заява мотивована тим, що вона звернулася до територіального органу Пенсійного Фонду України щодо попереднього обчислення страхового стажу для визначення пенсії за віком. Для підтвердження страхового стажу вона надала трудову книжку № [NUMBER] та архівну довідку № 01-46-496 від 12.11.2024 року. Заявник посилається на те, що отримала відмову від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.11.2024 № 155050004928 в якій вказано, що в наданих документах виявлено розбіжності, а саме: період роботи за 1986-1989 р.р., згідно архівної довідки № 01-46-496 від 12.11.2024 року вказано невірно дата народження 1957 рік, що розбіжне згідно паспорта [NUMBER] , виданим Березівським РВ УМВС України в Одеській області 18 січня 2001 року. Оскільки при розгляді документів для призначення пенсії за віком виявлені розбіжності між трудовою книжкою, архівною довідкою про підтвердження стажу неточні дата народження та паспортом громадянина України, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області рекомендувало звернутись до суду для підтвердження факту належності архівної довідки № 01-46-496 від 12.11.2024 на № 01-33-189 про підтвердження страхового стажу [PERSON] , [INFO] . В архівній довідці № 01-46-496 від 12.11.2024 на № 01- 33-189 зазначається, що в книгах нарахування та обліку трудового стажу (форма 14 книги нарахування стажу) працівників КСП ім. «Ведути» Березівського району Одеської області, значиться [PERSON] - 1957 року народження (так в документі). Встановлення факту приналежності архівної довідки [PERSON] необхідно для зарахування страхового стажу. Неточності в архівній довідці позбавляють її права на призначення та нарахування відповідної пенсії, тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту належності документа. Рік народження «1957» в архівній довідці вказано помилково, виправити помилки, допущені в первинних документах неможливо. Ураховуючи наведене, [PERSON] , [INFO] , просить суд встановити факт належності їй архівної довідки № 01-46-496 від 12.11.2024 року, виданої відділом трудового архіву виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області. Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2024 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 12 грудня 2024 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами окремого провадження. Заявник в судове засідання 25 грудня 2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому 25 грудня 2024 року представник заявника подала заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності та відсутності заявника. Представник заінтересованої особи в судове засідання 25грудня 2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому 23 грудня 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та без фіксації технічними засобами. Заперечень на заяву заінтересована особа не надала. Фактичні обставини справи Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 03 грудня 1988 року Розквітівською сільською радою Березівського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 03 грудня 1988 року уклали шлюб, актовий запис № 20. Трудова книжка серії [NUMBER] від 10 квітня 1986 року належить [PERSON] , [INFO] . Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 18 січня 2001 року Березівським РВ УМВС України в Одеській області, належить [PERSON] , [INFO] . В архівній довідці № 01-46-496 від 12.11.2024 року, виданій відділом трудового архіву виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області, зазначено, що в книгах нарахування та обліку трудового стажу працівників КСП ім. Ведути Березівського району Одеської області значиться [PERSON] , 1957 року народження (так в документі). У відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.11.2024 № 155050004928 вказано, що в наданих документах виявлено розбіжності, а саме: період роботи за 1986-1989 р.р., згідно архівної довідки № 01-46-496 від 12.11.2024 року вказано невірно дата народження 1957 рік, що розбіжне згідно паспорта [NUMBER] , виданим Березівським РВ УМВС України в Одеській області 18 січня 2001 року. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України. Частиною 1, 2 статті 293\~ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами 3, 4, 6 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293, статті 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факти, що мають юридичне значення, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із частиною 2 статті 315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, що викладені в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно з частиною 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Так, метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] , а саме архівної довідки, є підтвердження останньою страхового стажу. Однак розбіжність в написанні її року народження унеможливлює здійснення заявницею свого права на отримання пенсії за віком. Відповідно до п.п.11, 13, 14 Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 № 295/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.03.2015 за №251/26696, визначено, що прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої запитується інформація, подаються згідно з архівними документами (п. 10). У тексті архівних довідок не дозволяється робити виправлення, не допускаються коментарі та власні висновки виконавця (п. 13). Невідповідність окремих відомостей, що містяться в документах архіву, даним, викладеним у запиті, не може бути перешкодою для внесення їх до тексту архівної довідки, якщо інша документна інформація не залишає сумніву у тотожності особи чи певних фактів (п. 10). Текст архівних довідок повинен відповідати суті запиту і не повинен містити зайвих слів. При вміщенні в архівну довідку витягів з документів вони обов`язково беруться в лапки. Найменування організації (установи, підприємства), в якій працювала або навчалася фізична особа, в тексті архівної довідки наводиться повністю, при повторних згадуваннях дозволяється використання офіційних скорочень. Якщо найменування організації (установи, підприємства) змінювалося, в архівній довідці зазначається лише найменування, яке було у той період, про який йдеться в запиті ( п.9). Судом встановлено, що в архівній довідці № 01-46-496 від 12.11.2024 року, виданій відділом трудового архіву виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області, зазначено, що в книгах нарахування та обліку трудового стажу працівників КСП ім. Ведути Березівського району Одеської області значиться [PERSON] , 1957 року народження (так в документі). Всі інші, надані [PERSON] документи, містять інфоормацію про дату народження [PERSON] [INFO] . Отже, проаналізувавши наявні у матеріалах справи документи, суд дійшов висновку про належність [PERSON] , [INFO] , архівної довідки № 01-46-496 від 12.11.2024 року. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи надані заявником копії документів, суд вважає, що вимоги заяви [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Предметом розгляду вказаної заяви є встановлення факту належності документів. Суд вважає, що даний факт підтверджується письмовими доказами, наявними у справі. Так, в архівній довідці допущено помилку в році народження заявниці, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, оскільки архівна установа забезпечує облік і зберігання архівних документів, використання відомостей, що в них містяться, але не може вносити виправлення у вказані документи, а тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через недоліки у зазначенні в архівній довідці відомостей про дійсну дату її народження, не може в повному обсязі реалізувати свої права. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Враховуючи викладене,

Outcome: approved