Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, якою просить визнати його усиновлювачем [PERSON] (яка народилась [INFO] ) та внести зміни до актового запису про народження цієї дитини, записавши в графі батько: " [PERSON] ", по-батькові дитини: « [PERSON] ». Аргументи учасників справи. Позиція заявника. Підтвердив своє прагнення усиновити дитину: [PERSON] та те, що подану ним заяву про усиновлення він не відкликає. Свої вимоги про усиновлення обґрунтовував тим, що [PERSON] є дитиною його дружини [PERSON] , з якою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2020 року. При цьому, [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] проживають однією сім`єю, і до [PERSON] заявник ставиться як до рідної дочки. Зазначає, що між ним та дитиною склались теплі сімейні відносини, дитина дуже прихильно ставиться до нього, називає його батьком, а він її донькою. Позиція заінтересованої особи: [PERSON] . Надала згоду на усиновлення її дитини: [PERSON] , її чоловіком: [PERSON] . При цьому підтвердила, що вказана згода є вільною та безумовною, а наміру її відкликати у неї немає. Також пояснила, що надана нею згода на усиновлення дитини є одночасно і згодою, що надана нею, як дружиною чоловіка, який просить усиновити дитину. При цьому підтвердила, що при усиновленні її дочки заявником, вона бажає зберегти усі права та обов`язки, які належать їй, як її матері. Просила суд врахувати, що заявник, вона, її донька: [PERSON] проживають однією сім`єю, а тому дочка сприймає заявника як свого справжнього та рідного батька, а її чоловік (заявник) ставиться до неї як до рідної дочки. Позиція заінтересованої особи: Управління соціальної політики Коломийської міської ради. Вважають за доцільне рекомендувати надати право громадянину [PERSON] бути усиновителем дитини його дружини [PERSON] [INFO] . Позиція [PERSON] . У неї з відчимом склались гарні стосунки, вона не називає його татом, але бажає аби він усиновів її на правах своєї доньки. Оцінка суду щодо фактів. [PERSON] [INFO] народила малолітню дитину [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 08 лютого 2020 року зроблено відповідний актовий запис № 28. Батьком дитини вказано: [PERSON] (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 24). [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 10 жовтня 2020 року (а.с. 12). Згідно з витягами з реєстру територальної громади та довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] (а.с. 14,15), [PERSON] (а.с. 17,18), та [PERSON] (а.с. 38,39) проживають разом за адресою в [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із заявою про усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с.1-5). 20.09.2024 року [PERSON] подала заяву, в якій вона погодилась на те аби [PERSON] усиновив її на правах доньки (а.с. 49) Оцінка суду щодо правовідносин. Із встановлених обставин вбачається, що [PERSON] , як громадянин України, виявив бажання прийняти у свою сім`ю, на правах доньки, малолітню дитину [PERSON] , яка є донькою його дружини [PERSON] . Оцінка суду щодо права. Відповідно до положень частини третьої статті 51 та пункту шостого частини першої статті 92 Конституції України сім`я охороняється державою, а засади її регулювання визначаються виключно законами України. Виходячи з положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства, а складають її особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьому, сім`я може бути створена на підставі усиновлення. Згідно з частиною першою статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Відповідно до положень частини першої статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина, тобто з урахуванням положень статті 6 цього ж кодексу та частини першої статті 34 Цивільного кодексу України, кожна особа чоловічої чи жіночої статі до досягнення 18 років. [PERSON] , яку бажає усиновити заявник, народилася [INFO] , тобто на час розгляду справи досягла повних 13 років, а тому за своїм правовим статусом є дитиною. [PERSON] може бути усиновлювачем, оскільки відповідає вимогам, що передбачені положеннями статті 211 Сімейного Кодексу України та статтею 9 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої). Зокрема: [PERSON] народився [INFO] та є громадянином України (а.с.7), на час розгляду справи вже досяг повних 37 років. При цьому суд враховує, що [PERSON] має лише матір: [PERSON] , з якою заявник, на час розгляду справи, перебуває у зареєстрованому шлюбі та є її чоловіком (а.с.12). Батько дитини - помер (а.с.24). До осіб, які в силу положень статті 212 Сімейного кодексу України не можуть бути усиновлювачами, [PERSON] не відноситься. Зокрема, на час розгляду справи: він не є таким, що визнаний у встановленому законом порядку обмежено дієздатним чи недієздатним, або позбавленим батьківських прав; він ніколи не був усиновлювачем; у психоневрологічному або наркологічному диспансері на обліку чи на лікуванні не перебуває; спиртними напоями чи наркотичними засобами не зловживає; хворобами, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, не страждає; є громадянином України; має постійне місце проживання та постійний заробіток; не був засудженим за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 1501, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, та не має непогашеної чи не знятої в установленому законом порядку судимості за вчинення інших злочинів; за своїм станом здоров`я постійного стороннього догляду не потребує (а.с.27,28,29). Судом встановлено, що на виконання положень статті 5 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої) та статті 217 Сімейного кодексу України, заявником отримана згода матері на усиновлення її дочки (а.с.25). При цьому вказана згода є і згодою дружини заявника на усиновлення, оскільки [PERSON] є одночасно і матір`ю дитини і дружиною заявника. Зазначена згода є письмовою та засвідченою нотаріусом (а.с.25), і [PERSON] підтвердила, що надає цю згоду свідомо, безумовно та вільно від будь-якого примусу і не має наміру на її відкликання. Судом враховано і те, що згода біологічного батька на усиновлення останнього, в силу положень статей 219 та 135 Сімейного кодексу України, не потрібна. Також на виконання положення статті 5 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої) і статті 218 Сімейного кодексу України, заявником отримана згода дитини на її усиновлення (а.с.49). Судом встановлено, що в матеріалах справи є висновок органу опіки та піклування Коломийської міської ради, який оформлено у відповідності з вимогами пункту 27, 72 «Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 року №905, а також вимогам, що затверджені Наказом Міністерства соціальної політики України №122 від 05 березня 2012 року «Про затвердження форм документів з питань усиновлення», та відповідно до якого встановлено, що під час бесіди з [PERSON] , дівчина повідомила, що у неї з [PERSON] склались добрі відносини, вітчим допомагає їй у навчанні, спільно проводять вільний час у вихідні дні. [PERSON] навчається у 8-г класі в Коломийському ліцеї № 4 імені [PERSON] , має хороші результати з предметів (математика, географія, українська література). Дівчинка має коло друзів, з якими дружить і гуляє в міському парку. Софія не називає чоловіка своєї мати [PERSON] татом, але хоче, щоб він її усиновив на правах дочки. Також малолітня написала 20.09.2024 року заяву про те, що вона не заперечує, щоб чоловік її мами [PERSON] її усиновив. У зв`язку із чим вважають за доцільне рекомендували Коломийському міськрайонному суду надати право громадянину [PERSON] , [INFO] , бути усиновителем малолітньої дочки його дружини [PERSON] , [INFO] . Встановлюючи наявність обставин щодо заявника [PERSON] , які в силу положень статті 10 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої) і статті 224 Сімейного кодексу України, мають істотне значення для вирішення питання щодо усиновлення ним [PERSON] , суд виходить з наступного: За своїм станом здоров`я заявник не має протипоказань або захворювань, які перешкоджають йому усиновити [PERSON] , що підтверджується висновком про стан здоров`я заявника, який поданий ним до суду (а.с.28). При цьому суд враховує, що вказаний висновок складено за формою, що передбачена додатком №3 до «Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2011 року №1123. Матеріальне становище заявника є достатнім для прийняття ним у свою сім`ю [PERSON] (а.с.27). Судом встановлено, що мотивом заявника для усиновлення [PERSON] є бажання заявника прийняти її у свою сім`ю. Перевіряючи стан здоров`я [PERSON] судом встановлено, що відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, який подано заявником до суду (а.с.30), [PERSON] повністю здорова. При цьому суд враховує, що вказаний висновок складено за формою, передбаченою додатком №2 до «Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 липня 2019 року №603. Зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи, що за висновком органу опівки та піклування (а.с.33-35), усиновлення дитини заявником є доцільним та відповідає інтересам вказаної дитини суд вважає, що оголошення заявника усиновлювачем [PERSON] буде відповідати найвищим інтересам цієї дитини, оскільки дитина зможе стати повноцінним членом сім`ї [PERSON] на правах доньки, членом якої є рідна мати дитини, та в якій вона фактично виховується тривалий час і де їй забезпечуються стабільні та гармонійні умови для життя. При цьому суд вважає, що таке рішення буде практичною реалізацією права [PERSON] як дитини, на проживання в сім`ї її рідної матері на правах повноцінного члена такої сім`ї, що гарантується кожній дитині частиною другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ. Вирішуючи питання про правові наслідки усиновлення [PERSON] , суд враховує, що мати дитини: [PERSON] підтвердила бажання зберегти особисті та майнові права і обов`язки між нею та дитиною, оскільки усиновлювачем є її чоловік. Оскільки право на збереження особистих та майнових прав і обов`язків між матір`ю та дитиною, яка усиновлюється чоловіком такої жінки, передбачено частиною першою статті 232 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне зберегти особисті та майнові права і обов`язки між [PERSON] та [PERSON] , як між матір`ю та дитиною, яка усиновлюється її чоловіком. Окрім оголошення заявника усиновлювачем [PERSON] , заявник просив записати його батьком цієї дитини, для чого просив внести зміни до Книги реєстрації народжень, зокрема актового запису № 28 від 08 лютого 2011 року про народження [PERSON] , вказавши у графі «батько» - « [PERSON] », і по-батькові: " [PERSON] " та видати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням цієї зміни. Суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до положень частини першої статті 229 Сімейного кодексу України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень батьком дитини. Враховуючи, що [PERSON] досягла повних тринадцяти років, але проживає в сім`ї [PERSON] і вважає його своїм батьком, згода [PERSON] на запис [PERSON] її батьком в силу положень частини другої статті 229 та частини четвертої статті 218 Сімейного кодексу України, непотрібна, а тому заява [PERSON] про запис у Книзі реєстрації народжень його як батька [PERSON] , підлягає задоволенню. Оскільки підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини, яка усиновлена, виходячи з положень статті 233 Сімейного кодексу України, є рішення суду про усиновлення, суд вважає що зобов`язання Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зокрема актового запису №28 від 08 лютого 2011 року про народження [PERSON] , вказавши у графі «батько» - « [PERSON] » і по-батькові: " [PERSON] " і видати нове свідоцтво про народження цієї дитини з урахуванням цих змін, буде сприяти практичному та реальному виконанню рішення суду.

Outcome: approved