Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого посилалася на те, що 24\~листопада 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося між нею та відповідачем взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. У них різні погляди на життя. Як зазначає позивач у відповідача відсутнє бажання врегулювати та відновити сімейні відносини. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 29 листопада 2023 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви, що було зроблено позивачем 06 грудня 2023 року. 11 грудня 2023 року через канцелярію суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву (а.с. 12). Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] засобами поштового зв`язку направив на адресу суду заяву, у якій зазначив, що на теперішній час позивач та їх спільні діти рпоживають за кордоном, у зв`язку з чим він не має можливості проживати з ними разом. Крім того, на теперішній час він проходить службу у ЗСУ. Вважає, що позов є необґрунтованим та він заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши заяви по суті справи, наявні письмові докази, приходить до такого висновку. Суд установив, що сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2007 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області зроблено відповідний актовий запис № 887 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24 листопада 2007 року (а.с. 8). Від шлюбу\~сторони мають\~спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, наданих суду у засвідчених позивачем копіях (а.с. 6, 7). Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд зобов`язаний всебічно з`ясувати взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, вжити заходів до примирення подружжя. Закон зобов`язує суд розглядати справу про розірвання шлюбу, як правило, за участю обох сторін. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 11 від 21 грудня 2007\~року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зокрема у п.п. 10, 14 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення ( ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України). В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у відповідача відсутнє бажання врегулювати та відновити сімейні відносини, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. У той же час, зазначене позивачем спростовується письмовою заявою відповідача, у якій останній зазначає, що він проти розірвання шлюбу, наразі він проходить військову службу в ЗСУ та не має можливості проживати разом з позивачем та дітьми, які на теперішній час проживають за кордоном внаслідок бойових дій на території України. У свою чергу, інших підстав, за умови існування яких, суд мав би прийти до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, позивачем не наведено та відповідних доказів не надано. Суд, оцінивши надані сторонами докази, за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, ураховує всі надані докази, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, небажання відповідача розривати шлюбні відносини, вважає, що шлюб необхідно зберегти, оскільки розірвання шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх спільних дітей, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed