Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 25 листопада 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні позивача [PERSON] , про стягнення аліментів на час навчання. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 жовтня 2001 року по 21.01.2021 рік. У шлюбі у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21 січня 2021 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно судового наказу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2022 року із відповідача на користь позивачки стягувалися аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначає, що на сьогоднішній день [PERSON] досягла повноліття і аліментні зобов`язання на її утримання припиненні. Дочка [PERSON] навчається у Вишнянському фаховому коледжі Львівського національного університету природокористування, на четвертому курсі денної форми навчання, на платній формі навчання, спеціальність «Право». Позивачці важко самостійно утримати дочку, так як вона отримує пенсію у розмірі 2980 грн. як особа з інвалідністю третьої групи, не має інших джерел доходів та потребує матеріальної допомоги на утримання дочки з боку батька. Покликаючись на зазначені обставини позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з часу пред`явлення позову та на період навчання до 30 червня 2025 року. Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 2 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 26). Позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, представник позивачки адвокат Кіт В.Ю. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечуючи проти заочного розгляду справи (а.с. 43). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом отримання судової повістки (а.с. 42), у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі та відзиву на позовну заяву суду не надав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За вказаних обставин, відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалою суду від 10 січня 2025 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи (а.с. 44). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с. 13). Згідно довідки про склад сім`ї № 38 від 11 жовтня 2024 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 16). [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи (а.с. 7). Дочка сторін [PERSON] навчається у Вишнянському фаховому коледжі Львівського національного університету природокористування, на четвертому курсі денної форми навчання, на платній формі навчання, спеціальність «Право», термін навчання до 30 червня 2025 року, що підтверджується договором № 4171/21 про надання освітних послуг від 03.08.2021 року та відповідною довідкою (а.с. 14, 15). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років (Постанова ВС від 01.12.2021 у справі №753/20347/20). Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3\~Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України, аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що дочка навчається на денній формі навчання, то не має змоги працювати, не має інших джерел доходів і потребує матеріальної допомоги на своє утримання з боку обох батьків. Грошове забезпечення позивача здійснює його мати, відповідач не покриває частини витрат необхідних для навчання позивача. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, обов`язок по утриманню повнолітньої дочки в період його навчання не може бути покладений виключно на матір дитини. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Також судом враховується та обставина, що позивач, як повнолітня особа, повинна та може вживати заходи для свого власного забезпечення. За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач є особою працездатного віку, тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають до задоволення. При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, стан здоров`я сторін, матеріальне становище відповідача. Також суд враховує необхідність придбання продуктів харчування, одягу, проїзд, предметів і речей для навчання тощо. Тому суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період його навчання у Вишнянському фаховому коледжі Львівського національного університету природокористування, на четвертому курсі денної форми навчання, на платній формі навчання, спеціальність «Право», починаючи з 25 листопада 2024 року і до 30 червня 2025 року. Зважаючи на положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved