Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. ТОВ «Юніт Капітал» (далі позивач) подало позов до [PERSON] (відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та [PERSON] укладено № 735823150 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов вказаного договору первісний кредитор надав відповідачу кредит в сумі 16 250 грн. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 735823150 від 09 липня 2021 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 174 від 22 лютого 2022 року. 05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 735823150 від 14.11.2021, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року. В подальшому 30 вересня 2024 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 3009/24. Відповідно до Реєстру прав вимоги до вказаного договору факторингу, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 31 546,35 грн., з яких 15 213,71 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 16 332,64 грн - сума заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач заборгованість за кредитом не сплатив, позивач просить стягнути з нього на свою користь 15 213,71 грн заборгованості за кредитом, 16 332,64 грн заборгованості за процентами, а також 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу та витрати по сплаті судового збору Позивач у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без участі його представника, у якому вказав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 1.2. Відповідач двічі належним чином повідомлена судом про дату час та місце розгляду справи шляхом направлення на адресу її місця проживання копії позовної заяви, ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 0610212013539. Проте в судове засідання не прибула, відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань не подавала. У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 14.01.2025. Проте відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 0610216983044 вдруге не прибула в судове засідання. Згідно з п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4, ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За вказаних обставин відповідач вважається повідомленим належним чином про дату час та місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибула, відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань не подавала. 2. Інші процесуальні дії у справі. У відповідності до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності відповідача. На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання та неповідомлення про причини неявки, неподання ним відзиву, відсутності заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення, суд постановив здійснювати здійснити заочний розгляд справи (ст.ст. 280, 281 ЦПК України). У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 3.1. Судовим розглядом встановлено, що 14.11.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (далі - відповідач) укладено договір № 735823150 (далі - Договір) в електронній формі, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит на суму 16 250,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до 1.2. Договору кредит надається строком на 140 днів. На виконання умов вказаного Кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 16 250,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 14.11.2021 (а.с. 34). В пунктах 1.4. - 1.6.1. Договору сторони погодили, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка). На умовах, викладених в п. 1.6. Договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми кредиту на час користування ним (далі - Базова процентна ставка). Умови нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів, здійснюється не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим Договором. Сторони погодили що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим Договором, умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня, що слідує за датою платежу. У разі якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за Договором, умови у вигляді нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості. За умови застосування до відносин між сторонами умов нарахування процентів за Базовою процентною ставкою: загальні витрати за кредитом складають - 18 778,76 грн, орієнтовна загальна вартість Кредиту складає - 35 028,76 грн. Пунктом 1.7. Договору визначено, що повернення частини кредиту та всіх нарахованих процентів здійснюється раз в два тижні (кожні 14 днів) починаючи з першого тижня користування кредитом. Рекомендований розрахунок сукупної вартості кредиту, суми та дати платежів, які здійснюються в ануїтет ній формі, зазначаються в графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № до Договору). З Графіку платежів (Додатку № 1 до Договору) вбачається, що відповідач зобов`язаним був до 03.04.2022 повернути кредит в сумі 16 025 грн та сплатити 9 810,92 грн процентів. Згідно розрахунків заборгованості за Договором та Виписки з особового рахунку за Договором заборгованість відповідача становить 31 546,35 грн, з яких: 15 213,71 грн боргу за тілом кредиту та 16 332,64 грн. боргу по сплаті процентів. (а.с. 71-74). 3.2. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01, в редакції додаткової угоди № 26 від 31.12.2020, (далі - Договір 28/1118-01) пунктом 2.1. якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У п. 1.3. Договору визначено, що «право вимоги» - права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Пунктом 1.2. Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до цього Договору, в саме Реєстрах прав вимоги. Наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує (п. 4.1. Договору). Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1 Договору). Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. договору та закінчується 31 грудня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2. Договору). Крім того, відповідно до додаткових угод № 19 від 28.11.2019, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2019 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» домовилися продовжити строк дії договору до 31.12.2020, до 31.12.2021, до 31.12.2022, до 31.12.2023, до 31.12.2024. Відповідно витягу з реєстру прав вимоги № 174 від 14 вересня 2021 року на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за № 765 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 735823150 від 14.11.2021, загальна заборгованість 30 953,01 грн, яка складається з 15 213,71 грн боргу по тілу кредиту та 15 739,30 грн заборгованості по сплаті процентів. Згідно договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (п. 2.1. Договору). Додатковими угодами № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» домовились продовжити строк дії договору до 31.12.2022 та до 30.12.2024. Відповідно до реєстру прав вимоги № 3 від 30 травня 2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» за № 6939 значиться боржник [PERSON] кредитний договір № 735823150 від 14.11.2021, загальна заборгованість 31 546,35 грн, яка складається з 15 213,71 грн боргу по тілу кредиту та 16 332,64 грн заборгованості по сплаті процентів. Згідно договору факторингу № 3009/24 від 30 вересня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначенні в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною договору (п. 1.1 Договору). Відповідно до реєстру боржників від 30 вересня 2024 року до договору факторингу № 3009/24 від 30 вересня 2024 року укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за № 446 значиться боржник [PERSON] кредитний договір № 735823150 від 14.11.2021, загальна заборгованість 31 546,35 грн, яка складається з 15 213,71 грн боргу по тілу кредиту та 16 332,64 заборгованості по сплаті процентів. Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «Юніт Капітал», перейшло право вимоги за кредитним договором від 14.11.2021 № 735823150, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Доказів сплати відповідачем заборгованості матеріали справи не містять. 4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 4.1. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (стаття 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (стаття 629 ЦК України) Частиною1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). (ч 1 статті 530 ЦК України) Відповідно до статті 525, частини 1 статті 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина 1 статті 1048 ЦК України) За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1 статті 625 ЦК України). Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема внаслідок відступлення права вимоги. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ч.1 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої (боржника). 5. Висновки суду. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та Закону України «Про споживче кредитування». Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, вказуючи на невиконання останнім зобов`язання щодо повернення кредиту у строки передбачені кредитним договором. Уклавши Договір відповідач отримав від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти в сумі 16 250,00 грн для задоволення особистих потреб на умовах зворотності, строковості та платності. Проте умов укладеного Договору відповідач не дотримався, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 15 213,71 грн простроченої заборгованості за кредитом та 16 332,64 грн заборгованості за нарахованими процентами. Розрахунок процентів судом перевірено та встановлено, що його здійснено у відповідності до умов встановлених сторонами Договору у пунктах 1.4., 1.5., 1.6., 1.6.1. А саме протягом дисконтного періоду нараховувались проценти в розмірі 0,69% за день, а в подальшому в межах 140 днів строку кредитування в розмірі 1,30% на день. Відповідач заборгованість за кредитом не сплатив. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню 15 213,71 грн заборгованості за кредитом та 16 332,64 грн заборгованості за процентами. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу. До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18). На підтвердження відповідних витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі наданих послуг). Отже, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Вартість виконаних робіт згідно акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 0110/24 від 01.10.2024 року становить 6 000 грн. Дослідивши надані докази витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача слід стягнути 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved