Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради про позбавлення батьківських прав, в якій просив суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позовні вимоги, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повернутими на адресу суду рекомендованими повідомленням з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та оголошенням про виклик особи зареєстроване місце проживання якого невідоме, розміщеного на офіційному сайті «Судова влада України», однак у судове засідання не з`явилася, причини неявки у судове засідання не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, пояснень чи відзиву до суду не подавала, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Третя особа Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради була належно повідомлена, що підтверджується повернутим на адресу суду поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №0690082079889, проте явку свого представника не забезпечила. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, ознайомившись з наданими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони з 18 серпня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №615 від 18 серпня 2007 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). [INFO] народився [PERSON] , батьком якого зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] ,що підтверджується відповідним свідоцтвом від 18 серпня 2009 року, актовий запис № 945 (а.с.5). Позивач стверджує, що відповідачка [PERSON] , мати [PERSON] , [INFO] з 2022 року веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не приділяє уваги та не цікавиться життям сина. Згідно Висновку комісії з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Слобожанської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , встановлено наступне: Дитина - [PERSON] , [INFO] , (паспорт [NUMBER] , виданий 22.05.2024, 1210, ІПН [NUMBER] ), фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Батько - [PERSON] , [INFO] , (паспорт [NUMBER] , виданий 24.11.2023, 1204, ІПН [NUMBER] ), зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати - [PERSON] , [INFO] (паспорт серія [NUMBER] , виданий Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, дата видачі 21.09.2007, ІПН [NUMBER] ), зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З письмових пояснень родичів, друзів, сусідів родини відомо, що гр. [PERSON] з 2022 року не проживає разом з сім`єю, веде аморальний спосіб життя, зловживає спритними напоями, не приділяє жодної уваги сину, не приймає участі в його житті, навчанні та вихованні, стверджує, що дитина їй не потрібна, не відвідує, не телефонує, не цікавиться навчанням та розвитком дитини, жодної матеріальної допомоги не надає. 3 03.06.2024 року у Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області на розгляді знаходяться справи за позовом гр. [PERSON] , 1978 р.н. до гр. [PERSON] , 1981 р.н. про розірвання шлюбу (справа N? 175/7264/24) та про позбавлення батьківських прав (справа N? 175/7447/24). Зі слів батька, його син, [PERSON] , 2009 р.н. зазнав глибокої емоційної травми, внаслідок залишення його гр. [PERSON] , 1981 р.н., не міг знаходитись у квартирі, в якій сім`я проживала разом. З метою відновлення психоемоційного стану дитини, створення належних умов проживання, відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу, Юрченко Л.Л., 08.05.2024, зареєстровано в реєстрі за N? 733, батьком було придбано житлове приміщення в новобудові (квартира) загальною площею 46,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту оцінки потреб від 05.09.2024 року встановлено, що у придбаному житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , зроблено сучасний ремонт, є всі необхідні комунікації, водопостачання, електрика, електричне опалення. Дитина має відокремлену кімнату для нормального розвитку та навчання з необхідними меблями та обладнаннями (а.с. 18-24). Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , було затверджено рішенням виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №349 від 16 жовтня 2024 року (а.с. 17). Таким чином, оскільки матір дитини не піклується, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, позивач [PERSON] звернувся до суду для захисту прав неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У відповідності з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків, що узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 420/1753/18 (провадження № 61-22933св19) від 14 травня 2020 року. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У відповідності з принципами Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, які виходячи з ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства: дитина для повного та гармонійного розвитку її особи потребує любові і розумі Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батька усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. На підставі викладеного, детально проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та її небажання виховувати спільного сина, а тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги доведені належними, допустимими та достатніми доказами, через що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved