Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 січня 2019 року між ними був укладений шлюб, від якого вони мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; на теперішній час їх сімейні стосунки припинені, між ними зникло почуття любові, взаємоповаги та взаєморозуміння, після неодноразових намагань ними зберегти сім`ю та жити заради дитини, зберегти шлюб не вдалося. Шлюбні відносини остаточно припинені у березні 2022 року. Вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Позивач просить не надавати строк для примирення та покласти судові витрати на нього. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримав, відповідачка не заперечувала проти його задоволення. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 4 грудня 2024 року відкрите спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін, у справі призначене перше судове засідання для розгляду справи по суті, відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Дослідивши матеріали\~справи,\~суд установив, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 25 січня 2019 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 87. Подружжя є батьками спільної малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, подружніх стосунків\~не підтримують,\~спільних інтересів\~не мають та не ведуть спільного господарства. Клопотання про надання строку для примирення подружжя до суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом положень ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому, заявлений позов необхідно задовольнити. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Понесені позивачем у справі судові витрати по сплаті судового збору за його клопотанням, слід залишити за ним, що з огляду на засади диспозитивності цивільного судочинства не суперечить вимогам ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved