Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Придніпровська товарна біржа, Перша кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. У своєму позові позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд: - визнати угоду купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири, загальною площею 52,0 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладену між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровану 16.10.1998 року на товарній біржі «Придніпровська», за реєстраційним номером №625, - дійсною; -\~визнати за\~спадкоємцем [PERSON] ,\~за заповітом\~№3-1273,\~посвідченим Державним\~нотаріусом Першої\~дніпродзержинської державної\~нотаріальної контори\~від 10.10.2016\~р.,\~право власності\~на квартиру\~за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52,0 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м.. В обґрунтуванні позову позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, зазначила, що 16.10.1998 року, [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали угоду №625, купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири площею 52,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , який є рідним дядьком позивача, 10.10.2016р. склав заповіт, в якому заповів квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер [PERSON] .. Після його смерті з`ясувалось, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , втрачено, збереглись лише фотокопії вище зазначеного договору, які дядько [PERSON] переслав позивачу [PERSON] через застосунок Viber. Позивач зазначає, що на теперішній час у неї виникла необхідність у внесені відомостей про реєстрацію права власності на зазначене майно до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, однак Державним нотаріусом Першої кам`янської державної контори Н.Трощій, 15.04.2024р., №586/02-31, відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю оригіналу договору купівлі-продажу від 16.10.1998р., зареєстрованого на товарній біржі «Придніпровська» №625. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Придніпровської товарної біржи не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника, з позовними вимогами згодні, проти задоволення позову не заперечують. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Н.Трощій не з`явилась, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 28 червня 2024 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 30 липня 2024 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано від Товарної біржі «Придніпровська» належним чином завірені копії договору купівлі-продажу нерухомого майна № 625 від 16 січня 1998 року, а саме квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду\~від 22\~жовтня 2024\~року клопотання\~позивача про\~витребування доказів\~задоволено. Витребувано від Комунального підприємства «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради», розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, вулиця Соборна, будинок 9, належним чином завірені копії договору купівлі-продажу нерухомого майна №625, від 16.10.1998р., а саме квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду\~від 15\~листопада 2024\~року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Першу кам`янську державну нотаріальну контору Дніпропетровської області. Ухвалою суду\~від 15\~листопада 2024\~року клопотання\~позивача про\~витребування доказів\~задоволено. Витребувано від Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Медична, будинок 3, належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] .. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 16.10.1998р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір №625 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру, загальною площею 52,0 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Договір оформлено на товарній біржі «Придніпровська» (а.с.4-5). З довідки Комунального підприємства «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 08.11.2023р. №1/2004 вбачається, що станом на 31.12.2012 право власності на квартиру, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.1998, зареєстрованого на товарній біржі «Придніпровська», р№625 (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис №739 (а.с.9). В матеріалах справи міститься копія заповіту від 10 жовтня 2016 року, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті належну йому квартиру [ADDRESS] заповів [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В.. Зареєстровано в реєстрі за № 3-1273 (а.с.11). Згідно витягу №45365870 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.10.2016 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію вищезазначеного заповіту; даний заповіт має номер у Спадковому реєстрі №59623958 (а.с.12). Як вбачається з копії спадкової справи №1028/2023, заведеної Першою кам`янською державною нотаріальною конторою після померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку та строки звернулась до Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою Першої кам`янської державної нотаріальної контори від 15 квітня 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після [PERSON] , померлого [INFO] на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] не надала нотаріусу документ, який посвідчував право власності померлого на зазначене майно (а.с.13-14). Згідно листа Придніпровської товарної біржі вих.№0810-1 від 08.10.2024 року вбачається, що Товарна біржа «Придніпровська» не має можливості надати завірені копії договору купівлі-продажу нерухомого майна №625 від 16 січня 1998 року для огляду, у зв`язку з втратою договору купівлі-продажу нерухомого майна №625 від 16 січня 1998 року. Окрім цього, зазначили, що перевіривши журнали реєстрації угод, дійсно було зареєстровано Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржі, договір №625 від 16.10.1998 р., купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , між продавцем [PERSON] , та покупцем [PERSON] .. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач має намір оформити спадкові права, але цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, а також втрата оригіналу договору купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 16.10.1998р., тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. У відповідності до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу оформити спадкові права, суд вважає позов в частині визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо вимог про визнання права власності на нерухоме майно, суд дійшов наступного. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що звернення позивача до суду з вимогами про визнання права власності на квартиру, загальною площею 52,0 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є передчасним, оскільки права позивача в цій частині не порушені і позивач не втратив можливість оформлення права власності на вказане нерухоме майно у позасудовому порядку. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в частині вимог про визнання права власності на нерухоме майно, слід відмовити. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення сплаченого судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: partial