Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за Договором про споживчий кредит 3957_01 від 11.02.2021 року в сумі 173\~386, 40 грн., звернути стягнення на майно, передане в заставу, відповідно до договору застави майна 1769_01 від 11.02.2021 року, а саме транспортний засіб марки MAZDA, модель СХ-5, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2020, колір синій, номер державної реєстрації [NUMBER] , що належить [PERSON] та стягнути судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.02.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №3957_01, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит на придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу у розмірі 511 364 грн., зі сплатою 3,99 процентів річних за користування кредитом на 36 місяців з остаточним поверненням кредиту не пізніше 10.02.2024 року. На виконання умов Договору Банк шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок продавця ТОВ «ВіДі-Скай» перерахував грошові кошти в сумі 511\~364 грн.. 11.02.2021 року в якості забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором між Банком та Відповідачем укладено договір застави майна 1769_01, предметом застави є транспортний засіб марки MAZDA, модель СХ-5, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2020, колір синій, номер державної реєстрації [NUMBER] . Предмет застави належить Відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 11.02.2021 року ТСЦ 8047 та договору купівлі-продажу №СКмА\~0003/024 від 24.01.2021 року і додатковими угодами до нього. Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та перерахував кошти на рахунок продавця транспортного засобу. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач направив на його адресу вимогу про дострокове повернення кредиту. Оскільки відповідач не дотримався умов кредитного договору 3957_01 від 11.02.2021 року щодо сплати щомісячних платежів по кредиту та процентах, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача кредитної заборгованість, яка станом на 08.07.2024 року становить у розмірі 173\~386, 40 грн. та яка складається із боргу за Кредитом в сумі 155\~790, 78 грн.; процентів за користування Кредитом в сумі 17\~574, 35 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)\~19,32 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом\~1,95 грн.. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором, Банк просив в рахунок погашення заборгованості відповідача за Договором про споживчий кредит 3957_01 від 11.02.2021 року, звернути стягнення на предмет застави за договором застави майна 1769_01 від 11.02.2021 року, а саме транспортний засіб марки MAZDA, модель СХ-5, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , рік випуску 2020, колір синій, номер державної реєстрації [NUMBER] , що належить [PERSON] .. Ухвалою суду вказана позовна заява залишалась без руху. Провадження у справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою суду від 22.10.2024 року у справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, подав до суду заяву у якій просив проводити судове засідання без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч.4\~ст.223 ЦПК України\~та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку. 24.01.2021 року між ТОВ «ВіДі-Скай» та [PERSON] укладено договір №СКмА\~0003/024 купівлі-продажу автомобіля з додатковими угодами до нього, із використанням банківського кредиту, відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупця транспортний засіб марки MAZDA, модель СХ-5, 2.0L, 6AT 4WD Touring S [NUMBER] , рік випуску 2020, за ціною станом на 24.01.2021 року 859\~460 грн., а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його ціну, визначену в договорі. Згідно з наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 11.02.2021 року ТСЦ 8047, транспортний засіб марки MAZDA, модель СХ-5, номер шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 1998, колір синій, зареєстровано за [PERSON] .. Судом встановлено, що 11.02.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії\~ Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит 3957_01, відповідно до якого останньому надано кредит у сумі 511\~364 грн., зі сплатою 3,99% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 10.02.2024 строком на 36 місяців. Відповідно до пункту 2.1. Договору про споживчий кредит 3957_01 від 11.02.2021 року, Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 2.3 Кредитного договору передбачено, що кредит надається для придбання транспортного засобу за Договором купівлі - продажу. Пунктом 2.4.1 Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 3,99% річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою. Відповідно до пункту 2.4.2 Кредитного договору нарахування процентів здійснюється, починаючи з дати видачі Кредиту до терміну остаточного повернення Кредиту, визначеного в цьому Договорі. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, виходячи з кількості днів користування Кредитом у місяці - 30 днів, у році - 360 незалежно від кількості днів в розрахунковому (платіжному) періоді. У разі прострочення Позичальником погашення платежів за Кредитом, на фактично прострочені платежі за Основною сумою боргу по Кредиту, проценти нараховуються за методом факт/факт за кожний день прострочення. Згідно з п. 2.4.3 Кредитного договору передбачено, що при нарахуванні процентів за користування Кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування Кредитом. Відповідно до пункту 3.2.1 Кредитного договору Банк здійснює надання кредиту одноразово в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок Продавця Транспортного засобу ТОВ «ВіДі-Скай». Відповідно до пунктів 3.3.1, 3.3.2 Кредитного договору всі платежі за цим договором (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюються шляхом списання Банком коштів з поточного рахунку. Якщо дата платежу припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до законодавства України, датою платежу є перший за ним робочий день. При цьому, зобов`язання Позичальника щодо сплати відповідного платежу вважається виконаним в строк за умови наявності достатньої суми коштів на Поточному рахунку і списання їх в погашення заборгованості в перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або іншим неробочим днем. У відповідності до пункту 3.3.3 Кредитного договору Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в розмірі 15095,23 грн. шляхом внесення коштів на Поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, надане йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів відповідно до черговості, визначеної цим Договором. Перший ануїтетний платіж Позичальник сплачує до 11.03.2021 року, в подальшому - не пізніше 11 числа кожного місяця. Останній платіж в рахунок повернення Кредиту та процентів Позичальник зобов`язується здійснити не пізніше терміну (дати) остаточного повернення Кредиту, визначеної цим Договором. АТ «Ощадбанк» перерахувало кошти у розмірі 511\~364 грн. на рахунок [PERSON] , призначення платежу оплата за автомобіль згідно договору купівлі-продажу №СКмА\~0003/024 від 24.01.2021 року, що підтверджується меморіальним ордером № 3957_01 (#658255716811) від 11.02.2021 року та виписками по рахунку [PERSON] .. З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Договором про споживчий кредит 3957_01 від 11.02.2021 року, між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії\~- Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Договір застави майна №1769_01 від 11.02.2021 року. Предметом застави є рухоме майно автомобіль марки MAZDA, модель СХ-5, рік випуску 2020, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1998, vin-код [NUMBER] . Вартість предмету застави за домовленістю сторін складає 855\~148 грн.. Згідно з п. 4.2 договору застави майна, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником Зобов`язання, та/або у випадку невиконання Заставодавцем обов`язків за цим Договором, а також у інших випадках, передбачених цим Договором та/або Законодавством, Заставодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на Предмет застави у порядку, визначеному цим Договором та/або Кредитним договором. Відповідно до п.п. 6.1, 6.2, 6.5.1, договору застави, Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі порушення Заставодавцем та/або Позичальником умов будь-яких договорів, укладених із Заставодержателем, у т.ч. умов будь-якого кредитного договору та цього договору. Заставодержатель в праві задовольнити рахунок предмета застави свої вимоги в повному обсязі. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється відповідно до законодавства, на підставі рішення суду. Матеріали справи містять також заяву згоду [PERSON] на передачу в заставу АТ «Державний ощадний банк України» належного на праві спільної сумісної власності, сумісно набутого за час шлюбу зі [PERSON] майна, а саме майнових прав за Договором купівлі-продажу № СКмА\~0003/024 від 24.01.2021 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ВіДі-Скай» транспортного засобу MAZDA, модель СХ-5, рік випуску 2020, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір синій, об`єм двигуна 1998, vin-код [NUMBER] . Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості станом на 08.07.2024 така становить 173\~386, 40 грн. та яка складається із боргу за Кредитом в сумі 155\~790, 78 грн.; процентів за користування Кредитом в сумі 17\~574, 35 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)\~19,32 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом\~1,95 грн.. У зв`язку із тим, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, чим порушив його умови щодо сплати щомісячних платежів та процентів, 26.10.2022 року, позивач направив на адресу відповідача лист-повідомлення про виникнення заборгованості. 16.10.2024 року Банк надіслав на адресу боржника повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та початок судового провадження за договором про споживчий кредит №3957_01 від 11.02.2021 року. Проте, вимога банку не виконана, заборгованість за кредитним договором не погашена. Згідно з витягом №90379263 від 14.04.2024 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження на заставний автомобіль. Відповідно до ч.1 ст. 23, ст. 24, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Як встановлено з матеріалів справи, банком на адресу боржника скеровано повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та початок судового провадження за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №3957_01 від 11.02.2021 року і зареєстровано в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Згідно зі ст.627,628,629\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частина 1 ст.530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549, 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом частин 1, 2 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Термін «користування чужими грошовими коштами» (стаття 536 ЦК України) використовується у двох ситуаціях: 1) одержання боржником (як правило, за плату)\~можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу; 2) прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Законодавство встановило наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (стаття 1048 ЦК України), так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (стаття 625 ЦК України) (див. пункти 34, 35, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 та пункти 6.20-6.24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17). Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 08.07.2024 року заборгованість відповідача становить 173\~386, 40 грн. та яка складається із боргу за Кредитом в сумі 155\~790, 78 грн.; проценти за користування Кредитом в сумі 17\~574, 35 грн., тому, вказані суми підлягають стягненню з відповідача. Окрім того, за змістом частин 1, 2 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому, з урахуванням зазначеного, з відповідача на користь банку підлягає стягненню 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)\~19,32 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом\~1,95 грн.. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано та підтверджено випискою по рахункам [PERSON] .. Згідно зі ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до\~ст.19\~Закону України\~«Про заставу»\~за рахунок\~заставленого майна\~заставодержатель має\~право задовольнити\~свої вимоги\~в повному\~обсязі,\~що визначається\~на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно з ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Отже, право на звернення стягнення на предмет обтяження виникає у заставодержателя в разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою. За ст.28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ч.1 ст. 23, ст. 24, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Як встановлено з матеріалів справи, банком на адресу боржника скеровано повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та початок судового провадження за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) №3957_01 від 11.02.2021 року і зареєстровано в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. За таких обставин, заявлені вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки у заставодержателя виникло право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно зі ст.25 Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. \~ \~ \~ \~Боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв`язку з пред`явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах. \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України\~визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень\~ст.76-81 ЦПК України\~на спростування даних обставин щодо заперечень проти позову. На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтуваною та такою, що підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у сумі 5201, 60 грн..

Outcome: approved