Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Адвокат Трофименко Марина Володимирівна, яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила визначити додатковий тримісячний строк, з моменту набрання чинності рішенням суду у цій справі, достатній для подання [PERSON] , [INFO] , заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивуючи свою заяву тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] . Факт родинних відносин між позивачем та її батьком підтверджується свідоцтвом про народження позивача. З питання оформлення спадщини [PERSON] звернулась 18.10.2024, проте постановою приватного нотаріуса Лосінець С.М. їй було надано постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що вона пропустила 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька, у позивачки часто хворів інфекційними захворюваннями вірусного походження, а в червні місяці був направлений на стаціонар в дитячий отоларингологічний структурний підрозділ КНП «Криворізька міська лікарня № 16» КМР. Дитина проходила низку обстежень та станом на дату звернення до суду дитині рекомендовано операційне втручання. Таким чином вважають, що тривала хвороба сина позивачки та оперативне втручання є поважною причиною строку для прийняття спадщини. У зв`язку з чим [PERSON] звертається до суду із вказаним позовом за захистом своїх законних прав на спадкування за законом після смерті батька. Ухвалою суду від 01.11.2024 року позовну заяву про надання додаткового строку для прийняття спадщини було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою 10.12.2024 року суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивачка до судового засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання. Представник позивачки адвокат Трофименко М.В. надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивачки, наполягали на задоволенні позовних вимог. ТЕРИТОРІАЛЬНА ГРОМАДА МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ В ОСОБІ КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання, представником ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ МІСТІ РАДИ Логіновим Д.В. подано заяву про розгляд справи без його участі, просив винести рішення з урахуванням пояснень на позовної заяви. Представник ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ МІСТІ РАДИ Логінов Д.В. скористався правом подання письмових пояснень в яких зазначив, що обов`язок доведення причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив це строк. При цьому сам по собі факт того, що син позивачки хворів та проходив лікування, у зв`язку з чим пропущений строк для прийняття спадщини є незначним, без доведення поважності причини його пропуску, не може бути підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішення просив прийняти згідно чинного законодавства та з урахуванням доказів наявними у справі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження, в графі батьки вказано: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с.6) Позивачка уклала шлюб 03.08.2001 року із [PERSON] , після укладення шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.7). Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). За життя ні мати ні батько заповіту не склали. Після смерті батька відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , яка належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі продажу (а.с. 15; 13-14) [PERSON] звернулась 18.10.2024 року до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінець С.М. 22.10.2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому [INFO] батькові [PERSON] у зв`язку з тим, що оскільки на дату смерті спадкодавця спадкоємець не був зареєстрований за адресою спільною з ним, а отже не може вважатися таким, що прийняв спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України (а.с. 12). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1269 ЦК України\~Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився й Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонним; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року по справі № 6-1215цс16, Верховний Суд від таких висновків не відступав, про що свідчить практика застосування норм права у подібних правовідносинах, викладена у постановах від 18 січня 2018 року по справі № 198/476/16, від 01 лютого 2018 року по справі № 712/656/15, від 06 червня 2018 року по справі № 592/9058/17, від 11 липня 2018 року по справі № 381/4482/16-ц, від 25 квітня 2019 року по справі № 761/794/15-ц, від 17 червня 2020 року по справі № 520/10377/17, від 18 травня 2021 року № 615/1337/19 Матеріалами справи підтверджено, що дійсно син позивачки [PERSON] , [PERSON] проходить навчання на змішаній формі, проходив обстеження та перебував на лікуванні у лікарні, що підтверджено висновками про психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини, виписним епікризом з лікарні (а.с.18-24) Крім того, Верховний Суд у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 953/8112/20, погодившись з висновками апеляційного суду, вказав, що позивач з поважних причин у визначений законом шестимісячний строк після смерті матері не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому наявні правові підстави для визначення додаткового строку (два місяці) для подання заяви про прийняття спадщини. При вирішенні спору апеляційний суд надав належну оцінку обставинам справи, врахував те, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним: строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини розпочався 08 листопада 2019 року та закінчився 08 травня 2020 року, а позивачем подано заяву про прийняття спадщини 14 травня 2020 року, отже пропуск складає лише два робочі дні, зважаючи на те, що у період з 09 травня 2020 року по 12 травня 2020 року всі дні були вихідними, святковими. Незначним є строк пропуску у цій справі, при цьому суд враховує хворобу дитини, воєнний стан, постійні ракетно-бомбові атаки агресора на інфраструктуру міста Кривого Рогу, відключення електроенергії. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Враховуючи положення законодавства в частині вимог щодо строків для прийняття спадщини суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин і вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини строком на один місяць. Задовольняючи позов, суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Пропуск строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Outcome: approved