Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~ виділ частки із майна в натурі та визнання права власності на нього. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що [PERSON] , [PERSON] , є співвласниками 47/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] . А саме, за [PERSON] зареєстроване право власності на (25/100) частки на підставі: свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою Рівненською державною нотаріальною конторою р. № 2-1578 від 02 листопада 1998 року, на 11/100 частки на підставі свідоцтва про право власності, № б/н, виданого 25 жовтня 2022 року Департаментом інфраструктури та благоустрою виконавчого комітету Рівненської міської ради; за [PERSON] зареєстроване право власності на 11/100 частки на підставі свідоцтва про право власності, № б/н, виданого 25 жовтня 2022 року Департаментом інфраструктури та благоустрою виконавчого комітету Рівненської міської ради. За відповідачем [PERSON] зареєстроване право власності на (25/100) частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу, р. № 70 від 31 січня 2022 року, посвідченого Наумець Л. К. приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу. Беліч А. Д., [PERSON] є власниками 28/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності, № б/н, виданого 25 жовтня 2022 року Департаментом інфраструктури та благоустрою виконавчого комітету Рівненської міської ради. Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване. Як вбачається з технічного паспорта та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за [PERSON] та [PERSON] зареєстроване право власності на 47/100 частки, житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , що складається із наступних приміщень: 1-2 житлова: 14,8кв.м.; 1-3 житлова: 15,2кв.м.; 3-1 кухня: 13,3кв.м.; житлова: 13,7кв.м., загальною площею: 57,0кв.м., житловою площею: 43,7 кв.м., навіс «літ. Д» Як вбачається з технічного паспорта та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за [PERSON] зареєстроване право власності на (25/100) частки, житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , що складається із наступних приміщень: 4-1коридор: 5,9кв.м.; 4-2 кладова: 2,6 кв.м.; 4-3 передня: 14,0 кв.м.; житлова: 11,4 кв.м., загальною площею: 33,9 кв.м., житловою площею: 11,4кв.м.. Як вбачається з технічного паспорта та згідно свідоцтва про право власності, № б/н, виданого 25 жовтня 2022 року Департаментом інфраструктури та благоустрою виконавчого комітету Рівненської міської ради за [PERSON] та [PERSON] , власники 28/100 частки, житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , що складається із наступних приміщень: 2-1 кухня: 7,6 кв.м.; 2-2 житлова кімната: 10,7кв.м.; 2-3 житлова кімната: 15,4кв.м.; ІІ коридор: 5,3 кв.м., загальною площею: 39,0 кв.м., житловою площею: 26,1 кв.м. В ході постійного проживання у вказаному будинку, кожен із співвласників отримав в користування відокремлені частини будинку з окремими входами та користувався виділеними приміщеннями. Між власниками склався певний порядок користування спільними майном. Фактично у кожного з них є свій окремий будинок з відокремленими подвір`ями. Вказаний вище порядок володіння з відповідачами спільною частковою власністю створює на сьогоднішній день для [PERSON] та [PERSON] додаткові незручності щодо: реєстрації третіх осіб у своєму житлі (необхідно отримувати дозвіл всіх співвласників будинку на реєстрацію/зняття з реєстрації), укладення відповідних договорів про комунальні послуги, оформлення субсидій, оформлення права власності на земельну ділянку тощо. [PERSON] та [PERSON] ,позасудовому порядку було запропоновано іншим співвласникам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укласти договір поділу, згідно з яким виділити в натурі як окрему одиницю, окремі об`єкт нерухомості їх частку з припиненням спільної часткової власності, з присвоєнням окремих поштових адрес. Однак відповідачі як співвласники частини будинку не дають позивачам згоди на поділ житлового будинку, тому [PERSON] та [PERSON] вимушені звернутися з даним позовом до суду. Враховуючи викладені обставини, у [PERSON] та [PERSON] відсутня можливість володіння, користування і розпорядження майном, що стало підставою для звернення до суду з позовом про виділення частки з майна та визнання права власності на нього. Відповідно до Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 333/24 від 19 серпня 2024 року, технічна характеристика цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: житловий будинок літ. А-1 загальною площею 131,3 кв.м, житловою площею 82,9кв.м, вбиральня літ. В, навіс літ.Д., огорожа№1 За технічними показниками 47/100 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] та [PERSON] , є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділені в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна. Склад новоутвореного об`єкту нерухомого майна: загальною площею: 57,0 кв.м., житловою площею: 43,7 кв.м., складається із наступних приміщень: 1-2 житлова: 14,8 кв.м.; 1-3 житлова: 15,2 кв.м.; 3-1 кухня: 13,3 кв.м.; житлова: 13,7 кв.м., навіс «літ. Д». Ухвалою суду від 20 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 24 жовтня 2024 року. Ухвалою суду від 26 грудня 2024 року підготовче провадження\~у справі\~за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ частки із майна в натурі та визнання права власності на нього закрито. Призначено справу\~до судового\~розгляду по\~суті на 15 січня 2025 року в приміщенні Рівненського міського суду (м. Рівне, вул.Шкільна,1) з повідомленням (викликом) сторін. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.4,5 ЦПК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.ст.12,13,81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , є співвласниками 47/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] . А саме, за [PERSON] зареєстроване право власності на (25/100) частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою Рівненською державною нотаріальною конторою р.№ 2-1578 від 02 листопада 1998 року, на 11/100 частки на підставі свідоцтва про право власності, № б/н, виданого 25 жовтня 2022 року Департаментом інфраструктури та благоустрою виконавчого комітету Рівненської міської ради. За [PERSON] зареєстроване право власності на 11/100 частки на підставі свідоцтва про право власності, № б/н, виданого 25 жовтня 2022 року Департаментом інфраструктури та благоустрою виконавчого комітету Рівненської міської ради.\~ За відповідачем [PERSON] зареєстроване право власності на (25/100) частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу, р. № 70 від 31 січня 2022 року, посвідченого Наумець Л. К. приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу. Беліч А. Д., [PERSON] є власниками 28/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності, № б/н, виданого 25 жовтня 2022 року Департаментом інфраструктури та благоустрою виконавчого комітету Рівненської міської ради. Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване. Як вбачається з технічного паспорта та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за [PERSON] та [PERSON] зареєстроване право власності на 47/100 частки, житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , що складається із наступних приміщень: 1-2 житлова: 14,8кв.м.; 1-3 житлова: 15,2кв.м.; 3-1 кухня: 13,3кв.м.; житлова: 13,7кв.м., загальною площею: 57,0кв.м., житловою площею: 43,7 кв.м., навіс «літ. Д» \~Як вбачається з технічного паспорта та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за [PERSON] зареєстроване право власності на (25/100) частки, житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , що складається із наступних приміщень: 4-1коридор: 5,9кв.м.; 4-2кладова: 2,6кв.м.; 4-3передня: 14,0кв.м.; житлова: 11,4 кв.м., загальною площею: 33,9кв.м., житловою площею: 11,4кв.м.. Як вбачається з технічного паспорта та згідно свідоцтва про право власності, № б/н, виданого 25 жовтня 2022 року Департаментом інфраструктури та благоустрою виконавчого комітету Рівненської міської ради Беліч А.Д. та [PERSON] , власники 28/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , що складається із наступних приміщень: 2-1 кухня: 7,6кв.м.; 2-2 житлова кімната: 10,7кв.м.; 2-3 житлова кімната: 15,4кв.м.; ІІ коридор: 5,3кв.м., загальною площею: 39,0кв.м., житловою площею: 26,1кв.м.. Відповідно до Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 333/24 від 19 серпня 2024 року, технічна характеристика цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: житловий будинок літ. А-1 загальною площею 131,3 кв.м, житловою площею 82,9кв.м, вбиральня літ. В, навіс літ.Д., огорожа№1 Фактичне користування [PERSON] та [PERSON] 47/100 частина, житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , що складається із наступних приміщень: 1-2 житлова: 14,8 кв.м.; 1-3 житлова: 15,2 кв.м.; 3-1 кухня: 13,3 кв.м.; житлова: 13,7 кв.м., загальною площею: 57,0 кв.м., житловою площею: 43,7 кв.м., навіс «літ. Д» [PERSON] , власник (25/100) частини житлового будинку літ.А-1 з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею: 33,9 кв.м., житловою площею: 11,4 кв.м., що складається із наступних приміщень: 4-1 коридор: 5,9 кв.м.; 4-2 кладова: 2,6 кв.м.; 4-3 передня: 14,0 кв.м.; житлова: 11,4 кв.м.. Власники: [PERSON] та [PERSON] , 28/100 частки, житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , що складається із наступних приміщень: 2-1 кухня: 7,6 кв.м.; 2-2 житлова кімната: 10,7 кв.м.; 2-3 житлова кімната: 15,4 кв.м.; ІІ коридор: 5,3 кв.м., загальною площею: 39,0 кв.м., житловою площею: 26,1 кв.м.. За технічними показниками 47/100 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] та [PERSON] ,є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна. Склад новоутвореного об`єкту нерухомого майна: загальною площею: 57,0 кв.м., житловою площею: 43,7 кв.м., складається із наступних приміщень: 1-2 житлова: 14,8 кв.м.; 1-3 житлова: 15,2 кв.м.; 3-1 кухня: 13,3 кв.м.; житлова: 13,7 кв.м., навіс «літ. Д» Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності надувається в порядку, визначеному законом, Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності с непорушним. Як регламентує ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 1 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, статтею 356 Цивільного кодексу України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громадяни. Відповідно до ч. 1 ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно ч. 2 ст. 358 Цивільного кодексу України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. У відповідності до ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вказане також регламентується ч. 6 ст, 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». З постанови Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі №б-12цс13 вбачається, що установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожною з них. Виходячи з аналізу норм ст.ст. 183,358,364,379,380,382 ЦК України слід дійти висновку, що видії часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п. 14 Постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в так. У протилежному випадку, може бути встановлено порядок користування приміщеннями, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п. 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №1127 від 25 грудня 2015 року (далі по тексту - Порядок), для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки і спільного майна або відповідне рішення суду; документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно та його поділу або виділу в натурі частки. З наведеного у сукупності вбачається, що майно, яке належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності фактично поділене, має окремі входи, використовується сторонами як окремі приміщення, ніхто з них не має один до одного претензій стосовно такого, поділу протягом тривалого часу сторони користуються належною їм часткою, однак частини нерухомого майна в окрему одиницю не виділені. [PERSON] та [PERSON] не мають можливості у повному обсязі розпоряджатись та користуватись належною частиною спірного нерухомого майна таким чином, їх право власності на вказане майно порушене і підлягає захисту, шляхом виділу майна, припинення спільної часткової власності та визнання за ними права власності на належне нерухоме майно, як на окрему одиницю нерухомого майна. Майно, що перебуває у спільній частковій власності, з технічної точки зору можливо поділити між співвласниками даного майна без втрати цільового призначення з одночасним припиненням права спільної часткової власності на нього для них. А тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved