Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 21462,27 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.12.2021, в місті Кривий Ріг, вул. ж/м Східний 2 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Peugeot» реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «Skoda» реєстраційний № [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Skoda» реєстраційний № [NUMBER] було застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP 202996487. У відповідності до умов вказаного Договору обов`язкового страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь потерпілої особи страхове відшкодування. Відповідно до Постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 12 січня 2022 року у справі №211/155/22, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУПАП, та відповідно винним у настанні дорожньо-транспортній пригоди. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла особа в рамках договору прямого стороною документів було складено страховий акт та виплачене страхове відшкодування, яке врегулювання та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою складає 21 462.27 грн. Отже, до позивача перейшло право вимоги до Відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому. Ухвалою від 19.09.2024 відкрито провадження у цивільній справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Відповідачу [PERSON] , направлялась копія ухвали суду про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, однак, вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Відповідач правом на відзив не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.202996487, забезпечений транспортний засіб «Skoda», н.з. [NUMBER] ., в якому визначено строк використання транспортного засобу, а саме 3,4,5,6,7,8 місяці під час дії договору страхування. (а.с.20). З копії постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.01.2022 року встановлено, що 30 грудня 2021 року, о 16-05 годині водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Шкода Рапід» номерний знак [NUMBER] в м. Кривому Розі у Довгинцівському районі по вул. Лісового, 22а, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Пежо 405» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України.. Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.01.2022 визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. (а.с.8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчинені ДТП встановлена та не підлягає доведенню. 31 грудня 2021 року із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулася потерпіла особа - [PERSON] . На підставі заяви про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт № 14592/1 від 02.02.2022. (а.с. 17) Відповідно до вище зазначеного Страхового акту Позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 21462,27 грн., що підтверджується платіжним доручення №00072081 від 03.02.2022 року. (а.с. 18) Відповідно до копії претензії про відшкодування в порядку регресу від 20.03.2024 за вих. № 14592/ІНС позивач запропонував відповідачу сплатити суму страхового відшкодування у порядку регресу у розмірі 21462,27 грн. (а.с. 19). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 1 статті 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень п.п. «д» п. 38.1.1. ч. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування). Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, беручи до уваги те, що позивач, як страховик, виплатив потерпілій стороні страхове відшкодування згідно умов договору страхування, а вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який використовував забезпечений транспортний засіб в період, не передбачений договором внутрішнього страхування, а відтак на підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України, п.п. «д» п. 38.1.1. ч. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач набув право вимоги в порядку регресу до винуватця дорожньо-транспортної пригоди, тому суд дійшов переконливого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу сплаченого ним на користь [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 21462,27 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved