Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~14 липня 2023 року позивачі звернулися до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якому просили: визнати за ними право власності на спадкове майно 51/100 частини будинку [ADDRESS] , а саме: частину житлового будинку літ «А-1» (приміщення 2-1. 2-2, 2-3, 2-4) загальною площею 46,6кв. м., житловою площею розміром 24,8кв.м., приміщення літньої кухні за літ «К», погріб за літ «К», сарай за літ «Л», котельня за літ «М», сарай за літ «Р», сарай за літ «Н», душ за літ «О», голуб`ятня за літ «У», вбиральня за літ «П», ворота №8, огорожа №7, басейн №6; \~ \~ \~ \~стягнути з відповідача на їх користь судові витратив розмірі 1\~074 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.09.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Одночасно з цим витребувано у приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщенко М.В. копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] . Відповідач на час розгляду справи правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. На виконання цієї ухвали приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщенко М.В. суду надано копію запитуваної спадкової справи №17/2023. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.04.2024 року витребувано у КП «Миколаївське бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційну справу на житловий будинок [ADDRESS] . Також ухвалою суду від 08.04.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. На виконання вимог ухвали КП «Миколаївське бюро технічної інвентаризації» суду надано запитувану інвентаризаційну справу №1160. У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Миколаївська міська рада подала до суду заяву, у якій просила провести розгляд справи за відсутності її представника та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Враховуючи викладене суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали цивільної справи № 490/6675/23 суд зазначає таке. Зі змісту позовних вимог слідує, що позивачу просять визнати за ними право власності на 51/100 частини будинку [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на приписи статтей 364 та 367 ЦК України. У цивільному процесуальному законодавстві діє принцип jura novit curia («суд знає закони»), який суд першої інстанції по суті застосував, хоча і не пославшись на нього. Застосування судом цього принципу полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тобто суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що спірні правовідносини виникли з приводу неможливості отримати позивачами свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Тому до цих правовідносин слід застосовувати приписи книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України. З матеріалів справи слідує, що відповідно до договору купівлі-продажу №3-2080 від 16.04.1975 року [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] купили житловий будинок що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який зареєстровано в реєстрі за №2-389. З матеріалів інвентаризаційної справи №1160 слідує, що за результатами інвентаризаційно-оцінювальні роботи житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , станом на 16.02.2017 року встановлено що: 51/100 часток в праві спільної власності на житловий будинок, які складаються з частини житлового будинку літ.А-1 (прим. 2-1, 2-2, 2-3, 2-4), загальною площею 46,6 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м., літня кухня за літ. К., погріб за літ. Кпд, сарай за літ. Л, котельня за літ. М, сарай за літ. Р, сарай за літ. Н, душ за літ. О, голуб`ятня за літ. У, вбиральня за літ. П, ворота №8, огорожа №7, басейн №6 знаходяться у користуванні [PERSON] . В договорі про встановлення ідеальних часток від 16.06.2017 року зазначено, що [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , уклали цей договір про наступне: сторонами [PERSON] та [PERSON] був придбаний у приватну спільну сумісну власність житловий будинок [ADDRESS] . В цілому житловий будинок за літ. А-1, загальною площею 114,0 кв.м., житловою площею 67,1 кв.м.; та до нього прилягають господарські та побутові будівлі і споруди: вбиральня за літ. Е, літня кухня за літ. К, погріб за літ. Кпд, сарай за літ. Л, котельня за літ. М, сарай за літ. Н, душ за літ. О, вбиральня за літ. П, сарай за літ. Р, баня за літ. Т, голуб`ятня за літ. У, навіс за літ. Ф1, навіс за літ. Ч, сарай за літ. Ш, погріб з шиєю за літ. Япд, споруди №1,5,6, огорожа №1,4,7,8. Право власності на житловий будинок оформлено на ім`я [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено договором купівлі-продажу, посвідчений 16.04.1975 року нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Авдієнко О.В. за реєстровим №2-389 та зареєстрованого в Миколаївському Міжміському бюро технічної інвентаризації 21.02.1978 року, про що записано за реєстром №994 пункт 3 цього договору. Пунктом 5 цього договору визначено, що кожній із сторін у праві спільної власності на цей житловий будинок належать такі частки: - [PERSON] 49/100 часток в праві спільної власності на вказаний житловий будинок; - [PERSON] 51/100 частка в праві спільної власності на вказаний житловий будинок. У володіння [PERSON] переходять 49/100 часток в натурі в праві спільної власності на житловий будинок, які складаються з частини житлового будинку літ. А-1 (прим. 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8) загальною площею 67,4 кв.м. житловою площею 42,3 кв.м., баня літ. Т, навіс за літ. Ф1 , сарай за літ. Ш, навіс заліт. Ч, погріб з шиєю за літ. Япд, вбиральня за літ. Е, ворота №4, огорожа №1, басейн №5, замощення №1. У володіння та користування [PERSON] переходять 51/100 часток в праві спільної власності на житловий будинок, які складаються з частини житлового будинку літ.А-1 (прим. 2-1, 2-2, 2-3, 2-4), загальною площею 46,6 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м., літня кухня за літ. К., погріб за літ. Кпд, сарай за літ. Л, котельня за літ. М, сарай за літ. Р, сарай за літ. Н, душ за літ. О, голуб`ятня за літ. У, вбиральня за літ. П, ворота №8, огорожа №7, басейн №6. Пунктом 7 договору визначено, що цей договір із договором купівлі-продажу, реквізити якого зазначено в п.3 цього договору, є документом, що підтверджує право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] у відповідних частках. З матеріалів справи також слідує, що рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.08.2020 року №705 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (Літ. А-1 прим. з №1-1 по №1-8 заг. площ. 67,4м2, літ. Т.Ф. Ш, Ч, Япд, Е, №№ 4, [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ) які належать [PERSON] надано нову адресу: [ADDRESS] (акт за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 21.08.2023 року, інвентаризаційна справа №1160). Відповідно до відповіді №226436 від 14.09.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 51/100 частки будинку [ADDRESS] , що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно№336266282 від 20.06.2023 року. За життя [PERSON] 20.04.2016 року склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно в рівних частинах (по частці) її синам [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Як вбачається з спадкової справи №17/2023 заведеної після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 11.04.2023 року звернулися до приватного нотаріуса миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщенко М.В. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.06.2023 року [PERSON] та [PERSON] отримали спадщину у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 3\~864,57 грн кожний. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.07.2023 року приватний нотаріус миколаївського міського нотаріального округу Міщенко М.В. відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом з огляду на те, що співвласниці житлового будинку [ADDRESS] , [PERSON] не було перераховано частку у праві власності на майно. Отримавши зазначену постанову приватного нотаріуса миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області від 03.07.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 51/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із цим позовом. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 Цивільного кодексу України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу (стаття 1258 Цивільного кодексу України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України). Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини (частина п`ята статті 1269 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом (частина перша статті 1274 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1278 Цивільного кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Із викладеного вище слідує, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Судом встановлено, що позивачі звернулися до нотаріуса із відповідними заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Інформації про наявність інших спадкоємців після смерті [PERSON] матеріали справи не містять. Позивачі отримали відмову від нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки спадковим майном є 51/100 частка у праві спільної власності на домоволодіння [ADDRESS] , що належить спадкодавцю. Однак у зв`язку із виділенням співвласниками в окремі адреси зазначеного домоволодіння, частка померлого співвласника, яка залишилася після виділення в окремі адреси нерухомого майна змінилася та не складає 51/100 частку. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] за життя на праві приватної власності належала 51/100 домоволодіння [ADDRESS] . І саме на цю частку просять визнати право власності позивачі. Отже, суд вважає позовні вимоги щодо визнання права власності на 51/100 частин житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Пр цьому суд враховуює, що будь-яких заперечень щодо можливості задоволення позовних вимог від Миколаївської міської ради не надійшло. За позивачами слід визнати право власності на 51/200 частин житлового будинку [ADDRESS] в порядку\~спадкування за\~заповітом після\~смерті [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] за кожним. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved