Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України (далі - Товариство), звернувся до суду з вказаним позовом у якому просить, з урахуванням зменшення позовних вимог, стягнути з відповідачки заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 4091,70 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між Товариством та [PERSON] укладено Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498. Факт приєднання відповідачки до Типового договору підтверджується, зокрема, споживанням природного газу з газорозподільної системи. Вказує, що [PERSON] споживала природний газ та користувалася послугами Товариства, однак рахунки не сплачувала, що призвело до виникнення заборгованості за період з вересня 2023 року по квітень 2024 року у розмірі 3904,30 грн., інфляційні втрати у розмірі 28,58 грн. та 3% річних у розмірі 71,54 грн., пеню 87,28 грн. У зв`язку із наведеним просить задовольнити позовні вимоги. Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та не заперечив проти постановлення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не прибула. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він повідомлявся вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, суд вважає за можливе, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання послуг розподілу природного газу регулюються як нормами ЦК України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з пунктом 35 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою її фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Відповідно до\~ч.ч.\~1,2\~ст.\~40\~Закону України\~«Про ринок\~природного газу»\~визначено,\~що розподіл\~природного газу\~здійснюється на\~підставі та\~умовах договору\~розподілу природного\~газу в\~порядку,\~передбаченому Кодексом\~газорозподільних систем\~та іншими\~нормативно-правовими\~актами.\~За договором\~розподілу природного\~газу оператор\~газорозподільної системи\~зобов`язується\~забезпечити замовнику\~послуги розподілу\~природного газу\~на період\~та умовах,\~визначених договором\~розподілу природного\~газу,\~а замовник\~зобов`язується\~сплатити оператору\~газорозподільної системи\~вартість послуг\~розподілу природного\~газу.\~Типовий договір\~розподілу природного\~газу затверджується\~Регулятором. Відповідно до пунктів 1.3., 2.1., 2.3. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498, текст якого міститься у загальному доступі в мережі інтернет, (далі Договір), цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26.12.2022 №1839 (зі змінами та доповненнями), ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах, зокрема, території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ТОВ «Газорозподільні мережі України». Відтак, з 01.09.2023 Житомирська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснює ліцензійну діяльність з розподілу природного газу, зокрема за адресою: [ADDRESS] . Факт приєднання [PERSON] до Типового договору розподілу природного газу підтверджується розрахунком річної замовленої потужності та місячної вартості послуг (2023-2024). Відповідно до розрахунку суми заборгованості за послуги розподілу природного газу за особовим рахунком [PERSON] № [NUMBER] код 56ХМ11Е09194997L, слідує, що за адресою споживання: [ADDRESS] , за період із 01.09.2023 по 30.04.2024 наявна заборгованість, яка становить 3904,30 грн. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта слідує, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . Відповідно до вимоги Звягельського УЕГГ від 11.04.2024 № ЖФ/114/1/1140 [PERSON] було запропоновано сплатити борг за надані послуги розподілу природного газу в сумі 3904,30 грн. протягом 7 календарних днів з моменту отримання вимоги. Вказана заборгованість відповідачкою у встановлені строки сплачена не була. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Крім того, згідно ст. 162 Житлового кодексу України, наймач (власник) квартири зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно до п.1,5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний: 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання боржником. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, як споживача послуг відповідачка свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконувала, не сплачувала нараховані суми за послуги розподілу природного газу у встановлені строки, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем в сумі 3904,30 грн. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України. З врахуванням обов`язку відповідачки сплачувати за спожитий природний газ, прострочення нею виконання грошового зобов`язання, суд вважає, що з неї також слід стягнути 3% річних у розмірі 71,54 грн., інфляційних втрат у розмірі 28,58 грн. та пені у розмірі 87,28 грн.. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved