Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

11.11.2024 до суду надійшов позов [PERSON] до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ІНСТАФІНАНС» про\~визнання виконавчого\~напису нотаріуса\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~та стягнення\~безпідставно набутих\~коштів в сумі 12449,95грн. Позов обґрунтований тим, що 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинений виконавчий напис, зареєстрований за №18043 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості у розмірі 37942грн за кредитним договором №IU7354143 від 16.10.2020, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії IU5081722 за період з 14.11.2020 по 18.05.2021. постановою від 07.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. відкрите виконавче провадження №66737607 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису та на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» були перераховані кошти у сумі 12449,95 грн. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів, передбачених пунктом 2 Переліку. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати виконавчий напис від 16.07.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за №18043, таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з ТОВ «ІНСТАФІНАНС» на свою користь безпідставно отриманих коштів у розмірі 12449,95 грн, а також стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 3028грн. Ухвалою від 13.11.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання, визначені строки для подачі заяв по суті. Ухвалою від 25.11.2024 зупинене стягнення за виконавчим провадженням №66737607, яке відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. на підставі виконавчого напису, вчиненого 16.07.2021 за № 18043 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. Ухвалою від 12.12.2024 підготовче провадження закрите, справа призначена до судового розгляду, встановлений порядок дослідження доказів. В судове засідання позивач не з`явився, а його представник позов підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача на судове засідання повторно не з`явився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відзив до суду не надходив. Приватний виконавець виконавчого\~округу Миколаївської\~області Булахевіч\~Степан Вікторович до суду не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних вище осіб за наявними в ній доказами, та проводити заочний розгляд справи. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно зі ст.5\~ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За загальним правилом, визначеним у ст. 15, 16ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 16.07.2021, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., вчинив виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 18043, про стягнення з позивача на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №IU7354143 від 16.10.2020, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії IU5081722 за період з 14.11.2020 по 18.05.2021 в сумі 37942 грн, що складається із заборгованості за сумою кредиту 10500грн., та за відсотками 27442грн, а також 650грн плати за вчинення виконавчого напису, всього 38592грн. 07.09.2021 приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. на підставі зазначеного виконавчого напису відкрив виконавче провадження № 66737607 та 10.06.2024 виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, який отримує доходи у ФГ «Оазис», у розмірі 20% доходів щомісячно до погашення суми заборгованості за виконавчим провадженням. Відповідно до платіжних інструкцій, наданих позивачем, з нього за період з 06.08.2024 по 06.11.2024 стягнуто за вказаним виконавчим провадженням 12449,95грн. Відповідно до статті 18ЦК\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39\~Закону України\~«Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Перелік документів, по яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України\~від 29червня\~1999року\~№1172 (далі - Перелік). У пункті 1 Переліку розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з постановою № 662 Перелік документів було доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», яким передбачалося, що для одержання виконавчого напису на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору; та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті самі наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду в справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.07.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Отже, враховуючи, що між ТОВ «ІНСТАФІНАНС» та позивачем кредитний договір був укладений у простій письмовій формі, суд вважає за необхідне визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням порядку вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Позивач також просив стягнути з відповідача на підставі ст.1212 ЦК України 12449,95грн як безпідставні набуті кошти. З постанов приватного виконавця вбачається, що загальна заборгованість за виконавчим провадження складає 42951,20грн, до якої входять винагорода виконавця в сумі 3859,20грн., витрати виконавчого провадження 500грн та сума заборгованості 38592грн. Відповідно до норм статті 90\~Закону України\~«Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом проводиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Згідно з частиною другою статті 42 Закону України «Про виконавче провадження»\~витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Стаття 45\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» визначає черговість розподілу стягнути з боржника грошових сум, відповідно до якої у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього\~Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Згідно із платіжними інструкціями, які надані суду позивачем, за період з 06.08.2024 по 06.11.2024 ФГ «Оазис» на рахунок приватного виконавця Булахевіча С.В. із заробітної плати позивача перераховані 12449,95грн. Отже, заявляючи вимоги про стягнення коштів у сумі 12449,95 грн саме з відповідача позивачем не доведено жодним доказом того факту, що дані кошти були стягнуті саме на користь відповідача, та до цієї суми не входять витрати виконавчого провадження. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз\~статті 1212 ЦК України\~дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 8.09.2021 у справі № 201/6498/20, від 8.09.2021 у справі № 206/2212/18, від 28.01.2020 у справі № 910/16664/18, від 6.03.2019 у справі № 910/1531/18. Відповідно до частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем не надано докази на підтвердження того, з чого складається стягнута з нього сума 12449,95грн, що відповідач одержав вказані кошти у своє користування або власність, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 12449,95грн. На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20грн\~витрати по\~сплаті судового\~збору пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.

Outcome: partial