Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» (далі - позивач, ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1, [PERSON] ), [PERSON] (далі - відповідач-2, [PERSON] ), в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 29 309,63 грн. основного боргу за житлово-комунальні послуги; 7 397,72 грн. інфляційних втрат та 2 853,67 грн. - три проценти річних, а всього 39 561,02 грн., а також стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 600,00 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову позивач зазначає, що ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, виробництва та постачання теплової енергії у житловому будинку на [ADDRESS] . Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Позивач свої обов`язки за договором виконує належним чином, однак відповідач свої обов`язки з щомісячної оплати комунальних послуг не виконував у повному обсязі. Відповідачі, користуючись комунальними послугами, відмовляються приймати участь в утриманні будинку, його інженерно-технічного обладнання та прибудинкової території, оплаті отриманих комунальних послуг. Посилаючись на те, що у відповідачів утворилась перед позивачем заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2020 року по 01.11.2022 року у розмірі 29 309, 02 грн, на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач просить стягнути з відповідача на свою користь указану суму боргу з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.04.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.04.2023 року відкладено розгляд справи на 01.08.2023 року. 01.08.2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача-2 на позовну заяву, у якому він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що квартира [ADDRESS] , знаходиться у непридатному для проживання стані, за наявністю лише залізобетонних стін, метало-пластикових вікон та відсутністю підключених комунікацій (електропостачання, водопостачання, теплопостачання). Доступ до квартири [ADDRESS] у [PERSON] відсутній, оскільки ключі від неї знаходяться у [PERSON] , з яким вона не підтримує жодних відносин з осені 2016 року. Крім того, згідно з актом про фактичне проживання (не проживання) особи від 16.02.2023 року [PERSON] з 2010 року проживає за адресою: [ADDRESS] . 16.03.2021 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення суду у справі № 757/51747/20-ц. Таким чином, позовні вимоги в частині відповідача-2 є необґрунтованими. Також, сума витрат на правову правничу допомогу є неспівмірною зі складністю даної справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2023 року відкладено розгляд справи на 09.10.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2023 року відкладено розгляд справи на 29.01.2024 року. 18.01.2024 року до суду надійшли письмові пояснення від [PERSON] , у яких останній просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зазначає, що на даний час в провадженні Печерського районного суду знаходиться справа № 757/13935/17-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, предметом спору, зокрема, є спірна квартира [ADDRESS] . Таким чином, покладення тягаря утримання зазначеного майна на [PERSON] є передчасним. 29.01.2024 року до суду представником позивача подано заяву про відмову від частини заявлених позовних вимог щодо солідарного стягнення із [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги та в цій частині просить закрити провадження у справі. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2024 року відкладено розгляд справи на 10.04.2024 року. Судове засідання призначене на 10.04.2024 року було знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. Дата наступного судового засідання 11.07.2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2024 року відкладено розгляд справи на 02.10.2024 року. 17.07.2024 року представник відповідача-1 подала до суду заперечення на заяву про відмову від часини позовних вимог, у якій зазначила, що покладення тягаря утримання зазначеного майна на [PERSON] є передчасним до вирішення справи про поділ майна подружжя. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2024 року заяву позивача ТОВ «Щорса, 32» про відмову від позову в частині вимог до [PERSON] задоволено, провадження у цивільній справі № 757/34804/22-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - закрито. Позивач у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, у якій просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що кв. [ADDRESS] , що складається з трьох кімнат, загальною площею 129,30 кв.м, житловою площею 76,70 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу належить [PERSON] , договір 15.12.2006 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 12596, 12.01.2017 р. зареєстровано КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», купівлю квартири здійснено за згоди дружини покупця [PERSON] (пункт 10 договору). 03.01.2007 року між ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» (далі - «виконавець») та [PERSON] (далі - «власник») було укладено договір № 47-Б/2 про надання комунальних послуг та участь у витратах на утримання житлового будинку та прибудинкової території, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання розташованого в [ADDRESS] житлового будинку та прибудинкової території, комунальних та інших послуг, а власником своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором (пункт 1.1 договору). Згідно пунктів 2.3.2, 3.1, 3.2 договору власник прийняв на себе зобов`язання не пізніше 15 числа наступного місяця вносити плату на рахунок виконавця за санітарне та технічне обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальні та інші платежі, передбачені цим договором. Власник несе зобов`язання по оплаті одержаних ним та мешканцями квартири комунальних та інших послуг, зазначених в місячних рахунках, в термін до 15 числа місяця, наступного за звітним (розрахунковим), в порядку, встановленому договором. Вартість послуг, надання яких входить до договірних зобов`язань виконавця, розраховується щомісяця згідно даних фактичного споживання, наданих за договором послуг та діючого кошторису цін (тарифів), розрахункової частки участі власника у витратах на утримання житлового будинку та прибудинкової території, які наведені в додатку № 1 до договору. Відповідно до змін, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17.05.2016 року, ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» перейменоване в ТОВ «Об`єднання мешканців «Прозоро» (ТОВ «ОМ «ПРОЗОРО»). У подальшому 19.06.2017 року Наказом Міністерства юстиції України № 1965/5 реєстраційні дії по перейменуванню визнанні незаконними та були скасовані, назву ТОВ «ОМ «ПРОЗОРО». (ЄДРПОУ 32492922) змінено на попередню назву - ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» (ЄДРПОУ 32492922). Зазначений будинок обслуговує ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» та здійснює обслуговування та поточний ремонт житлового будинку, приміщень будинку, забезпечує роботу технічного обладнання та інженерних споруд тощо. Згідно з доводами позивача, відповідачі мають заборгованість за надані послуги, також відповідачі ухиляються від виконання покладеного на них обов`язків з оплати наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим, станом на 31.01.2023 року за ними обраховується заборгованість на загальну суму 22 465,91 грн, що складається з: 22 465,91 грн - сума основного боргу, 00,00 грн. - інфляційна складова, 00,00 грн - 3 % річних. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. За положеннями ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто вказана стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі, з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, незалежно від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому прав володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку з утримання належного йому на праві власності майна може створювати небезпеку для третіх осіб. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Пунктом 6 частини 1 статті 1 цього Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того, відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку, зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту п`ятого частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаної правової позиції притримується Верховний Суд України (постанова № 6-2951цс15 від 20.04.2016 року). Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що відповідач ухиляються від оплати наданих йому послуг з утримання будинку та прибудинкової території, нарахована позивачем заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, з 01.10.2020 року по 01.11.2022 року у розмірі 29 309, 02 грн підлягає стягненню з відповідача. На час розгляду справи судом відповідачі не надали даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачами не оспорюється. При цьому, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» 3% річних в розмірі 2 853,67 грн. та інфляційну складову боргу в розмірі 7 397,72 грн., згідно із наданим позивачем розрахунком, перевіреним судом. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 600,00 грн. за подання позову до суду, що підтверджується платіжною інструкцією № 3820 від 18.11.2022 року. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 600,00 грн. у відшкодування судових витрат. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 600,00 грн. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги від 01.10.2022 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Міжнародна адвокатська група» та ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32»; копію акту про обсяг наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 16.11.2022 року, згідно з яким загальна вартість наданої правничої допомоги Адвокатським об`єднанням «Міжнародна адвокатська група» ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» становить 9 600,00 грн. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 міститься висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Відтак, враховуючи документально підтверджені надані позивачем докази щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, що підлягає сплаті позивачем, суд дійшов висновку, що вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням ст. 141 ЦПК України, підлягають задоволенню в розмірі 9 600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved