Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

До Фрунзівського районного суду Одеської області з Роздільнянського районного суду Одеської області для розгляду за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що шлюб сторін був зареєстрований 24 грудня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Приморської районної Ради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 1025. Спільних малолітніх/неповнолітніх дітей у сторін немає, однак відповідач не бажає у позасудовому порядку звертатися до відділу ДРАЦС та розривати шлюб. Вказує, що стосунки між ними істотно погіршились із 2012 року. Непорозуміння та конфлікти з часом призвели до втрати почуття любові, емоційного відчуження та фактичного припинення шлюбних відносин. Вже понад 10 років сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Шлюб носить суто формальний характер. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2024 року цивільну справу передано за територіальною підсудністю до Фрунзівського районного суду Одеської області (а.с. 18). Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 27). У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином (а.с. 33). Водночас, надала до суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 34, 36). Відповідач в судове засідання, не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації (а.с. 37). Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не подав. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, а тому за згодою позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб сторін був зареєстрований 24 грудня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Приморської районної Ради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 1025, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 грудня 1994 року. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] » (а.с. 4). Із тексту позовної заяви вбачається, що стосунки між сторонами істотно погіршились із 2012 року. Непорозуміння та конфлікти з часом призвели до втрати почуття любові, емоційного відчуження та фактичного припинення шлюбних відносин. Вже понад 10 років сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Шлюб носить суто формальний характер. Від даного шлюбу сторони малолітніх/неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач не бажає у позасудовому порядку розривати шлюб. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що оскільки сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved