Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

У серпні 2024 року представник позивача адвокат Василик В.В., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] в мережі інтернет на вебсайті [INFO] було розміщено статтю під назвою "[INFO] " в якій поширено неправдиву інформацію про позивача, яка не відповідає дійсності та принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Повний текст статті міститься за гіпертекстовим посиланням в мережі інтернет за адресою [INFO] та є доступним для огляду та ознайомлення на момент подання позову. Також на вказаному вебсайті у вказаній статті відповідачем без згоди та без дозволу позивача розміщено (використано) особисте фото позивача. Вказана стаття розміщена в рубриці "Кримінал", а отже вона є відверто негативною та створює у широкого кола осіб викривлене уявлення про позивача як злочинця, сприймається як безапеляційне звинувачення його у вчиненні кримінально-караних діянь (злочину) без жодних посилань на вирок суду, який би на момент розміщення статті набрав законної сили щодо позивача. Звертає увагу, що відповідач не є зареєстрованим засобом масової інформації та не є уповноваженим давати інформацію щодо діянь позивача та давати кримінальну кваліфікацію діям позивача та розміщувати їх під рубрикою "Кримінал" для доступу та ознайомлення необмеженого кола осіб. Такі дії відповідача прямо порушують немайнові права позивача. Аналіз змісту розміщеної в мережі інтернет статті дозволяє встановити, що позивач прямо називається та пов`язується у свідомості будь-кого з читачів вебсайту "Сумські дебати" з кримінальними діями щодо розтрати майна компанії на 3,4 млн гривень, тобто вчинення позивачем злочину. Вказана інформація не містить будь-яких припущень, викладена в стверджувальній формі, не містить приміток щодо невинуватості особи до набрання законної сили вироком суду, не містить посилань та підтверджень на офіційні джерела отримання інформації щодо набрання законної сили вироком суду відносно позивача. Вважає, що розміщена на вебсайті "Сумські дебати" інформація (стаття) шкодить немайновим інтересам позивача, принижує його честь і гідність, шкодить його діловій репутації, оскільки створює у читачів враження про те, що позивач злочинець. Викладені факти не відповідають дійсності, оскільки особа не може вважатися винуватою у вчиненні злочину без набрання законної сили обвинувальним вироком суду. Просить визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права та порочить і принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену на невизначене коло осіб, та опубліковану [PERSON] [INFO] у мережі Інтернет на належному йому веб-сайті «Сумські дебати» в публікації (статті) під назвою "[INFO] " [PERSON] " за інтернет-посиланням [INFO] Зобов`язати [PERSON] спростувати поширену ним недостовірну інформацію стосовно [PERSON] , опубліковану в мережі Інтернет на належному йому веб-сайті «Сумські дебати» у публікації (статті) від [INFO] під назвою " [INFO] перед судом постане ексголова " [INFO] " [PERSON] " за інтернет-посиланням [INFO] щодо вчинення [PERSON] кримінального правопорушення. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 25 жовтня 2024 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. В дане судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позов підтримав повністю, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в мережі інтернет на вебсайті [INFO] було розміщено статтю під назвою «За розтрату 3,4 млн грн перед судом постане ексголова «Сумбуду» [PERSON] », в якій поширено неправдиву інформацію про позивача, яка не відповідає дійсності та принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Повний текст статті міститься за гіпертекстовим посиланням в мережі інтернет за адресою [INFO] та є доступним для огляду та ознайомлення на момент подання позову та розгляду справи (а.с.9). В тексті статті зазначається про те, що «Слідчі Слідчого управління Головного управлення Нацполіції в Сумській області під процесуальним керівництвом прокуратури завершили досудове розслідування та направили до суду обвинувальний акт відносно колишнього голови правління однієї з місцевих будівельних компаній ( [PERSON] із «Сумбуду», який шляхом службового підроблення розтратив майно компанії на 3,4 млн гривень. Слідством встановлено, що на той час голвоа правління укладав із фізичними особами договори купівлі-продажу майнових прав на квартири чи нежитлові приміщення, на підставі яких приймав готівкові кошти в якості оплати. Своїми підписами службовець засвідчував факт повного розрахунку за нерухомість. При цьому сплачені фізичними особами кошти на поточні рахунки будівельної компанії не надходили. На даний час встановлено 8 об`єктів нерухомості за які голова правління поза касою отримав 3 млн.355 тис. гривень. При цьому сама компанія «Сумбуд», схоже знаходиться на межі банкрутства, затягуючи на роки здачу об`єктів та намагаючись «Стрясти» хоч кілька мільйонів із колишнього керівника, щоб поправити свою ситуацію, при цьому навіть не враховуючи репутаційні втрати, пов`язані із розголошенням справи і залученням до внутрішньої документації працівників правоохоронних органів». Згідно роздруківки повного тексту статті з веб-сайту [INFO] встановлено, що на вказаному вебсайті у вказаній статті відповідачем без згоди та без дозволу позивача розміщено (використано) особисте фото позивача. Вказана стаття розміщена в рубриці "Кримінал", а тому вона є відверто негативною та створює у широкого кола осіб викривлене уявлення про позивача як злочинця, сприймається як безапеляційне звинувачення його у вчиненні кримінально-караних діянь (злочину) без жодних посилань на вирок суду, який би на момент розміщення статті набрав законної сили щодо позивача. Згідно інформації на запит Управління ЦНАП в м.Суми Сумської міської ради від 20.08.2024 року місце проживання відповідача [PERSON] на території м.Суми не зареєстроване (а.с.15). За відкритими для вільного доступу відомостями із сайтів WHOIS, cityhost.ua, листа-інформації Міністерства цифрової трансформації України назва реєстратора домену [INFO] є ТОВ "СІТІХОСТ", CityHost.ua (місцезнаходження в м.Києві) ([INFO], [INFO]), і це товариство є розпорядником інформації про власника домену, а інша достовірно підтверджена інформація про власника цього сайту не зазначена на самому сайті [INFO]. Згідно відповіді адвокатський запит реєстратора доменних імен ТОВ "Сітіхост" від 26.07.2024 при реєстрації доменного імені dеbaty.sumy.ua клієнтом зазначалася наступна інформація: [PERSON] , м. Суми, площа Незалежності, буд. 1, [NUMBER] , електронна адреса: [INFO] (а.с.7). Відповідач [PERSON] не є зареєстрованим засобом масової інформації та не є уповноваженим давати інформацію щодо діянь позивача та давати кримінальну кваліфікацію діям позивача та розміщувати їх під рубрикою "Кримінал" для доступу та ознайомлення необмеженого кола осіб. Такі дії відповідача прямо порушують немайнові права позивача. Аналіз змісту розміщеної в мережі інтернет статті дозволяє встановити, що позивач прямо називається та пов`язується у свідомості будь-кого з читачів вебсайту «Сумські дебати» з кримінальними діями, які наведені у статті, тобто вчинення позивачем злочинустверджується як доведене. Вказана інформація не містить будь-яких припущень, викладена в стверджувальній формі, не містить приміток щодо невинуватості особи до набрання законної сили вироком суду, не містить посилань та підтверджень на офіційні джерела отримання інформації щодо набрання законної сили вироком суду відносно позивача. Таким чином розміщена на вебсайті «Сумські дебати» інформація (стаття) шкодить немайновим інтересам позивача, принижує його честь і гідність, шкодить його діловій репутації, оскільки створює у читачів враження про те, що позивач злочинець. Як передбачено ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 68 Конституції України закріплено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ст.28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Частиною 4 статті 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема, і права на недоторканність ділової репутації належить позивачеві. Зокрема, до спеціальних способів захисту відносяться і спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 Цивільного кодексу України). За нормами ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно зі ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Статтею 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що електронна (цифрова) інформація - це аудіовізуальні твори, музичні твори (з текстом або без тексту), комп`ютерні програми, фонограми, відеограми, програми (передачі) організацій мовлення, що знаходяться в електронній (цифровій) формі, придатній для зчитування і відтворення комп`ютером, які можуть існувати і (або) зберігатися у вигляді одного або декількох файлів (частин файлів), записів у базі даних на зберігаючих пристроях комп`ютерів, серверів тощо у мережі Інтернет, а також програми (передачі) організацій мовлення, що ретранслюються з використанням мережі Інтернет. У статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що: - веб-сайт - це сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, інших об`єктів авторського права і (або) суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси веб-сайту і (або) облікового запису власника цього веб-сайту, доступ до яких здійснюється через адресу мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики і (або) числової адреси за Інтернет-протоколом; веб-сторінка - складова частина веб-сайту, що може містити дані, електронну (цифрову) інформацію, інші об`єкти авторського права і (або) суміжних прав тощо; - власник веб-сайту - це особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу; - власник веб-сторінки - це особа, яка є володільцем облікового запису, що використовується для розміщення веб-сторінки на веб-сайті, та яка управляє і (або) розміщує електронну (цифрову) інформацію в межах такої веб-сторінки. Власник веб-сайту не є власником веб-сторінки, якщо останній володіє обліковим записом, що дозволяє йому самостійно, незалежно від власника веб-сайту, розміщувати інформацію на веб-сторінці та управляти нею; - доменне ім`я - це ім`я, що використовується для адресації комп`ютерів і ресурсів в Інтернеті. Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. У частинах першій, другій та п`ятій статті 17 КПК України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою. Із урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що між сторонами у даній справі виник цивільний спір із приводу визнання недостовірної поширеної відповідачем інформації про позивача, зобов`язання відповідача спростувати поширену інформацію у відповідний спосіб. За характером висловлювань і вжитих автором словосполучень вищенаведена інформація є фактичними твердженнями, оскільки містить у своєму змісті посилання на обставини як такі, що реально існують, і про які особисто [PERSON] узагальнено зазначав як загальновідомі для всіх жителів місцевої громади обставини, це факти про завершення досудового розслідування та направлення до суду обвинувального акту. Отже, наведена вище у статті інформація містить негативні відомості про позивача, оскільки в ній стверджується про вчинення ним незаконних дій, які за ознаками охоплюються певними складами кримінальних правопорушень, передбачених Кримінальним кодексом України, що, на думку суду, виключає віднесення поширених відомостей про позивача до оціночних суджень, критичних зауважень чи думок про його господарську діяльність, про його відносини із податковими та правоохоронними органами та іншими суб`єктами, перелік яких у статті не уточнений. Однак, відповідач [PERSON] , в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, не довів суду достовірності поширених ним відомостей про факти вчинення протиправних дій позивачем, оскільки в матеріалах справи відсутні документальні та інші підтвердження вчинення [PERSON] кримінальних правопорушень, про наявність у нього незнятих та непогашених судимостей (судимості) за вчинення кримінальних правопорушень у сфері господарської та службово-професійної діяльності. Таким чином, наведену вище і поширену [PERSON] негативну інформацію щодо позивача із урахуванням конституційного принципу презумпції невинуватості фізичної особи слід визнати недостовірною, і на підставі ч.4,7 ст.277 ЦК України такі поширені відомості підлягають спростуванню в обраний позивачем ефективний спосіб захисту його порушеного права, як громадянина України і відповідно позов у цій частині та щодо вимоги про зобов`язання спростувати недостовірну інформацію підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову та в зв`язку із тим, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved