Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

Позивач завернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилався на те, що 27.04.2012 року між ними з відповідачкою укладено шлюб, від якого у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося і з листопада 2023 року фактичні шлюбні відносини припинено. З грудня 2023 року проживають окремо за різними адресами не як чоловік і дружина, не ведуть спільного господарства, не мають спільного сімейного бюджету, [PERSON] переїхала із старшим сином Вадимом в інше місто. Непорозуміння між ними та виникаючі конфлікти в минулому та фактичне припинення спільного життя в останній час негативно вплинули на загальну моральну атмосферу в сім`ї. Як такої сім`ї не існує уже майже рік, шлюб набув формального характеру. Відсутність взаємопорозуміння між ними та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань спонукали повному розриву наших відносин. Вважає, що подальше фактичне збереження шлюбу неможливі і є такими, що суперечили б його особистим інтересам та інтересам відповідачки. На момент\~подання заяви\~про розірвання\~шлюбу спір\~про поділ\~майна між\~ними відсутній. Спору щодо місця проживання спільних дітей також немає, правовідносини ними врегульовано нотаріально посвідченим договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей відповідно до якого, визначено, що [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходитися на його самостійному вихованні та повному матеріальному утриманні. [PERSON] , [INFO] , буде проживати з матір`ю та буде знаходитися на її самостійному вихованні та утриманні. Також, вищевказаний факт та те, що він самостійно здійснює виховання дитини та утримання підтверджується поясненнями сусідів: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Сина [PERSON] залишити разом із батьком на його утриманні та самостійному вихованні. У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 27.04.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 18 (а.с.4). У шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9, 12). Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про місце проживання дитини, суд зазначає наступне. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що спір у сторін стосовно того з ким будуть проживати діти - відсутній. Сторони уклали нотаріально посвідчений Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 07.11.2024р., зареєстровано в реєстрі за №3443, за умовами якого визначено, що [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходитися на його самостійному вихованні та повному матеріальному утриманні. [PERSON] , [INFO] , буде проживати з матір`ю та буде знаходитися на її самостійному вихованні та утриманні (а.с. 13). Окрім того, факт того, що позивач самостійно здійснює виховання дитини та утримання підтверджується поясненнями свідків: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.14-16). Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким буде проживати дитина у суду не виникає, враховуючи наявність договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, те, що обидві сторони згідні з тим, що дитина залишиться проживати разом із батьком та перебуватиме на його самостійному вихованні та утриманні, суд вважає, що дана вимога підлягає до задоволення.

Outcome: approved