Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась\~досуду із заявоюпро встановлення факту смерті її доньки [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки України, с. Олексіївка Бобринецького району Кіровоградської області, яка померла [INFO] в с. Раденськ Олешківського району Херсонської області. В обґрунтування заяви заявник зазначила, що [INFO] на тимчасово\~окупованій території\~України в с. Раденськ Олешківського району Херсонської області померла її донька [PERSON] , [INFO] . На підтвердження факту смерті доньки наявне лише свідоцтво про смерть видане окупаційною владою, що унеможливлює зареєструвати смерть згідно вимог національного законодавства та отримати свідоцтво про смерть, встановленого Україною зразка. Встановлення даного факту заявнику необхідно для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23.12.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Витребувано з Бобринецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження, смерть відносно [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Заявник заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] в с. Раденськ Олешківського району Херсонської області, померла донька заявника [PERSON] , [INFO] та факт її смерті відображено у наданій заявником копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.07.2024 року 99500005 Скадовським районним відділом записів актів цивільного стану Управління записів актів цивільного стану Херсонської області (а.с.4). Інформація про причину смерті свідоцтво не містить. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22.10.2015 року Бобринецьким РС УДМС України в Кіровоградській області та витягу з реєстру територіальної громади від 09.07.2024 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Олексіївка Бобринецького району Кіровоградської області, з 28.08.1998 року мала зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.5, 6). Бобринецьким відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Кропивницькому районі\~Кіровоградської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса) за запит суду листом від 25.12.2024 року, вих. №582/33529 повідомлено про наявність в архіві відділу актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис №27 від 20.12.1980 року, складеного Свердловською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, а також про відсутність в архіві відділу актового запису про смерть на [PERSON] , [INFO] . Доступ до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній, через що надати витяг з вказаного реєстру немає можливості (а.с.23). Заявник [PERSON] , допитана в судовому засіданні як свідок, пояснила, що її донька [PERSON] , [INFO] , поїхала проживати в с. Раденськ Олешківського району Херсонської області, де проживала з неповнолітнім сином, звідки не змогла виїхати під час війни через відсутність коштів. Під час обстрілу населеного пункту 08.07.2024 року [PERSON] їхала на велосипеді та загинула. Після смерті доньки [PERSON] без опіки залишився неповнолітній син останньої [PERSON] , 17 років, який поховав матір та отримав свідоцтво про смерть. Також у померлої є дві доньки, які проживають з нею в с.Олексіївка. Через відсутність свідоцтва про смерть доньки не може оформити піклування за онуком та отримати нараховані на рахунок доньки аліменти. У відповідності до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану фату смерті. Частиною 1 статті 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 22.12.2022 № 309 затверджено перелік території, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацію станом на 05.06.2024 (який був чинний на момент смерті [PERSON] ). Так, зокрема, до вказаного переліку належить вся територія Олешківської міської територіальної громади Херсонського району Херсонської області, до складу якої входить с. Раденськ. Таким чином, місце смерті [PERSON] на дату її смерті мало статус тимчасово окупованої території України. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.ст. 1, 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені в порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. У відповідності до ч.4 ст.49 ЦК України факт смерті підлягає державній реєстрації та обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктом першим\~глави п`ятої\~розділу ІІІ\~Правил державної\~реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 року №3307/5) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/0); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/0); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Мінюсту від 18.10.2000 року №52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024. Надана заявником копія свідоцтва про смерть, що підтверджує факт смерті [PERSON] , видане органом державної влади, який створений всупереч законодавству України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану. Також суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туречиини (Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), а також Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia ), де грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність та території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони, необхідності уникати вакууму в системі захисту прав людини. Зазначений вийняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосовувана до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Оскільки реєстрація факту смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась, тому є підстави в судовому порядку встановити факт смерті останньої. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка. Наявні у заявника документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію смерті в будь-якому органі РАЦС на території, підконтрольній українській владі. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заяву про встановлення факту смерті слід задовольнити, що дасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть особи, видане державним органом України та в подальшому оформити піклування над неповнолітнім сином померлої доньки. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved