Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

10 грудня 2024 року комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за оплату комунальних послуг, яка утворилась станом на 01.12.2024 року у розмірі 14 350 грн 52 коп., з яких: 13 077 грн 58 коп. - опалення; 1 242 грн 76 коп. - абонентська плата; 3 грн 98 коп. - внески за заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії; 26 грн 20 коп. - внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, а також стягнути судові витрати у розмірі 3 028 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] . КП «Тепловик» надає послуги з теплопостачання житлового будинку [ADDRESS] , однак відповідачі на порушення вимог ст.ст.64, 67, 68 Житлового кодексу України отриманих послуг не оплачують, через що станом на 01.12.2024 року у них виникла заборгованість перед позивачем за отримані послуги з теплопостачання в розмірі 14 350 грн 52 коп., з яких: 13 077 грн 58 коп. - опалення; 1 242 грн 76 коп. - абонентська плата; 3 грн 98 коп. - внески за заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії; 26 грн 20 коп. - внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії. Неналежне виконання відповідачами взятих на себе зобов`язань, порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з теплопостачання в установлений законодавством строк, а тому просить стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на свою користь 14 350 грн 52 коп. заборгованості за надані послуги з теплопостачання, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18.12.2024 року, в порядку п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надали відзив на позов в порядку, визначеному ст.178 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . З 04.10.2017 року і по даний час [PERSON] зареєстрована у зазначеній квартирі. Квартира [ADDRESS] знаходиться в багатоквартирному житловому будинку з централізованою системою опалення. КП «Тепловик» надає послуги з теплопостачання вищезазначеного житлового будинку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є уповноваженими та відповідальними особами по оплаті житлово-комунальних послуг по централізованому теплопостачанню квартири [ADDRESS] , які надає КП «Тепловик», і на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] абонента [PERSON] , вбачається що станом на 01.12.2024 року заборгованість відповідачів за надані послуги з теплопостачання становить 14 350 грн 52 коп., з яких: 13 077 грн 58 коп. - опалення; 1 242 грн 76 коп. - абонентська плата; 3 грн 98 коп. - внески за заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії; 26 грн 20 коп. - внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії. Вказана заборгованість виникла за період з 01.10.2021 року по 01.12.2024 року й згідно надано розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі регулярно не сплачували за послуги з теплопостачання, в зв`язку з чим мають заборгованість за вказані послуги. Частиною першою статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. В силу ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005року споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК Української РСР установлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг. Новий платіж - плата за абонентське обслуговування, введений на виконання постанови Кабінету Міністрів України №808 від 21 серпня 2019 року «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорам про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговування внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» (в редакції постанови №928 від 01.09.2021). Саме на підставі вищевказаного нормативного акта КП «Тепловик» з листопада 2021 року нараховує плату за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії, що становить 33,74 грн. в місяць. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи в забезпеченні належних умов проживання у житлових приміщеннях у порядку, встановленому законодавством. Ця діяльність здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг, укладених між їх виконавцями та споживачами. Теплопостачання (централізовані опалення та постачання гарячої води) є одним із видів комунальних послуг, який забезпечує належне утримання та збереження нерухомого майна. Споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги відповідно до умов укладеного договору. Водночас відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Предметом виконання грошового зобов`язання за договором про надання житлово-комунальних послуг є певна грошова сума, що має бути сплачена споживачем виконавцю. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. За змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», особи, місце проживання яких зареєстроване у квартирі у встановленому законом порядку, а також власники (співвласники) квартир, зобов`язані їх утримувати, у тому числі, нести витрати по оплаті фактично наданих житлово-комунальних послуг нарівні з іншими дієздатними, які проживають та/або зареєстровані у житлі, або співвласниками. З наведеного вбачається, що обов`язок відповідачів, як власників квартири, за адресою надання послуг з теплопостачання, щодо оплати послуг наданих в цей період, встановлено і КП «Тепловик» має право вимагати від кожного з них оплату наданих послуг з теплопостачання. Згідно частиною 2 статті 382 ЦК України, вбачається, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Пунктом 10 частини 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», передбачено, що співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Крім того частина 2 даної статті передбачає, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором про надання комунальної послуги визначається відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (ч.3 ст.8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Згідно пункту 24 постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», передбачено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку здійснюються відповідно до частин другої - четвертої статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та умов договору. Витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування - за умови укладення індивідуальних договорів або індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг та з урахуванням особливостей, визначених цим Законом і Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (пункт 1 статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»). Згідно положень статті 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Частиною 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч.2 ст.543 ЦК України). Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 13.12.1999 року є власниками квартири [ADDRESS] , тому вони несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно наданого представником позивача розрахунку, з яким погоджується суд, вбачається, що загальна сума заборгованості [PERSON] та [PERSON] за період з 01.10.2021 року по 01.12.2024 року становить 14 350 грн 52 коп., з яких: 13 077 грн 58 коп. - опалення; 1 242 грн 76 коп. - абонентська плата; 3 грн 98 коп. - внески за заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії; 26 грн 20 коп. - внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії. Відповідачами добровільно вказана сума заборгованості не сплачена. Доказів щодо неотримання послуг з теплопостачання багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , де розташована квартира [ADDRESS] , за період з 01.10.2021 року по 01.12.2024 року відповідачами суду не надано. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, а також те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , а також, що за даною адресою надаються послуги з теплопостачання на підставі відкритого абонентського особового рахунку на ім`я [PERSON] № [NUMBER] , однак відповідачі не здійснюють їх оплату, суд приходить до переконання, що внаслідок невиконання обов`язку з оплати вартості отриманих послуг, істотно порушені права позивача, оскільки він значною мірою позбавлений можливості отримати кошти, на які розраховував, надаючи відповідачам вказані послуги. Таким чином, на користь КП «Тепловик» слід стягнути у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за послуги з теплопостачання, яка утворилась станом на 01.12.2024 року, в сумі 14 350 грн 52 коп., з яких: 13 077 грн 58 коп. - опалення; 1 242 грн 76 коп. - абонентська плата; 3 грн 98 коп. - внески за заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії; 26 грн 20 коп. - внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії. Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позов КП «Тепловик» задоволено у повному обсязі, тому сплачений ним судовий збір в сумі 3 028 грн підлягає стягненню з відповідачів у повному обсязі, а отже з кожного із відповідачів на користь позивача слід стягнути по 1 514 грн (3028 : 2) судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved