Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що при вчиненні виконавчого напису № 2804, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С. 20.06.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 20\~630,00 грн., нотаріусом не було перевірено наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Він просить визнати виконавчий напис №2804, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 20.06.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 20\~630,00 грн., таким, що не підлягає виконанню. Позивач повідомлявся про час та дату судового засіданні належним чином. Відповідач ТОВ «Фінфорс» про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, відзив на адресу суду не надсилав. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв не надавав. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про розгляд справи повідомлена належним чином, заяв не надавала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 01.07.2020 року відкрито виконавче провадження № 62442253, на виконання виконавчого напису №2804, виданого 20.06.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 20\~630,00 гривень. Позивач не погодився з винесеним виконавчим написом та на обґрунтування своєї позиції зазначив законні підстави. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд вважає, що позивачем обґрунтовані підстави звернення до суду, а відповідач не забажав надати докази на спростування позиції позивача, тому суд виніс рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами позивач посилався на те, що нотаріусом не перевірено чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус повинен був перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вищевказаному Переліку документів, та переконатися належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, а цього зроблено не було. Статтями 87,88 Закону України «Про нотаріат»,\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року, регулюється вчинення виконавчого напису нотаріусом. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно до\~п.1\~Постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172,\~якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зазначено, що для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додається, зокрема засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідач не надав жодних доказів на спростування доводів позивача, тому вони не спростовані. За змістом\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У висновку Верховного Суду України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року, зазначено, що суд повинен встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Згідно з ст. 11 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю видається Міністерством юстиції України на підставі рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату. Відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18.02.2021 №1, у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства, грубими порушеннями закону, які завдали шкоди інтересам держави, фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, за умови, що такі порушення встановлені рішеннями судів, а також набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, наказом Міністерства юстиції України від 24.02.2021 р. № 727/5 на підставі підпунктів «е» та «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 р. за № 8679 на ім`я [PERSON] , анульовано. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., при вчиненні виконавчого напису № 2804 від 20.06.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 20\~630,00 грн., повинен був отримати копію письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, нотаріально засвідчену копію кредитного договору, впевнитись в безспірності заборгованості, а також у наявності доказів урегулювання спору шляхом направлення вимоги про погашення заборгованості позивачем. Отже, нотаріус при вчиненні напису, не здійснив всіх обов`язкових дій, тому, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовані та доведені позивачем, а позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати. На підставі\~ст.ст.3,15,16,1212\~ЦК України,\~ст.ст.87,88\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~року №\~1172\~«Про затвердження\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№296/5,

Outcome: approved