Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

представник\~ ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з останньої заборгованість у сумі 45075,00 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,0 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 13\~000,0 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначає,\~що 07.12.2020\~ТОВ «Інфінанс»\~та позичальником\~ [PERSON] на підставі Заяви-анкети №3371810 на умовах Пропозиції (оферти) на укладання електронного Договору позики, що акцептована Відповідачем, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3,ст.12, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.205 Цивільного Кодексу України), було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0960396949/2. Відповідно до умов, викладених в Оферті, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, правила та Заявка анкета становлять єдиний документ Договір. Відповідно до умов Договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 3750 грн., строк користування кредитом 20 днів, строк дії Договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом. 11.02.2022 між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 11.02.2022, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договором позики, у т. ч. за Договором позики № 0960396949/2 від 19.11.2020, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та боржником яким є: [PERSON] . У свою чергу, ТОВ Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників ТОВ «Коллект\~Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором позики № 0960396949/2 від 19.11.2020, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та боржником яким є [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості по поверненню коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08.03.2024 відповідно до розрахунку заборгованості , становить 102778,23 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 3750,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 99028,23 грн.; Проте, враховуючи принцип розумності, співмірність і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 45075,00 грн., з яких : заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» 41325,00,00 грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. На підставі вищевикладеного позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, а також судового збору та витрат на правову допомогу. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 29.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. Представник відповідачки - адвокат Хворост Д.М. надала до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого просила позов задовольнити частково, стягнувши заборгованість за кредитом в сумі 3750,00 грн і лише 1312,50 грн. відсотків за наданий кредит, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 339,14 грн. та понесені витрати на правову допомогу пропорційно розміру (11,2%) задоволених позовних вимог в сумі 729,95 грн. Вказавши, що за договором позики проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 20 днів, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти (строк кредитування). А тому розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором з врахуванням умов договору щодо розміру денного відсотку за користування коштами становить 1312,50 грн. Стороною позивача подано відповідь на відзив, за змістом якого нарахування відсотків за Договором надання позики проведено за період з 07.12.2020 по 09.01.2023 включно, тобто виключно в межах строку користування кредитними коштами 36 календарних місяців з дати укладення Договору - 19.11.2020, тобто нарахування процентів за договором надання позики, з урахуванням застосованого принципу розумності, співмірності і пропорційності проведено виключно в межах строку, встановленого умовами договору, а тому є правомірним. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у прохальній частині позову просить справу розглянути у його відсутності. Відповідач належно повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання, не з`явилася про причину неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників, які не з`явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 5\~ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4ст. 12 ЦПК України). Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до змісту ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1ст. 81 ЦПК України). Підставою звернення представника позивача з даним позовом до суду є невиконання кредитних зобов`язань відповідачем щодо укладеного між сторонами договору. Судом встановлено, що 07.12.2020 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] на підставі анкети-заяви останньої № 3371810 було укладено договір на отримання кредиту. Анкета-заява на отримання кредиту № 3371810 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви, та погоджені умови кредитування, а саме: замовлену суму 3750,0 грн; строк кредиту - 20 днів. На підтвердження підписання відповідачем договору про споживчий кредит № 0960396949 від 19.11.2020 до матеріалів позовної заяви додано довідку про ідентифікацію, згідно з якою [PERSON] здійснила акцепт договору шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора. Згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», які є невід`ємною частиною Договору, а Позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами. Відповідно до умов договору застосовується відсоткова ставка 1.75 відсотків за один день користування кредитом, Згідно копії квитанції № 74449968 від 07.12.2020 ТОВ «Інфінанс» виконало свої зобов`язання за договором перед відповідачем належним чином, перерахувавши на її картковий рахунок грошові кошти в сумі 3750,0 грн. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 08.03.2024 заборгованість відповідача становить 102778,23 грн. з яких 3750,0 грн заборгованість за тілом кредиту та 99028,23 заборгованість за відсотками. Згідно положеньст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. 11.02.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №11-02/22, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАС» відступає ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до відповідача за вказаним договором позики. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 1001/2023, в тому числі за договором позики №0960396949/2 від 19.11.2020, що уклали ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідача. За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті1054ЦКУкраїни, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правовідносини, які виникли між сторонами по справі, регулюються нормами ЦК України, Закону України «Про споживчий кредит», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Частиною 1ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст.7ЗаконуУкраїни«Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12ЗаконуУкраїни «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», визначено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України). При цьому, на виконання вимог ч.1ст.638 ЦК України, сторони у вказаних договорах про споживчий кредит досягли згоди щодо всіх істотних умов цих правочинів, в зв`язку з чим вони в силу положень ст.629ЦКУкраїни є обов`язковим для виконання сторонами. Із вказаних норм права та із аналізу письмових доказів вказаної цивільної справи можна дійти висновку, що сторони погодили умови кредитування за укладеними договорами. Кредитні договори між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем були укладені у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.6, 207, 627-628, ч. 2 ст.639 ЦК України. Втім, слід звернути увагу на те, що вищевказані проценти були нараховані позивачем станом на 08.03.2024, при цьому строк дії договору становив 20 днів. Доказів, які свідчать про подальше узгодження сторонами істотних умов кредитування, матеріали справи не містять. Відповідно до частини першої статті1048 та частини першої статті 1054ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у Постанові Великої Палати від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 0814/6450/2012, провадження № 61-18489св21: «Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) визначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до висновку Великої Палати у справі №910/4518/16 від 05 квітня 2023року, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно достатті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно достатті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно достатті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторінна позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця Отже нарахування кредитором відсотків після закінчення строку кредитування суперечить умовам кредитування і нормамст.1048 ЦК України. Відтак, заборгованість за договором надання позики на умовах фінансового кредиту № 0960396949/2 від 19.11.2020 в загальній сумі складає: 3750.0 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1312,50 грн. заборгованість за відсотками. При цьому, суд зауважує, що неповідомлення кредитором позичальника про уступку права вимоги не звільняє останнього від обов`язку виконувати кредитні зобов`язання. Доказів сплати передбачених умовами кредитного договору платежів первісному кредитору відповідач суду не надала, відтак відсутні підстави для звільнення її від обов`язку виконати кредитний договір у відповідності з його умовами. Разом з тим, відповідно дост. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 13000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч. ч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання професійної правничої допомоги від 02.01.2023 № 02-01/2023, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс», а також копія заявки № 572 про надання юридичної допомоги, згідно якої ТОВ «Коллект Центр» звертається до АО «Лігал Ассістанс» для погодження надання правових (юридичних) послуг з приводу примусового стягнення заборгованості з відповідача, а саме: надання усної консультації з вивченням документів в розмірі 4000,00 грн., та складання позовної заяви до суду в розмірі 9000,00 грн., а також витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги на суму 13000,00 грн. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial