Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Позивачка в особі свого представника адвоката Фельського С.Л. звернувся до суду з позовом до СКП «Об`єднана житлово-комунальна, побутова та ритуальна служба» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: [PERSON] про визнання користувачем місця поховання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , є сином покійного [PERSON] , який помер [INFO] . Батько позивача похований на [PERSON] за адресою [ADDRESS] . [PERSON] разом з братом, [PERSON] , з моменту смерті батька дбають про місце поховання, відвідують могилу батька, прибирають, приносять квіти. Навідуючись на могилу батька протягом 2023 року вони бачили, що на могилі відсутній пам`ятник, (хоча на той момент пройшло більше року після поховання батька). Виявивши бажання встановити пам`ятник на могилі батька, позивач разом з братом звернулись до відповідача СКП «Об`єднана житлово-комунальна, побутова та ритуальна служба» с запитом стосовно можливості встановлення намогильної споруди. Але отримали відповідь, що можливість встановити пам`ятник з`явиться лише після надання письмової згоди користувача місця поховання. Користувачем місця поховання [PERSON] , є [PERSON] (друга дружина). Розуміючи, що для встановлення пам`ятника на могилі батька потрібна письмова згода [PERSON] , вони звернулись до неї, з питання надання відповідного дозволу, та документів. Звертались, як засобами телефонного зв`язку так і направили офіційний лист. У листі відповідачці було запропоновано разом встановити пам`ятник, її чоловіку та батьку позивача, [PERSON] . Але, у зв`язку з тим, що стосунки з [PERSON] , ще за життя батька скались неприязні, а після смерті та поділу спадкового майна стали ще гірші, відповідачка відмовила у наданні відповідного дозволу. Для встановлення пам`ятника необхідно надати дозвіл та документи користувача місця поховання. А саме, свідоцтво про смерть та свідоцтво про поховання, передбачене вимогами профільного законодавства, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 16.10.2024 було відкрито провадження у вказаній справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 06.12.2024, за заявою позивача, залучено в якості співвідповідача у справі [PERSON] . 03.01.2025 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому вона заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі посилаючись на те, що між сторонами спір фактично відсутній, та вразі відшкодування позивачем, та його братом [PERSON] витрат, які були понесені відповідачкою на поховання [PERSON] в сумі 25197,00 грн., то вони стануть співвласниками поховання та зможуть встановити пам`ятник. 07.01.2025 від відповідача СКП «Об`єднана житлово-комунальна, побутова та ритуальна служба» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в особі адвоката Марковського М.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що вони проти позову не заперечують, однак вказують на те, що СКП «Об`єднана житлово-комунальна, побутова та ритуальна служба» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області є лише реєстратором прав на місце поховання та прав на встановлення намогильних споруд на кладовищі Святого Миколая, та не мають жодних адміністративно-розпорядчих функцій щодо предмету спору. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Крім того зазначив, що він не бажає скористатись правом на подання відповіді на відзив. Просив позов задовольнити. Відповідача [PERSON] у судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлена судом належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджуються копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 23.04.1992 (а.с.7). Згідно копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.08.2022 встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 64 років у м. Запоріжжя, про що Запорізьким відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 28.07.2022 складено відповідний актовий запис № 1577 (а.с. 6). Листом від 20.08.2024 №31/01-27 СКП «Об`єднана житлово-комунальна, побутова та ритуальна служба» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області на запит адвоката Фельського С.Л. повідомили, що [PERSON] , [INFO] , похований на кладовищі Святого Миколая, за адресою: [ADDRESS] , ряд [NUMBER] , місце 38, про що видане свідоцтво про поховання № [NUMBER] . На місці поховання намогильна споруда не встановлена. Користувачем поховання є [PERSON] . Заявник [PERSON] може замовити встановлення намогильної споруди на місці поховання [PERSON] лише за письмовою згодою користувача місця поховання. (а.с. 8) Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» (далі Закон), користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону. За приписами ст. 11 Закону поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я; свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України. У відповідності до положень ст. 25 Закону після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та вважає за можливе з метою реалізації його права, як близького родича померлого, на вирішення питань по встановленню надмогильних споруд, у межах могили та здійснення інших дій, пов`язаних з використанням місця поховання, що не суперечать законодавству, визнати [PERSON] співкористувачем місця поховання [PERSON] , померлого [INFO] , який похований на кладовищі Святого Миколая. Щодо доводів відповідача [PERSON] про відсутність спору, та необхідності компенсувати їй витрат на поховання, то суд вважає вказані доводи такими, що не заслуговують на увагу оскільки, відповідачка фактично заперечувала проти задоволення позову, що свідчить про наявність відповідного спору між сторонами. А щодо доводів про необхідність компенсації витрат на поховання суд вказує на те [PERSON] не позбавлена права звернутись до суду із відповідним позовом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial