Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

В вересні 2024 року керівник Обухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агенства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм та Української міської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої водним живим ресурсам, з вимогами: стягнути майнову шкоду у розмірі 56\~559 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Обухівського районного суду Київської області від 03.10.2023 справа № 372/4020/23 року встановлено, що [PERSON] 07.07.2023 року близько 07 год. 45 хв. перебуваючи на Канівському ВДСХ поблизу у м. Українка Обухівського району Київської області грубо порушив правила рибальства, а саме: проводив вилов риби на ятір сіткоснастевий заборонене знаряддя лову, в момент огляду риби не виявлено, але після огляду порушник зізнався, що є схована риба, виловлена на ятір, сом - 5 шт., карась-13 шт., судак 2 шт.., лящ - 1 шт., лин - 1 шт, таким чином [PERSON] , завдав збитки державному рибному господарству України на суму 56 559 грн. [PERSON] порушив п.п. 1 п. 1 р. IV «Правил любительського та спортивного рибальства», ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», скоївши правопорушення передбачене ст. 85 ч. 4 КУпАП, за що підданий адміністративному стягненню. Згідно матеріалів справи у [PERSON] вилучені ятір сіткоснастевий в кількості 1 (одна) шт., що зберігається Управлінням Державного агентства рибного господарства в місті Києві та Київській області, конфісковано. Оскільки шкода завдана відповідачем внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, тому вона має бути відшкодована відповідній місцевій раді - Українській міській територіальній громаді Обухівського району Київської області. 15 жовтня 2024 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області відкрито провадження у спрощеному порядку з викликом сторін. Представник Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без участі та письмові пояснення, в яких вимоги зазначені в позовній заяві підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник Української міської ради в судове засідання не з`явився, заяв клопотань чи заперечень суду не подав. Прокурор в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, в якому позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв клопотань чи заперечень суду не подав, хоч про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідача, які суд оцінює, як такі, що направлені на затягування розгляду справи по суті, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи доказів та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з ч. 3 ст. 1311 Конституції України прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Судом встановлено, що постановою Обухівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь лову. Згідно з розрахунком розміру шкоди до протоколу № 015334 від 07.07.2023 року, шкода, заподіяна державі [PERSON] незаконним виловом риби складає 56 559, 00 грн. Розмір шкоди визначено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу». Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст. 13 Конституції України, ст.\~5\~Закону України\~«Про тваринний\~світ» об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об`єктів тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного значення, органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених\~Конституцією України. Відповідно до статті 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до природних ресурсів загальнодержавного значення належать дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об?єкти тваринного світу, на які поширюється дія Закону України "Про тваринний світ" і які перебувають у державній власності, а також об?єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті в комунальну або приватну власність і визнані об?єктами загальнодержавного значення. Таким чином, при незаконному вилові риби спричиняються прямі збитки державі. Згідно зі\~статтею 27\~Закону України\~«Про тваринний\~світ» у\~порядку загального\~використання об`єктів\~тваринного світу\~громадянам,\~у випадках,\~передбачених законодавством,\~дозволяється безоплатне\~любительське і\~спортивне рибальство\~для особистого\~споживання (без\~права реалізації)\~у визначених\~відповідно до\~законодавства водних\~об`єктах\~загального користування\~у межах\~встановлених законодавством\~обсягів безоплатного\~вилову і\~за умови\~додержання встановлених\~правил рибальства\~і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в\~порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2012 № 26, визначені повноваження органів рибоохорони, зокрема: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; вилучати знаряддя лову водних біоресурсів, транспортні засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, а також незаконно добуті водні біоресурси у разі неможливості встановлення власника зазначеного майна; здійснювати перевірку знарядь лову, контролювати їх кількість, перевіряти відповідність вимогам законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; визначати в установленому порядку строки заборони вилову водних біоресурсів в рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) та забезпечувати контроль за їх дотриманням. Відповідно до ст. 3-5 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» об?єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски тощо) знаходяться під охороною держави та належить до природних ресурсів загальнодержавного значення. Згідно з вимогами ст. 25 Закону України «Про тваринний світ» рибальством вважається добування риби та водних безхребетних. На території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове любительське та спортивне рибальство. Правила рибальства, об?єкти рибальства, порядок надання у користування рибогосподарських водних об?єктів, а також вимоги щодо ведення рибного господарства визначаються у порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об?єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об?єктів загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об?єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Охорона тваринного світу регламентована ст.ст. 36-37 Закону України «Про тваринний світ» та включає систему правових, організаційних, економічних, матеріально-технічних, освітніх та інших заходів, спрямованих на збереження, відтворення і використання об?єктів тваринного світу. Охорона тваринного світу передбачає комплексний підхід до вивчення стану, розроблення і здійснення заходів щодо охорони та поліпшення екологічних систем, в яких перебуває і складовою частиною яких є тваринний світ, між тим одним із заходів забезпечення охорони тваринного світу, є встановлення правил та науково обґрунтованих норм охорони, раціонального використання і відтворення об?єктів тваринного світу. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов?язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодувати завдані ним збитки. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст.\~63\~Закону України\~«Про тваринний\~світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст.\~47,\~68,\~69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~заподіяна державі шкода внаслідок порушення природоохоронного законодавства підлягає відшкодуванню у повному обсязі і стягується до місцевого бюджету. Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачених\~ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Розрахунок суми завданих збитків проведено у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу». Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача суми завданої шкоди водним живим ресурсам у розмірі 56\~559,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3028,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Outcome: approved