Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

позивачка [PERSON] (що проживає за адресою [ADDRESS] ) звернулася в суд до відповідача [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням нею навчання, у розмірі 5000 грн., щомісячно починаючи з дня подачі позову і до досягнення нею 23-річного віку, завершення навчання чи відрахування із начального закладу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що під час перебування у шлюбі у них з відповідачем народилась дитина: [PERSON] [INFO] . 24 лютого 2009 року шлюб між нею та Відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. [INFO] їхній доньці - [PERSON] виповнилось 18 років, та станом на сьогодні вона навчається у Національному університеті "Львівська політехніка". Донька зареєстрована і проживає разом із нею за адресою [ADDRESS] , що підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті та довідки про реєстрацію місця проживання особи. Вона не має змоги працювати оскільки є особою з інвалідністю 1 групи з дитинства, має невеликий дохід, отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю у розмірі 4722 грн. у зв?язку з чим, не маю можливості в повній мірі надавати матеріальну допомогу та забезпечувати всі потреби доньки на період навчання. Донька навчається на денній формі навчання, тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати доходи, відтак на період навчання потребує матеріальної допомоги зокрема, на оплату вартості навчання, оскільки навчається на платній формі навчання, що підтверджується договором про навчання в Національному університеті "Львівська політехніка". Оскільки обов`язок утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків, вона потребує матеріальної допомоги, відтак просить стягувати з відповідача аліменти. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 11.07.2024 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не подав, причин своєї неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданого представником позивача клопотання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] навчається у Національному університеті «Львівська політехніка», є студенткою другого курсу, на платній формі навчання, що підтверджується довідкою №1621/24 від 05.08.2024, договором №640-16к від 09.08.2023. Позивач [PERSON] є особою з інвалідністю 1 групи з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням серіїї [NUMBER] , довідкою до акта МСЕК серії 10ААА№852072. З огляду на викладене, між сторонами виникли правовідносини, які стосуються обов`язку батьків утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, що регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно із ч.1 ст. 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, та така можливість у нього наявна з огляду на відсутність будь-яких доказів неможливості її надання. Згідно з ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1ст. 182 Сімейного кодексу України). Доказів, які б вказували на те, що відповідач [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання, останнім не надано, тому в силу ст.199 СК України пред`явлені до нього вимоги щодо стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання, суд вважає обґрунтованими. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає щомісячному стягненню, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка навчається, матеріальне становище відповідача, його задовільний стан здоров`я, оскільки будь-яких доказів протилежного не подано суду, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та її потребу в отримані матеріальної допомоги, тому з урахуванням вимог ст.182 СК України, виходячи із принципів розумності і справедливості, суд визначає розмір аліментів, який має сплачувати відповідач у зв`язку з навчанням повнолітньої доньки, в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2024 року (день звернення до суду із позовом) і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Оскільки, такий розмір аліментів, на думку суду, не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку повнолітньої дочки відповідача, її потреб та матеріального стану сторін. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 25.10.2024 та в порядку ч.1 ст.430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1211,20 грн. судового збору. На підставі ст. ст.182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial