Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

представник позивача АТ Комерційний Банк «Глобус» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якої просить стягнути заборгованість за Договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, від 10 січня 2019 року, в розмірі 47305,02 гривні, а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 січня 2019 року між АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі відповідачем заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту 27 000,000 грн, відсоткова ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період 42 % річних, строк дії 12 місяців з 10 січня 2019 по 09 січня 2020 року. Позивач указує, що виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу в користування кошти, однак відповідач умови договору не виконував належним чином, внаслідок чого станом на 01 березня 2024 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 47305,02 грн, із яких: 26954,60 грн прострочена заборгованість по кредиту, 20350,42 грн - прострочена заборгованість за процентами, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути сплачений при подачі позову судовий збір та 6 000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Представник АТ «КБ «Глобус» подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судового виклику рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації: [PERSON] , який повернуто з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" та через оголошення на сайті Судової влади України. Відповідно до положень пунктів 3, 4 ч.8 ст.128 ЦПК та правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив не надала, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 10 січня 2019 року між АТ «Комерційний банк «Глобус» та [PERSON] укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети № 7/339 на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту 27 000,00 грн зі строком дії 12 місяців з 10 січня 2019 по 09 січня 2020, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) - 42 %. 10 січня 2019 року відповідачка підписала заяву-анкету № 7/339 на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки АТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб). АТ«КБ «Глобус» на ім`я відповідачки відкрито картковий рахунок № [NUMBER] на який встановлено овердрафт за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для операцій з платіжною карткою у валюті - гривня, видано платіжну картку зі строком дії ліміту овердрафту 12 місяців. Відповідачка підписанням вищевказаної заяви-анкети на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки в АТ КБ «Глобус» підтвердила, що акцептує публічну пропозицію АТ КБ «Глобус» на укладення цього договору, яка розміщена на сайті АТ КБ «Глобус» www.globusbank.com.ua і беззастережно приєднується до умов цього договору, ознайомлена та цілком згодна з умовами договору АТ «КБ «Глобус», діючими картковими лімітами, Тарифами, умовами Програми кредитування, Правилами користування міжнародними платіжними картками; підтвердила, що всі умови договору АТ «КБ «Глобус» їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, свій примірник цієї заяви-анкети отримала. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 01 березня 2024 відповідач має заборгованість у розмірі 47305,02 грн, яка складається з: 26954,60 грн прострочена заборгованість по кредиту, 20350,42 грн прострочена заборгованість по процентах. У випадку невиконання Клієнтом Вимоги про дострокове виконання зобов`язань за Договором Банк має право стягнути у встановленому чинним законодавством України порядку всю заборгованість за Договором. Листом № 1-4021 від 07 листопада 2023 року АТ «КБ Глобус» повідомлено [PERSON] про наявність заборгованості за кредитом в сумі 47305,02 грн і запропоновано протягом 30 днів з моменту відправлення Банком даного листа сплатити заборгованість. Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 75 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України). Підставою даного позову є невиконання кредитних зобов`язань відповідачкою, що пов`язані із отриманням ним кредитних коштів. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як слідує з матеріалів справи, на виконання умов укладеного з відповідачкою договору, позивачем надано відповідачці в кредит грошові кошти, однак відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, з огляду на що у неї утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком позивача станом на 01 березня 2024 становить 47305,02 грн, яка складається з: 26954,60 грн прострочена заборгованість по кредиту, 20350,42 грн прострочена заборгованість по процентах. Відповідачка свого розрахунку заборгованості за кредитом, як і підтвердження відсутності у неї заборгованості, чи інших доказів, які б давали суду підстави для встановлення іншого розміру її заборгованості не надала, не спростувала факт наявності та розмір заборгованості за кредитом, чи порядок її нарахування. Згідно з приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази у достатній мірі підтверджують укладення між сторонами договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки АТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб), отримання відповідачкою грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачкою умов укладеного договору, у зв`язку з чим нарахована позивачем відповідно до укладеного договору станом на 01 березня 2024 року заборгованість у загальному розмірі 47305,02 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, понесені останнім при поданні позовної заяви до суду, а саме в розмірі 3028,00 грн. Крім того, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ «КБ «Глобус» витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 гривень. Згідно з положеннями ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). АТ «КБ «Глобус» в особі Голови Правління Мамедова С.Г. 01 лютого 2024 року укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 010224 з адвокатом Прохоренком В.П. Відповідно до Акта прийому-передачі послуг № 7/339 від 30 серпня 2024 за Договором № 010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01 лютого 2024 року, адвокат Прохоренко В.П. надав клієнтові АТ «КБ «Глобус» послуги, пов`язані з представництвом інтересів Клієнта у суді за позовом Клієнта до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки АТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) (заява-анкета № 7/339). В акті зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Прохоренком А.В. Згідно з Платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №16415 від 03 вересня 2024 року, АТ «КБ «Глобус» сплатив на користь ФОП Прохоренка В.П. в рахунок професійної правової допомоги за Договором № 010224 від 01 лютого 2024 року згідно акта № 7/339 від 30 серпня 2024 суму в розмірі 6 000,00 гривень. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року (справа № 904/4507/18) вказано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України відповідач не заявляла клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу у даній справі в розмірі 6 000,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved