Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

04.10.2024 представник ТОВ «ФК «Абекор» за довіреністю Лісовський О.А. звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 462741 від 25.05.2024 у розмірі 1\~021,50 грн., судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. та витрати на відправку копій поданих до суду документів у розмірі 70,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 25.05.2024 ТОВ «ФК «Абекор» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи уклали електронний кредитний договір № 462741, на підставі якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Строк користування кредитом - 70 днів. У зв`язку з невиконанням умов договору у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 1\~021,50 грн., яка складається: 500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 521,50 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.11.2024 позовну заяву передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси. 25.11.2024 дана цивільна справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси та згідно автоматизованого розподілу передана для розгляду судді Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.11.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача за довіреністю Лісовський О.А. не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, проте поштові відправлення були повернуті на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. З урахуванням положень частини 8 статті 178, частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.05.2024 між ТОВ «ФК «Абекор» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційних систем укладено кредитний договір № 462741, відповідно до якого ТОВ «ФК «Абекор» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 500,00 грн., а [PERSON] зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно п. 1.3., 1.3.1., 1.3.2., 1.4., 1.4.1, 1.4.2., 1.7., 1.8., 1.9., 1.9.10. Договору строк кредиту 70 днів з кінцевим терміном повернення до 03.08.2024 включно. Кількість платежів 2 платежі. Періодичність сплати платежів: 1-й платіж 20 днів (період, що розраховується з наступного дня, що слідує за днем укладення Договору та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати першого платежу (для цілей розрахунку процентів до періоду включається дата укладення Договору (дата надання кредиту), тобто кількість днів у періоді збільшується на один календарний день), далі по тексту - перший період користування кредитом); 2-й платіж через 50 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за останнім днем першого періоду користування кредитом та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати другого платежу, (далі по тексту - другий період користування кредитом). Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від умов користування кредитом та становить: базова процентна ставка 1,49% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом; основна процентна ставка 1,49% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом. Денна процентна ставка на дату укладена договору складає 0,53% в день. Загальні витрати за кредитом на дату укладення договору складають 186,25 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 10\~370% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 686,25 грн. Кошти кредиту надаються ТОВ «ФК «Абекор» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок [PERSON] , уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , що емітована банком України (п 2.1. Договру). ТОВ «ФК «Абекор» свої зобов`язання за вищезазначеним договором виконало та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 500,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] . Натомість, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, після закінчення строку кредитування не повернув кредит, а також не сплатив проценти за користування ним, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 1\~021,50 грн., яка складається з: 500,00\~грн.\~ заборгованість\~за тілом\~кредиту;\~521,50\~грн.\~ заборгованість\~за нарахованими\~процентами. На час розгляду справи кредитний договір\~№ 462741\~від 25.05.2024недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний, доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором суду не надано. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою частини 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зважаючи на те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, однак взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 462741 від 25.05.2024 у розмірі 1\~021,50 грн. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до частини 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду з цим позовом сплатив 2 422,40 грн. судового збору та 70,00 грн. за пересилання позовної заяви з додатками відповідачу, що підтверджується платіжною інструкцією № 1717 від 02.10.2024 та фіскальним чеком від 04.10.2024. Враховуючи,\~що позовні\~вимоги задоволено\~повністю,\~то з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягає до\~стягнення судовий\~збір у\~розмірі 2\~422,40\~грн. та кошти за надсилання копій поданих до суду документів через у розмірі 70,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved