Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , більше п`яти років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що з 1985 року почала проживати однією сім`єю з [PERSON] , з яким одружилася 26.10.1990 року. Однією сім`єю вони проживали у будинку свекра - [PERSON] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , де також проживала сестра чоловіка - [PERSON] . Оскільки остання хворіла на психічні розлади, а мати чоловіка померла, позивач займалася веденням домашнього господарства, проживаючи всі однією родиною, вони мали спільний бюджет. Після смерті у 1996 року свекра позивача, чоловік та його сестра успадкували будинок у співвідношенні 2/3 та 1/3, їх родина і надалі продовжувала проживати у вказаному будинку, піклуючись про сестру чоловіка. У зв`язку з погіршенням психічного стану, [PERSON] рішенням суду було визнано недієздатною та направлено на постійне перебування до спеціалізованого психіатричного закладу, однак після цього позивач та її родина продовжувала турбуватися про останню, відвідувати її у закладі, купувати необхідні ліки, речі та продукти. У 2018 році помер чоловік позивача, однак вона продовжували відвідувати та допомагати сестрі чоловіка. У 2022 році з початку повномасштабного вторгнення рф в Україну та окупації міста Херсона, позивач востаннє відвідала [PERSON] у грудні 2022 року, після чого їй зателефонували з закладу та повідомили, що через постійні обстріли пацієнти будуть розподілені у інші заклади на території України. Наступним телефонним дзвінком позивача було повідомлено про смерть [PERSON] , яку було поховано у Черкаській області. Після смерті останньої залишилася спадщина, що складалася з 1/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , решта 2/3 частки вказаного житлового будинку є власністю позивача. Позивач зазначає, що оскільки вона належить до четвертої черги спадкоємців за законом, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж 5 років до часу відкриття спадщини, 16.06.2022 вона звернулася до Першої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріусом їй було роз`яснено, що для подальшого оформлення спадкових прав на спадщину їй необхідно встановити факт проживання з померлою однією сім`єю в судовому порядку. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи покладався на розсуд суду, відзив на позов не подавав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] 26.10.1990 року уклав шлюб з [PERSON] , внаслідок чого останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 23.09.2012 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку майна, а [PERSON] 10.10.2011 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд під номером [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом 28.08.2013 року [PERSON] було визнано недієздатною та встановлено над нею опіку, призначивши опікуном [PERSON] , відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона №666/2466/13 13.09.2013 року [PERSON] видано посвідчення № 5 опікуна над його недієздатною сестрою [PERSON] , відповідно до рішення №285 Виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради. 15.05.2014 року [PERSON] направлено на державне забезпечення до комунального закладу Херсонської обласної ради «Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат», згідно путівки № 58 Департаменту соціального захисту населення Херсонської облдержадміністрації. Згідно довідки №106 виданої 17.05.2021 КЗ ХОР «Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат» вбачається, що [PERSON] з 15.05.2014 перебуває на повному державному забезпеченні та зареєстрована за постійним місцем проживання в комунальному закладі ХОР «Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат» за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 06.09.2019 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого [PERSON] є спадкоємцем майна, а саме: 2/3 часток у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд під номером [ADDRESS] . Відповідно до довідки №4 від 03.04.2013 року склад сім`ї за адресою [ADDRESS] , виданої [PERSON] : жінка - [PERSON] , сестра - [PERSON] . З заяви-приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 19.01.2022, [PERSON] приєдналася до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії АТ «Херсонобленерго» за адресою об`єкту: [ADDRESS] , на підставі зміни власника. Виписками з розрахункових книжок за надання послуг з вивезення побутових відходів за особовим рахунком № [NUMBER] , за послуги з постачання природного газу за особовим рахунком [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] вбачається, що платником є [PERSON] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72851602 від 16.06.2023 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Зі спадкової справи №409/2023, заведеної державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) МЮУ Гудимою О. вбачається, що позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] з якою вони жили разом та вели спільне господарство більше п`яти років до дня смерті останньої. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є дочкою позивача, яка разом з матір`ю, її другим чоловіком та його сестрою - [PERSON] разом проживали за адресою: [ADDRESS] . Усі вони проживали однією родиною, вели спільний побут, у батька вітчима та у його сестри були окремі кімнати, але усіма іншими приміщеннями користувалися спільно. [PERSON] була психічно хвора, але доброзичлива, після того, як її оформили у психіатричний інтернат, вона з матір`ю їздили провідувати [PERSON], навіть під час окупації у 2022 році, при житті вітчим також часто відвідував свою сестру у пансіонаті, вони купували необхідні для неї ліки та продукти. у 2022 році після смерті [PERSON] у психіатричній лікарні в Черкаській області, мати хотіла їхати, однак адміністрація закладу повідомила, що такої потреби немає, оскільки заклад самостійно здійснює поховання. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивача та познайомилася з нею, коли остання вийшла заміж за [PERSON] та з донькою переїхала жити до будинку чоловіка за адресою: [ADDRESS] . У будинку вони жили разом - позивач, її донька, чоловік [PERSON] та його батько з рідною сестрою [PERSON] . Зазначила, що хатню роботу по дому робила позивач, оскільки мати чоловіка померла, а сестра змолоду хворіла на психічні розлади. Згодом, [PERSON] було оформлено в психіатричний пансіонат, а позивач з чоловіком часто до неї навідувалися, возили ліки та продукти, після смерті [PERSON] навідувалася вже сама. У 2022 році [PERSON] померла у психіатричній лікарні у іншому місті, де була похована. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно із статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.і. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Тобто, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення із спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. По даній справі встановлено, що встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] необхідно позивачу для отримання спадщини, оскільки визнання факту проживання вказаних осіб однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини призводить до визнання позивача спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст.1264 ЦК України. Обов`язком позивача для встановлення відповідного факту є доведення факту спільного проживання та доведення факту проживання як одна сім`я, що передбачає надання доказів щодо спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до встановлених судом обставин, [PERSON] , рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона від 28.08.2013 визнана недієздатною та встановлено над нею опіку в особі [PERSON] . З 15.05.2014 [PERSON] почала проживати та перебувати на повному державному забезпеченні в комунальному закладі ХОР «Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат» за адресою: м.Херсон, смт.Комишани пров.Робочий, 12. [INFO] помер [PERSON] , відтак, опікуном [PERSON] в силу ст.66 ЦК України став спеціальний заклад, у якому остання перебувала, тобто КЗ ХОР «Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат». Доводи позивача про те, що вона періодично приїжджала до [PERSON] в інтернат та привозила продукти не є такими, що свідчать про їх спільне проживання однією сім`єю, адже з матеріалів справи вбачається, що остання знаходилась на повному державному утриманні більше ніж 8 років. Не є також належними доводами на підтвердження проживання однією сім`єю, посилання позивача на не здійснення поділу чи порядку користування будинку між власниками, оскільки [PERSON] у цьому будинку, в силу своєї хвороби, не проживала. З огляду на вказані обставини, а саме те, що [PERSON] з 15.05.2014 по дату своєї смерті [INFO] не проживала разом з позивачем, а знаходилась на утриманні держави у відповідних спеціальних закладах, опіку після смерті [PERSON] не встановлювала, жодних підстав вважати, що вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки один до одного, що притаманні сімейним, суд не вбачає. Таким чином, суд вважає, що оскільки позивачем не доведено належними та достатніми доказами факту її проживання разом з [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: безпосередньо спільного проживання, спільних витрат, ведення ними спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин, позов задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed