Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтований тим, що сторони з літа 2013 року проживали однією сім`єю, однак шлюб не реєстрували. [INFO] у них народився син [PERSON] . Приблизно в 2016 році він запідозрив, що відповідач вживає наркотики, їхні відносини почали погіршуватися, що призвело до розірвання стосунків. Після припинення шлюбних стосунків, сім`я розпалася, вони з сином залишилися проживати у нього в квартирі у м.Гнівань, а відповідачка переїхала проживати до своєї матері в с.Могилівка. З того часу син постійно перебував і перебуває на його утриманні, відповідачка перестала брати участь у вихованні та утриманні їхньої спільної дитини, належної матеріальної допомоги не надавала та не надає. Просить стягувати з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з дня подачі заяви до його повноліття. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.11.2024 справу прийнято до свого провадження суддею Ратушняком І.О. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачка [PERSON] про розгляд справи була належним чином повідомлена в силу приписів п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву до суду не подала. На адресу ДУ "Збаразька виправна колонія №63", де відповідачка відбуває покарання, рекомендованим листом скеровано копію ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів. 05.12.2024 ДУ "Збаразька виправна колонія №63" доставлено поштове відправлення, 06.12.2025 вручено [PERSON] . Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, враховуючи майновий стан сторін вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного. Згідно з положеннями статей 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, до того ж обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У силу вимог ч. 5 ст. 183 СК України передбачено стягнення аліментів на одну дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Судом установлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.6). Дитина проживає разом із батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні, що стверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданим Гніванською міською радою за №09-24/1978 від 15.10.2024 (а.с.7), актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 11.10.2024 (а.с.8). Відповідачка [PERSON] працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, відомостей про свої доходи суду не надала, а тому суд вважає, що вона повинна брати участь в утриманні неповнолітньої дитини та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON] . При цьому суд зазначає, що стягнення з відповідача 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не суперечить вимогам закону та буде достатнім для належного забезпечення фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 264, ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору у цій справі звільнений. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved