Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач посилався на такі обставини. 30 листопада 2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір Позики № 76999219. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №22 від 11.04.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (витяг з Реєстру боржників № 22 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 19 012,88 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 012,88 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 15 листопада 2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №20059-11/2023. 29.04.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 29042024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 29.04.2024 до Договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 12 150,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 150,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Ухвалою судді Калинівського районного суду від 05.11.2024 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача за довіреністю Грибанов Д.В. в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутність та не заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, яку було отримано 12.11.2024 року. Відповідач була вчасно та належним чином повідомлена про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подавала, відзиву на позовну заяву не надіслала, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслала. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд зазначеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до таких висновків. Щодо стягнення заборгованості за договором № 76999219 судом встановлено, що 30.11.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики №76999219. Договір було укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 5.3 договору позики №76999219, підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/document-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору. 14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. В п. 1.1 договору факторингу зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за плату, а Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступити права грошової вимоги, строк виконання за якою настав до третіх осіб боржників. Як вбачається з наведеного, договір факторингу було укладено 14.06.2021, а договір позики між первісним кредитором та відповідачкою був укладений 30.11.2023, тобто через два роки після укладенні договору факторингу. Згідно положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). За змістом статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Вказані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив правовий висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Як зазначено вище, договір факторингу №14/06/21 було укладено 14.06.2021 року. 30.11.2023, тобто вже після укладення зазначеного договору факторингу, Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» уклало з відповідачкою [PERSON] договір позики № 76999219, за умовами якого надало їй позику, орієнтована загальна вартість якої становила 7 575,00 грн. З врахуванням того, що майбутня вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до відповідачки на момент укладення вказаного договору факторингу від 14.06.2021 не могла бути визначеною, оскільки її не існувало, та сторони не могли передбачити, що через два роки 30.11.2024 з відповідачкою [PERSON] буде укладено договір позики № 76999219, відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» право вимоги щодо [PERSON] , як боржника у зобов`язанні на момент укладення вказаного договору факторингу, не набуло, то таке право не могло бути передане цим товариством на підставі договору факторингу від 14.06.2021 позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики № 76999219 у розмірі 19 012,88 грн. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №20059-11/2023 суд зазначає таке. 15.11.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №20059-11/2023, та підписано електронним підписом позичальника шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на його номер мобільного телефону. Кошти були перераховані в безготівковій формі за реквізитами платіжної картки, які надані відповідачем кредитору з метою отримання кредиту. Відповідно до п. 2.2. кредитного договору №20059-11/2023, видача кредитів здійснюється онлайн, з використанням мережі «Інтернет», тобто через веб сайт ТОВ «АВАНС КРЕДИТ»: https://avans.credit//. Перед укладенням договору про надання фінансового кредиту ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надає позичальнику інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій. Зазначена інформація безоплатно надається позичальнику за спеціальною формою встановленою в Законі України «Про споживче кредитування», у письмовій формі у вигляді електронного документа. Позичальник, натискаючи кнопку «погоджую», підтверджує ознайомлення з Паспортом споживчого кредиту (який підписується клієнтом електронним підписом одноразовим ідентифікатором), заявкою, проектом договору про надання споживчого кредиту (п. 2.14 кредитного договору). Відповідно до п.2.16 кредитного договору №20059-11/2023, відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника. Зі змісту п. 1.1 кредитного договору №20059-11/2023, вбачається, що ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» надає [PERSON] фінансовий кредит в розмірі 3 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається строком на 360 днів, який клієнт зобов`язується погасити в останній день строку кредитування, а саме 08.11.2024 (п. 1.2 кредитного договору №20059-11/2023). Відповідно до п.1.4 кредитного договору №20059-11/2023, за користування кредитом нараховуються проценти за фіксованою процентною ставкою, яка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 договору. П. 1.6 Кредитного договору №20059-11/2023 передбачено, що кредит надається позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5355-28хх-хххх-8176, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Також сторонами було підписано Графік платежів за договором про надання фінансового кредиту №20059-11/2023 від 15.11.2023, що є Додатком №1 до договору. (а.с. 27). В Графіку зазначено, що всі наведені в цьому графіку розрахунки здійснені виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишається незмінним, та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строк, визначені в договорі та цьому графіку. Крім того, разом із договором про надання фінансового кредиту №20059-11/2023 від 15.11.2023 був підписаний Паспорт споживчого кредиту, в якому визначено основні умови кредиту та орієнтовану реальну річну процентну ставку і орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача (а.с.28-29). Відповідно до п. 7.1. Договору про надання фінансового кредиту №20059-11/2023 від 15.11.2023 договір набуває чинності з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання клієнтом взятих на себе зобов`язань. Отже істотні умови Договору про надання фінансового кредиту №20059-11/2023 від 15.11.2023, укладеного між відповідачем та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» містяться безпосередньо у цьому договорі, який відповідачка підписала електронним підписом з допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 нього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст. 12 нього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначенимиЗаконом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІVа також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VІІІ. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІV). Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20059-11/2023 від 15.11.2023 в електронній формі про надання кредиту. Цей договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі договір про споживчий кредит. Підписавши Договір про фінансовий кредит №20059-11/2023 з додатком №1, Паспортом споживчого кредиту, відповідач підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови договору цілком зрозумів та приймав їх. ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, надавши відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Натомість відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит не повернув, проценти за користування коштами не сплатив. Відповідач [PERSON] продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Під час ухвалення судового рішення суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №84531 від 15.10.2024 позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3028 гривень. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем витрати на сплату судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 180,57 грн, виходячи з такого розрахунку: 12 150 грн. (розмір задоволених позовних вимог)/31 162,88 грн (розмір заявлених позовних вимог) х 3028 грн (сума сплаченого судового збору).

Outcome: approved