Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

До Котовського міськрайонного суду Одеської звернулась надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: [INFO] , Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу та перебуванні фізичної особи на утриманні. Стислий виклад позицій учасників справи Позиція заявниці Заявниця [PERSON] зазначає, що 14.05.2024 відповідно до інформації, що міститься у сповіщенні сім`ї № 753 виданого [INFO] (надалі по тексту [INFO] ), від 18.05.2024 року за № 10543, [PERSON] , [INFO] , з яким заявниця проживала однією сім`єю з 1989 року, військовослужбовець [INFO] військової частини [NUMBER] Збройних Сил України, 14.05.2024 під час стрілецького бою при виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Нетайлове Очеретинської селищної громади Покровського району Донецької області ворожого артилерійського обстрілу - зник безвісті. Хвилюючись питанням виплати грошового забезпечення [PERSON] заявниця звернулась до [INFO] із заявою, щодо виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших виплат. На початку липня 2024 року отримала від працівників [INFO] усне роз`яснення, яким заявницю поінформовано, що відповідно до п. 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884, згідно черговості виплат грошового забезпечення, вона не входить у жодну з черг. У зниклого безвісті [PERSON] з близьких родичів залишилась його рідна сестра [PERSON] , яка є єдиним його близьким родичем, та яка не претендує на дану допомогу та відмовляється від її оформлення на користь [PERSON] . Разом з тим, для позитивного вирішення питання, працівниками [INFO] їй рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні зниклого безвісті цивільного чоловіка, що надасть їй право на отримання 1/2 частини грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів виплат, зниклого безвісті [PERSON] . Позиція заінтересованих осіб Заінтересованими особами заяви по суті справи не надані. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено здійснювати в порядку окремого провадження, Заінтересованими особами заяви по суті справи не подано. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Інші заяви та клопотання від учасників справи не надходили. Встановлені судом фактичні обставини Дослідження письмових доказів [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 05.07.1989 року за адресою: [ADDRESS] , відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Куяльницькою сільською радою Подільського району Одеської області № 5214 від 16.08.2019. Відповідно до сповіщення № 753 [INFO] за № 10543 від 18.05.2024, адресоване сестрі [PERSON] - [PERSON] , військовослужбовець [INFO] військової частини [NUMBER] , призваний на військову службу за загальною мобілізацією 04.11.2023 [INFO] , [PERSON] , зник безвісти 14.05.2024 під час стрілецького бою при виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Нетайлове Очеретинської селищної громади Покровського району Донецької області. Відповідно до довідки Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області № 02-53/577 від 08.07.2024, виданої старостою Вестерничанського старостинського округу, [PERSON] , [INFO] , проживав без реєстрації з 1989 року по теперішній час із [PERSON] , [INFO] , та вів спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] (свідок у справі), сестра [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (довідка про реєстрацію місця проживання особи виконавчого комітету Куяльницької сільської ради Одеської області № 3004 від 03.05.2019. [PERSON] (свідок у справі), [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Розмір пенсії [PERSON] впродовж першого півріччя 2024 року становив від 3 189,30 до 3 463,45 грн., інші види доходів не отримувала, що підтверджується довідкою (випискою) про доходи № 6443594120274415 від 12.07.20024 Подільського об`єднаного управління ПФУ в Одеській області, Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період 4 кварталу 2023 по 1 квартал 2024 року. З березня місяця 2001 року до серпня 2019 року [PERSON] , працював на підприємства СТОВ «Куяльник». [PERSON] працював у ТОВ «Подільськ ЗПП», код ЄДРПОУ 00955182, з 28.08.2019 по 04.11.2023, увільнений у зв`язку із мобілізацією, згідно документів кадрового обліку роботодавця, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] (довідка ТОВ «Подільське зернообробне підприємство» № 44 від 17.07.2024). Заявниця [PERSON] , відповідно до витягу з реєстру Куяльницької територіальної громади Подільського району Одеської області від 12.07.2024, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні заявниці надала пояснення, відповідно до яких із [PERSON] вона проживала разом однією сім`єю з 1989 року у [ADDRESS] . В подальшому за спільні кошти нею разом із [PERSON] придбано будинок у [ADDRESS] , де вони проживали, вели спільне господарство, підтримували стосунки властиві для чоловіка та дружини, які перебувають у шлюбі. Показання свідків Факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу, заявниці та [PERSON] у судовому засіданні підтверджено показаннями свідків: [PERSON] , сестри [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили обставини, на які посилається заявниця у своїй заяві. У судовому засіданні досліджено спільні фотографії заявниці та [PERSON] . Норми права, які застосовував суд, мотиви суду Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Згідно п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ч. 4 ст. З СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5- рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин. Доказами проживання однією сім`єю можуть бути, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, здійснення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності подружніх взаємних прав та обов`язків, інші докази які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Стаття 315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, перебування фізичної особи на утриманні. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення: - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; Заінтересованими особами у цій справі не заявлено спір про право. - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі №554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі №636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі №752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі №750/9847/18 (провадження № 61-18230св19). Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Частиною 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає збереження виплат для військовослужбовців, які зникли безвісти. Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Сама по собі відмова [INFO] заявниці щодо виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших виплат, не свідчить на існування спору про право. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; установлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявниця просила встановити факти спільного проживання із чоловіком та перебування на утриманні [PERSON] , який необхідний їй для отримання виплат, належних зниклому безвісті [PERSON] . Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вже зазначалося вище, заявниця є пенсіонером та отримує пенсію, розмір якої відповідно до довідки Пенсійного фонду складає впродовж першого півріччя 2024 року від 3 189,30 до 3 463,45 грн., інші види доходів заявниця не отримувала, що підтверджується довідкою (випискою) про доходи № 6443594120274415 від 12.07.20024 Подільського об`єднаного управління ПФУ в Одеській області, Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період 4 кварталу 2023 по 1 квартал 2024 року. Окрім цього, зі слів [PERSON] з`ясовано, що заявниця спільно проживала з [PERSON] в селі Малий Фонтан Котовського району Одеської області з 01.03.1989, а з 2000 року у с. Малий Куяльник, Подільського (колишній Котовського) району. Основним і постійним джерелом засобів до існування для заявниці була допомога зі сторони зниклого [PERSON] , з яким вони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. [PERSON] отримував доходи у значно більшому розмірі, ніж пенсія заявниці. Пленум Верховного Суду України в пункті 8 Постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, роз`яснив, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Тобто, в даному випадку, отримання [PERSON] пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування її на утриманні [PERSON] . Хоча заявниця і отримує пенсію, але вона за розміром була не суттєво більша за прожитковий мінімум, встановлений законодавством, а тому допомога чоловіка була постійним і основним джерелом її засобів до існування. До подібних висновків щодо визначення обставин, за якими особа потребує матеріальної допомоги, навіть при отриманні пенсії, дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 592/13089/21. З огляду на вище зазначене, суд дійшов висновку, що допомога надавалась [PERSON] заявниці систематично, носила постійний характер та була її основним джерелом до належного існування, що свідчить про перебування заявниці на утриманні [PERSON] до дня його зникнення безвісті 14.05.2024. Та обставина, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за різними адресами не може бути підставою для відмови в встановленні факту перебування заявниці на утриманні. З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими доводи заявниці та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення фактів спільного проживання з [PERSON] та її перебування на утриманні [PERSON] до дня його зникнення безвісті, 14.05.2024. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився Конституційний Суд України у рішенні від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Таким чином заявником доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявник спільно проживала з [PERSON] , їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами. Обґрунтування неприйнятності під час розгляду цієї справи застосування висновків Верховного Суду щодо розгляду справ від 10.04.2024 у справі № 759/1894/23, від 01.05.2024 у справі № 758/3298/23, від 13.06.2024 у справі № 357/10078/22 (необхідності розгляду справи в порядку позовного провадження) Справа № 759/1894/23 Так, відповідно до постанови Верховного Суду від 10.04.2024 у справі №759-1894-23, судом першої інстанції задоволено позовні вимоги заявниці, визнано факт її проживання із особою як чоловіка та жінки. Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи заяву про встановлення юридичного факту без розгляду, виходив із того, що встановлення факту проживання однією сім`єю мало наслідком виникнення прав у останньої (заявниці) на виплату належного грошового забезпечення солдата як такого, що захоплений в полон, що позбавило таких виплат батьків зниклого безвісті, які не визнавали право заявниці на отримання грошового забезпечення особи, що перебуває в полоні, що фактично унеможливило розгляд заяви у порядку окремого провадження. Постановою Верховного суду рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін. Справа № 758/3298/23 Відповідно до постанови Верховного Суду від 10.04.2024 у справі №759-1894-23, судом першої інстанції задоволено позовні вимоги заявниці, визнано факт її проживання із військовослужбовцем, який зник безвісті, як чоловіка та жінки. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявниці необхідно було для набуття статусу члена сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до положень Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», та відповідно, забезпечення реалізації нею своїх прав. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи заяву без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у справі наявний спір про право, а отже спір підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Апеляційний суд зазначив, що апелянт, яка не брала участі у справі, у апеляційній скарзі висловила свої заперечення щодо задоволення заяви, посилаючись на те, що останні п`ять років саме вона проживала з військовослужбовцем, що зник безвісті, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Постановою Верховного суду рішення суду апеляційної інстанції залишено буз змін. Справа № 758/3298/23 Відповідно до постанови Верховного суду від 13.06.2024 рішенням суду першої інстанції встановлено факт спільного проживання заявника із військовослужбовцем, який загинув [INFO] , заявник є рідним братом померлого. Апеляційний суд скасовуючи рішення суду першої інстанції виходив з того, що у апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі в суді першої інстанції, висловлювала свої заперечення щодо задоволення заяви, посилаючись на те, що хоч шлюб із померлим у неї був розірваний, проте вони відновили відносини як чоловік та дружина та почали спільно проживати сім`єю без реєстрації шлюбу. Суд апеляційної інстанції констатував наявність спору про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження. Постановою Верховного суду рішення суду апеляційної інстанції залишено буз змін. Отже, Верховний Суд у трьох справах (№ 759/1894/23, № 758/3298/23, № 758/3298/23) підтвердив рішення апеляційних судів, які скасували рішення судів першої інстанції про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Апеляційні суди обґрунтували свої рішення наявністю спору про право, оскільки в кожній справі були особи, які заперечували факт спільного проживання заявників з військовослужбовцями, що загинули або зникли безвісти. Верховний Суд погодився з тим, що такі спори повинні розглядатися в порядку позовного провадження, а не окремого. У цій справі, факт проживання однією сім`єю заявниці [PERSON] та зниклого безвісті військовослужбовця [PERSON] ніким не оспорюється, відтак спір про право відсутній, отже справу прийнятно розглядати в порядку окремого провадження. На підставі викладеного,

Outcome: approved