Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову зазначивши, що у період з 01.03.2018 по 31.08.2020 він працював у ТОВ «Краснолиманське». 31.08.2020 позивач був звільнений за ст. 38 КЗпП України. Утім, з моменту звільнення та до подачі даної позовної заяви до суду, з позивачем не проведений розрахунок по виплаті заборгованості по заробітній платі, як це передбачено ст. 116 КЗпП України. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.07.2024 по справі № 227/1615/24 з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] стягнуто суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 109 760,15 грн. 22.08.2024 рішення суду в примусовому порядку виконано в повному обсязі. Згідно квитанції № 1101733 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, відповідачу було доставлено позовну заяву [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі 25.05.2024, а тому час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з 26.05.2024 і закінчується 22.08.2024 та становить 64 робочі дні. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 79 056,64 грн. Ухвалою суду від 24.10.2024 справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Розгляд (формування та зберігання) судової справи проводиться в змішаній (паперовій та електронній) формі. Також циєю ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (ЄДРПОУ 32281519) довідку про розмір доходу за два місяці, які передували звільненню та з зазначенням кількості відпрацьованих днів, стосовно [PERSON] . Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі з доданою позовною заявою та з додатками була отримана відповідачем 06.11.2024, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового рекомендованого відправлення. Відзив на позов відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі ТОВ «Краснолиманське» у період з 01.03.2018 по 31.08.2020, що підтверджується записами у трудовій книжці. 31.08.2020 позивач був звільнений з підприємства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.07.2024 по справі № 227/1615/24 з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] стягнуто суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 109 760,15 грн. 22.08.2024 ТОВ «Краснолиманське» виплатило на рахунок [PERSON] суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 109 760,15 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №4102 від 22.08.2024. Так, ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За приписами ч. 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Діюче трудове законодавство передбачає безальтернативний обов`язок виплати належних працівникові сум при його звільненні, це законодавство встановлює і пов`язує юридичну відповідальність за порушення даних вимог законодавства, з юридичною особою того підприємства, установи, організації, на якому працювала особа до звільнення. Обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. При цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Нездійснення роботодавцем виплати належних звільненому працівникові сум у день звільнення (стаття 116 КЗпП України) є підставою для стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що передбачене у ст. 117 КЗпП України. Після ухвалення судового рішення, видачі судового наказу про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 29.01.2014 у справі №6-144цс13. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Для обчислення пенсій середня заробітна плата визначається відповідно доЗакону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно абз. 1,2,4 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 у всіх інших випадках (окрім для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки) середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. З розрахункового періоду також виключається час, за який відсутні дані про нараховану заробітну плату працівника внаслідок проведення бойових дій під час дії воєнного стану. Згідно абз. 1, 2 п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації. Так, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2024 у відповідача випребовувалася довідка про розмір доходу за два місяці, що передували звільненню із зазначенням кількості відпрацьваних днів [PERSON] , утім ухвала суду відповідачем не виконана та така довідка суду не надана. Натомість, згідно даних про нараховану заробітну плату з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, заробітна плата позивача за липень 2020 та серпень 2020 року (останні два місяці роботи) становить 9103,86 грн. та 44012,53 грн. відповідно. Кількість відпрацьованих позивачем днів в липні 23 дні та в серпні 20 днів. Зважаючи на викладене, середній заробіток за час затримки розрахунку з позивачем складатиме: середньоденний заробіток 1235,26 грн ((9103,86 грн + 44012,53 грн ) / (23 день + 20 день)) без рахування податків та обов`язкових зборів та платежів. Згідно квитанції № 1101733 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, відповідачу було доставлено позовну заяву [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі 25.05.2024, а тому час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з 26.05.2024 і закінчується 22.08.2024 та становить 64 робочі дні. Отже, середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні складає 79 056,64 грн. із розрахунку: середньоденна заробітна плата позивача 1235,26 грн. х 64 робочі дні. За таких обставин, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 79 056,64 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписамист. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved