Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 19 червня 2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис про шлюб № 324; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , та доньки, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що 19.06.2010 вони з відповідачем уклали шлюб. У період шлюбу в них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З другої половини 2023 року шлюбні відносини між ними критично погіршились. З того часу вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Кожен із подружжя давно живе окремим особистим життям. Вказане призвело до формальних шлюбних відносин. Також зазначила, що відповідач є батьком дітей, є здоровою, працездатною особою, але добровільно допомогу на утримання дітей не надає, тож вона вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 28.06.2024 відкрито провадження у справі. Відповідно до ухвали суду від 18.09.2024 явку позивачки визнано обов`язковою. У судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивачки, адвокат різник Ю.С., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що позивачка з дітьми виїхала до Польщі та не має можливості прибути до суду. Відповідач у судове засідання з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся у встановленому ЦПК порядку за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позов не подавав. 23.12.2024 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши представника позивачки, свідка , дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступні обставини та правовідносини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.06.2010, про що зроблений актовий запис №324, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.06.2010 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Після реєстрації шлюбу дружина змінила своє прізвище на [PERSON] ( а.с. 9). Відповідно до п.3.\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами немає згоди на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає. Ураховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що у період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 13.10.2010 Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 19.10.2011 Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області ( а.с .18-19). Відповідно відомостей паспорту громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] виїхали за межі України 15.08.2023 ( а.с. 120-125). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є бабусею [PERSON] .. Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] проживали у не, а потім купили свій будинок. [PERSON] вже років три, як поїхав кудись на заробітки, але не допомагає дружині матеріально утримувати дітей. [PERSON] з сином та донькою близько півтора роки тому виїхали у Польщу. Згідно зі ст.\~1,\~17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Суду, як джерело права. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, ч.8\~ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно зі\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 1\~ст.179 СК України\~визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до вимог\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2\~ст. 182 СК України). Згідно з ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не надав суду доказів того, що не має можливості сплачувати кошти на утримання дітей у розмірі заявленому позивачкою, перебування на утриманні інших осіб, існування будь-яких інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні спору про стягнення аліментів на утримання дітей та розміру таких.\~ Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо розміру аліментів на утримання дітей, як таких, що відповідають положенням закону. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з ч.1\~ст.190 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти належить стягувати з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 25.06.2024. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України. З відповідача у порядку ст. 141 підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору.

Outcome: approved