Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» (далі - позивач, ПрАТ «Тернопільгаз») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 4575,53 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 №815 видано ліцензію Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» (далі - ПрАТ «Тернопільгаз») на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. У відповідності до вимог абзацу 1 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу», статей 7, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», глав 1 та 3 Розділу VI Кодексу ГРМ, статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, [PERSON] є споживачем побутового газу, об`єктом споживання є квартира за адресою: [ADDRESS] . Доказами на підтвердження акцептування договору розподілу природного газу [PERSON] є вчинення дій, які засвідчують про її бажання укласти договір розподілу природного газу на об`єкті за адресою: [ADDRESS] зокрема, споживання природного газу, що підтверджується: актом № 22329 від 03.12.2019 про пломбування лічильника газу, актом № 22329 від 03.12.2019 про демонтаж - монтаж лічильника газу побутовому споживачу, актом № 7840 від 12.05.2023 обстеження/контрольного огляду вузла обліку газу та його складових, частковими оплатами та виникненням заборгованості за послуги з розподілу природного газу. Відповідно до пункту 6.1 розділу IV Договору, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. За умовами пункту 6.2 розділу IV Договору тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), затверджені тарифи на послуги розподілу природного газу для ПрАТ «Тернопільгаз». ПрАТ «Тернопільгаз» надало послуги з розподілу природного газу [PERSON] в загальних обсягах 3002,89 м3 природного газу на суму 5878,57 грн. У вказаний період споживачем здійснено часткову оплату заборгованості за надані ПрАТ «Тернопільгаз» послуги з розподілу природного газу в розмірі 1089,82 грн. [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання зі своєчасного розрахунку за послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 року по січень 2024 року включно і має заборгованість перед ПрАТ «Тернопільгаз» за надані послуги на загальну суму 4575,53 грн. За таких підстав, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 4575,53 грн, а також понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 01.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено у справі судове засідання на 26.11.2024 о 14:00 год. Ухвалою суду від 26.11.2024 уточнену заяву відповідача від 18.11.2024 задоволено частково, витребувано у Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» Договір розподілу природного газу, укладений між Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» та [PERSON] ; клопотання відповідача задоволено, визнано обов`язковою явку в судове засідання представника позивача Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз». Ухвалою суду від 26.11.2024, постановленою у судовому засіданні відкладено судовий розгляд цивільної справи на 12.12.2024 о 14:00 год. Ухвалою суду від 12.12.2024, постановленою у судовому засіданні, відкладено розгляд справи на 30.12.2024. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Крет Ю.М. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. Наголосила, що [PERSON] є споживачем побутового газу, об`єктом споживання є квартира за адресою: [ADDRESS] . Доказами на підтвердження акцептування договору розподілу природного газу [PERSON] є вчинення дій, які засвідчують про її бажання укласти договір розподілу природного газу на об`єкті за вищевказаною адресою, зокрема, споживання природного газу, що підтверджується: актом № 22329 від 03.12.2019 про пломбування лічильника газу, актом № 22329 від 03.12.2019 про демонтаж - монтаж лічильника газу побутовому споживачу, актом № 7840 від 12.05.2023 обстеження/контрольного огляду вузла обліку газу та його складових, частковими оплатами та виникненням заборгованості за послуги з розподілу природного газу. Представник позивача зауважує, що рахунки, на які здійснювалась оплата послуг відповідачем, є дійсними та належать ПрАТ «Тернопільгаз». Водночас [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання зі своєчасного розрахунку за послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 року по січень 2024 року включно. Також представник позивача звернула увагу, що відповідачем заява про припинення розподілу природного газу не подавалась. Відтак, на переконання представника позивача, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь ПрАТ «Тернопільгаз» заборгованості за надані послуги у розмірі 4575,53 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Підтвердила суду, що у її власності перебуває квартира за адресою: [ADDRESS] , у якій вона на даний час проживає. Серед іншого, також зазначила, що представником позивача не надано підписаного з нею письмового договору про розподіл природного газу, при цьому фізичної доставки газу за вказаною адресою не було. Відповідач не вважає себе споживачем побутового газу, однак ствердила, що використовує природний газ для опалення житла та приготування їжі. Вказала, що періодично слачувала кошти за послуги з розподілу природного газу, однак звернула увагу, що рахунки, на які слід перераховувати оплату, не зареєстровані в Державному казначействі, невідомо, кому належать такі рахунки. Крім того, зазначила про наявність кримінального провадження стосовно ПрАТ "Тернопільгаз". З огляду на вказане відповідач вважає, що підстав для стягнення з неї заборгованості немає, у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» здійснює свою діяльність на підставі Статуту, затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» від 28.04.2020 № 23. ПрАТ «Тернопільгаз» є Оператором газорозподільних систем суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на підставі ліцензії, виданої згідно постанови НКРЕКП від 19.06.2017 № 815 зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 04.04.2023 №604. Газорозподільна система на ліцензованій території експлуатується ПрАТ «Тернопільгаз» згідно з договором експлуатації газорозподільних систем або їх складових №240517/27-Тн-ГРМ від 24.05.2017. [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру речових прав від 24.10.2024 (а.с. 25). Квартира відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS] підключена до газорозподільної системи, яка експлуатується ПрАТ «Тернопільгаз» на підставі договору експлуатації газорозподільних систем або їх складових №240517/27-Тн-ГРМ від 24.05.2017. Фактом приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) між: ПрАТ «Тернопільгаз», як Оператор ГРМ, та [PERSON] , як побутовим споживачем є акт № 22329 від 03.12.2019 про пломбування лічильника газу (а.с. 9 зворот), акт № 22329 від 03.12.2019 року про демонтаж лічильника газу побутовому споживачу (а.с. 8 зворот), акт № 22329 від 03.12.2019 року про монтаж лічильника газу побутовому споживачу (а.с. 8 зворот), акт № 7840 від 12.05.2023 обстеження/контрольного огляду вузла обліку газу та його складових (а.с. 9), а також сплата рахунків відповідачем ПрАТ «Тернопільгаз» та фактичним споживанням природного газу (а.с. 10-13). На підставі наведеного, [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , номер особового рахунку [NUMBER] . Обставини щодо використання природного газу для потреб сім`ї та періодичну сплату за послуги з розподілу природного газу відповідач підтвердила в судовому засіданні 30.12.2024. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу наданих послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем та Цивільним кодексом України. За нормами частини першої статті 1 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Пунктом 1 глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Пунктом 2 глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до пункту 3 глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Пунктом 7 глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21) та у постанові від 14 вересня 2022 у справі № 717/341/21 (провадження № 61-20726св21). Фактом приєднання Споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, а саме: споживання природного газу, що підтверджується: акт № 22329 від 03.12.2019 про пломбування лічильника газу (а.с. 9 зворот), акт № 22329 від 03.12.2019 про демонтаж лічильника газу побутовому споживачу (а.с. 8 зворот), акт № 22329 від 03.12.2019 року про монтаж лічильника газу побутовому споживачу (а.с. 8 зворот), акт № 7840 від 12.05.2023 обстеження/контрольного огляду вузла обліку газу та його складових (а.с. 9); споживачем проводилась оплата за послуги з розподілу природного газу у 2020, 2021, 2022 роках, особовий рахунок [NUMBER] , зокрема 23.05.2020 проведено оплату в сумі 139,73 грн; 01.10.2020 проведено оплату в сумі 124,97 грн; 25.11.2020 проведено оплату в сумі 44,68 грн, 20.04.2021 проведено оплату в сумі 220,39 грн, 27.05.2021 проведено оплату в сумі 55,90 грн, 24.06.2021 проведено оплату в сумі 200,00 грн, 22.07.2021 проведено оплату в сумі 200,00 грн, 06.10.2021 проведено оплату в сумі 50,66 грн, 14.06.2022 проведено оплату в сумі 53,49 грн. (оплати проведено через ПриватБанк). На підставі Договору ПрАТ «Тернопільгаз» надає послуги з розподілу природного газу [PERSON] та членам її сім`ї, для забезпечення природним газом побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості. Відповідно пункту 1.2 розділу І Договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України від 09.04.2015 року № 3219 «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494. За умовами пункту 2.1 розділу II Договору Оператор ГРМ зобов`язаний надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити їх вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Згідно пункту 1.4 розділу І Договору послуги з розподілу природного газу, яка надається Оператора ГРМ Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача. Пунктом 2.3 розділу II Договору сторонами узгоджено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем. Постановою НКРЕКП від 07.10.2019 року № 2080 внесено зміни до Кодексу газорозподільних систем та до Типової форми договору, згідно з якими з 01.01.2020 року запроваджено новий порядок розрахунків за послуги з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ, виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік. Пунктом 6.3 розділу IV Договору встановлено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Згідно пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. Визначення газового року наведене в пункті 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, і ним є період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Відповідно до абзацу 1, 2 підпункту 5. 5. пункту 5 розділу V Договору, Споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ в один із таких способів: 1)через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; 2)за телефоном; 3)шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; 4) на електронну адресу. У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання Споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця Споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Абзацом 3 пункту 6.3 розділу IV Договору та абзацом 2 пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Відповідно до пункту 6.1 розділу IV Договору, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. За умовами пункту 6.2 розділу IV Договору тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.12.2019 року № 3040, від 16.12.2020 року № 2461, від 30.01.2021 року № 130, від 22.12.2021 року № 2767 встановлено тарифи для ПрАТ «Тернопільгаз» на послуги з розподілу природного газу. Відповідно до частини дев`ятої статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг. Рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями (частина п`ята статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»). Частиною шостою статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено, що рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження. Дана норма закону не визнана неконституційною, тому використання позивачем рішень НКРЕКП, яким затверджені тарифи є законним. Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3040 встановлено тарифи для ПрАТ «Тернопільгаз» на послуги з розподілу природного газу: на період з 01.01.2020 до 30.06.2020 включно, у розмірі 0,89 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що становить 1,068 грн. (з врахуванням ПДВ); з 01.07.2020 до кінця грудня 2020 року у розмірі 1,03 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що становить 1,236 грн. (з врахуванням ПДВ). Для розрахунку річної замовленої потужності відповідачу на 2020 календарний рік газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01.10.2018 по 30.09.2019. Відповідно до абзацу 1 пункту 4 глави 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем для нового споживача та/або його об`єкта, що має фактичний період споживання природного газу менший ніж дев`ять місяців (крім об`єктів споживачів, що не є побутовими), або за умови відсутності споживання природного газу споживачем та/або його об`єктом протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається Оператором ГРМ за замовчуванням на рівні 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. За вказаний газовий рік у [PERSON] відсутнє споживання природного газу. Тому у відповідності до пункту 4 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається Оператором ГРМ на рівні 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення. Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2020 року становить 26,17 м3 природного газу (314 м3 /12 міс.= 26,17 м3/міс.). Місячна вартість послуги розподілу природного газу з січня 2020 року по червень 2020 року становить 27,95 грн (26,17 м3/міс. х 1,068 грн = 27,95 грн). Місячна вартість послуги розподілу природного газу з липня 2020 року по грудень 2020 року становить 32,34 грн (26,17 м3/міс. х 1,236 грн = 32,34 грн); Постановою НКРЕКП від 16.12.2020 № 2461 з 1 січня 2021 року встановлено тариф для ПрАТ «Тернопільгаз» на послуги з розподілу природного газу у розмірі 2,17 грн за 1 м. куб на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,604 грн (з врахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 30.01.2021 № 130 внесено зміни до Постанови НКРЕКП від 16.12.2020 №2461 щодо тарифу та передбачено з 01.02.2021 для ПрАТ «Тернопільгаз» тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 1,79 грн. за 1 м. куб на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,148 грн. (з врахуванням ПДВ). Даний тариф діяв до кінця грудня 2021 року. Для розрахунку річної замовленої потужності на 2021 календарний рік газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01.10.2019 року по 30.09.2020 року. Для визначення величини фактично спожитого природного газу враховуються наступні показники газового лічильника САМГАЗ №4013291 та GALLUS №00809758: - станом на 01.10.2019 12005 м3 - у зв`язку з недотриманням боржником вимог пункту 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період; - станом на 02.12.2019 12146 м3- підстава даного показника (акт демонтажу лічильника САМГАЗ №4013291); - станом на 02.12.2019 6500 м3- підстава даного показника (акт монтажу лічильника газу GALLUS №00809758); - станом на 30.09.2020 7245 м3 - показник подано Споживачем самостійно. За вказаний газовий рік відповідачем фактично спожито 886 м3 природного газу : по газовому лічильнику заводський № 00809758 спожито 745 м. куб. (7245 м. куб.- 6500 м. куб.), по газовому лічильнику заводський № 4013291 спожито 141 м. куб. (12146 м. куб. - 12005 м. куб.) Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2021 року становить 73,83 м3 природного газу (886 м3/12 міс.= 73,83 м3/міс.). Місячна вартість послуги розподілу природного газу у період з січня 2021 по лютий 2021 року становить 192,26 грн (73,83 м3/міс. х 2,604 грн = 192,26 грн). Місячна вартість послуги розподілу природного газу з лютого 2021 року по грудень 2021 становить 158,59 грн (73,83 м3/міс. х 2,148 грн = 158,59 грн). Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2767 введено для ПрАТ «Тернопільгаз» тариф на розподіл природного газу з 01.01.2022 у розмірі 1,75 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,10 грн (з врахуванням ПДВ). Для розрахунку річної замовленої потужності на 2022 календарний рік, газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01.10.2020 по 30.09.2021. Щодо визначення величини фактично спожитого природного газу беруться наступні показники газового лічильника GALLUS № 00809758: - станом на 01.10.2020 7245 м3 - показник лічильника подано Споживачем самостійно; - станом на 30.09.2021 8051 м3 - у зв`язку з недотриманням боржником вимог пункту 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. За вказаний газовий рік Відповідачем фактично спожито 806 м3 природного газу: (8051 м.куб. - 7245 м.куб. = 806 м. куб.). Дані обсяги є величиною замовленої потужності на календарний 2022 рік. Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2022 року становить 67,17 м3 природного газу (806 м3 /12 міс.= 67,17 м3/міс.). Місячна вартість послуги розподілу природного газу з січня 2022 року по грудень 2022 року становить 141,05 грн ( 67,17м3/міс. х 2,1 грн = 141,05 грн). Для розрахунку річної замовленої потужності на 2023 календарний рік газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01.10.2021 по 30.09.2022. Щодо визначення величини фактично спожитого природного газу беруться показники газового лічильника GALLUS № 00809758: - станом на 01.10.2021 8051 м3 - у зв`язку з недотриманням боржником вимог пункту 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період; - станом на 30.09.2022 8796 м3 - у зв`язку з недотриманням боржником вимог пункту 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. За вказаний газовий рік Відповідачем фактично спожито 745 м3 природного газу. Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2023 року становить 62,08 м3 природного газу (745 м3 /12 міс.= 62,08 м3/міс.). Місячна вартість послуги розподілу природного газу протягом 2023 року становить 130,38 грн (62,08 м3/міс. *2,1 грн = 130,38 грн). Для розрахунку річної замовленої потужності на 2024 календарний рік газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01.10.2022 по 30.09.2023. Щодо визначення величини фактично спожитого природного газу беруться показники по газовому лічильнику - GALLUS № 00809758: - станом на 01.10.2022 8796 м3 - у зв`язку з недотриманням боржником вимог п. 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період; - станом на 30.09.2023 9423 м3 - у зв`язку з недотриманням боржником вимог п. 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. За вказаний газовий рік відповідачем фактично спожито 627 м3 природного газу (9423 м - 8796 м3 = 627 м3 ). Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2024 року становить 52,25 м3 природного газу (627 м3 /12 міс.= 52,25 м3/міс.). Місячна вартість послуги розподілу природного газу з січня 2024 року становить 109,72 грн (52,25 м3/міс. х 2,1 грн = 109,72 грн). За період з січня 2020 року по січень 2024 року, включно, ПрАТ «Тернопільгаз» надано відповідачу послуги з розподілу природного газу в загальних обсягах (об`ємах) 3208 м3 природного газу на суму 5665,35 грн. Відповідачем, протягом вказаного періоду, частково оплачено надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1089,82 грн. Відповідач зазначеного розрахунку не спростувала та своїх розрахунків не навела. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно абзаців 2-4 пункту 6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.7 Договору встановлено, що у разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (стаття 903 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом ( частина друга статті 16 ЦК України). За змістом статті 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 та частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Положеннями пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу. Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Відповідач [PERSON] стверджує, що вона не підписувала заяву-приєднання до умов Договору. Проте відповідачем виконано дві умови для приєднання до договору розподілу природного газу: в матеріалах справи наявне документальне підтвердження споживання природного газу (довідка по особовому рахунку) та здійснення фактичної часткової оплати за надані послуги з розподілу природного газу, що підтверджується довідкою про фінансовий стан споживача, а також не заперечувала відповідач у судовому засіданні. Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували те, що [PERSON] не являється споживачем природного газу, що у спірний період природний газ не постачався до квартири відповідача або постачався іншим постачальником, з яким відповідач уклала відповідний договір і послуги якого сплачувала, відсутні відомості про звернення відповідача до позивача з заявами про відключення від споживання природного газу. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16, від 20 листопада 2024 року у справі № 463/6799/18. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] приєдналася до умов Договору розподілу природного газу та повинна була виконувати вимоги щодо своєчасної та повної оплати послуги розподілу природного газу. Відповідачем не надано доказів, які спростовують цей факт. Доводи відповідача стосовно нечинності постанов НКРЕКП, на які посилається позивач для розрахунку заборгованості, оскільки порядок реєстрації, як підстава для набрання чинності, викладені у статті 117 Конституції України, та про відсутність доказів перебування у користуванні позивача газорозподільної системи в межах Тернопільської області, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Так, відповідно до частини шостої статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження. Тобто, законодавцем прямо передбачено відсутність необхідності державної реєстрації Міністерством юстиції України рішень НКРЕКП. Щодо доводів відповідача про те, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач порушив вимоги Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», суд зазначає таке. Відповідно до абзацу 5 частини другої статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості тощо), яка врегульовується відповідно до абзацу другого частини третьої статті 2 цього Закону. Абзацом 2 частини третьої статті 2 вказаного вище Закону визначено, що постачальникам природного газу компенсуються заборгованість побутових споживачів, що врегульовується згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу». Відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру. Статтею 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» визначений чіткий перелік заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають ) урегулюванню відповідно до цього Закону, серед яких єдиною заборгованістю, що стосується побутових споживачів, є безнадійна та сумнівна дебіторська заборгованість, що обліковується у постачальників природного газу станом на розрахункову дату, у тому числі заборгованість у розмірі вартості обсягів приведення обсягів споживання до стандартних умов та вартості обсягів, які виникли у зв`язку з визнанням судом незаконними та не-чинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників у період з 01.10.2014 до розрахункової дати, не сплачена станом на розрахункову дату. Системний аналіз зазначених вище норм законодавства дає підстави дійти висновку, що законодавець установив особливі передумови застосування положень Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» та у даному випадку його дія на спірні правовідносини не поширюється. Отже, доводи відповідача в цій частині судом не приймаються до уваги. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем як споживачем порушено умови Договору з позивачем щодо своєчасної та повної оплати за розподіл спожитого газу, у зв`язку з чим у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 4575,53 грн, відтак позов щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 4575,53 грн підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн відповідно до платіжної інструкції №125 від 30.07.2024 та платіжної інструкції №2062 від 15.10.2024 (а.с.22, 31).

Outcome: approved