Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

15.04.2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с.2-4) Ухвалою судді від 15.04.2024 року провадження по даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. (а.с. 40-41) 29.05.2024 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] (а.с. 45-49) 31.05.2024 року від представника позивача [PERSON] до суду через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» надійшли пояснення по справі. (а.с.53-54) Ухвалою судді від 09.08.2024 року постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом до суду сторін. (а.с. 57-58) 06.11.2024 року від представника позивача [PERSON] до суду через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення по справі. (а.с.81-83) В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.12.2019 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 450033, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 12991,98 грн, а позичальник зобов`язалася повернути використану суму в строк до 10.01.2020 та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених п.1.3.-1.7. Кредитного договору. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. 26.02.2020 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 2602-20/1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Кредитним договором № 450033 від 13.12.2019 року, укладеним між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у тому числі за Кредитним договором № 450033 від 13.12.2019 року, укладеним між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] . Посилаючись на зазначене та відповідно до положень ст. 625 ЦК України, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 450033 від 13.12.2019 року, укладеного між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] , станом на 15.03.2024 в сумі 26761,55 грн, з яких: 12991,98 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 8573,70 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 1948,80 грн заборгованість з комісії, 778,45 грн нараховані 3 % річних; 2468,62 грн втрати від інфляції. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати на сплату судового збору за подання до суду даного позову в сумі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 9000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, їй надсилалися судові повістки про виклик до суду за зазначеним нею у відзиві місцем проживання, однак на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками з відмітками «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.75), «За закінченням терміну зберігання» (а.с.89), неодноразово належним чином була повідомлена про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується розміщеними на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області оголошеннями про виклик її як відповідача в судові засідання, про поважність причин своєї неявки в судові засідання суду не повідомила. (а.с. 79, 87, 91) Відповідно до відзиву відповідача на позовну заяву, відповідач не визнає позовні вимоги позивача та просить відмовити в їх задоволенні, обґрунтовуючи це тим, що наданий позивачем розрахунок нібито наявності заборгованості не може свідчити про укладення договору, розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Позивач посилається у якості доказів наявності заборгованості на витяги з реєстрів боржників, отримані під час відступлення права вимоги та розрахунки боргу. Однак відповідач вважає, що такі реєстри та розрахунки, самі собою, не є належним доказом, що підтверджує наявність та розмір боргу, оскільки не містять даних про видачу та отримання кредитних коштів або за яким банківським рахунком зроблено цей витяг. Подані позивачем докази щодо заборгованості не є підтвердженням виконання банківських операцій, що не дає можливості перевірити, чи виникла зазначена заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, з поданих позивачем доказів неможливо встановити взагалі факт укладення кредитного договору беззаперечно із відповідачем. Таким чином відповідач вважає, що надані позивачем витяги з реєстрів боржників та розрахунки боргу не є доказом розміру боргу, який позивач просить стягнути, оскільки позивачем не доведено отримання кредитних коштів, а також розмір і складові дійсної заборгованості за кредитним договором, тому вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 26761,55 грн. не підлягають задоволенню за необґрунтованістю та безпідставністю. Відповідно до пояснень по справі представника позивача Мостовенка О.І., представник позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала від товариства кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх у розмірах та у строки, зазначені в кредитному договорі. Фактично отримані та використані відповідачем грошові кошти у добровільному порядку товариству не повернуті. Відповідач у своєму відзиві на позов не спростувала доводи позивача щодо недоведеності суми заборгованості за розрахунком заборгованості за кредитним договором. Доводи відповідача є нічим іншим як непогодженням з сумою заборгованості, без належного правового обґрунтування, з урахуванням визначеності правомірності правочину. Відповідач в той же час не заперечує факт укладення договору, факт порушень своїх зобов`язань, посилаючись на незгоду із сумою заборгованості, не надає суду доказів, які підтверджували належне виконання нею зобов`язань та спростовували суму заборгованості чи контррозрахунку. На противагу наданим позивачем доказам, які підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує обставину наявності боргу, відповідачем не долучено жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу на підтвердження тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, відповідач не надала жодного доказу, яким би підтверджувався факт відсутності у неї заборгованості, факт повернення тілу кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, сплати пені за порушення строків повернення кредиту. Відповідно до додаткових пояснень по справі представника позивача Ткаченко М.М., представник позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що відповідачем було укладено кредитний договір за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору позичальник отримав від кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомилася з усіма умовами договору, відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами та порядок нарахування відсотків. Відповідач здійснила дії, спрямовані на укладення вказаного договору, шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, у якій відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з умовами та правилами надання коштів в кредит. При цьому відповідач не заперечувала проти умов договору та прийняла їх, підписавши відповідний договір. Відповідач неодноразово здійснювала часткове погашення заборгованості, що свідчить про визнання умов договору позичальником та підтвердження факту отримання грошових коштів. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано, з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши докази, надані позивачем, і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, відзив відповідача, пояснення по справі позивача, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13.12.2019 року [PERSON] звернулася до ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» із Заявкою про отримання кредитів та встановлення ділових відносин між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та нею для укладення з товариством кредитного договору, зазначивши суму кредиту 12991,98 грн., термін кредиту 15 днів. (а.с. 6) 13.12.2019 року між [PERSON] та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» укладено Кредитний договір № 450033 (далі Договір), який також особисто підписаний відповідачем 13.12.2019 року, згідно якого кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та в порядку, встановлених цим Договором. (а.с.5) Пунктом 1.2, 1.3 договору визначено розмір (суму) кредиту 12991,98 грн, кредит надається строком на 15 днів з 13.12.2019 року до 28.12.2019 року та підлягає поверненню 28.12.2019 року. Позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 0,5200 %. У зв`язку з підвищенням ступеню кредитного ризику, в момент повернення фінансового кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитору проценти за користування грошовими коштами за останній день строку користування кредитом, що дорівнює 15,00 % від суми кредиту, тобто 1948,80 грн (п.1.4 Договору). В п. 1.5 та 1.6 Договору сторони погодили, що у випадку несплати позичальником процентів (плати за користування грошовими коштами) та процентів за підвищений ступінь ризику в строк, встановлений п. 1.3, позичальник підтверджує намір та надає згоду на продовження строку дії цього Договору до 10.01.2020 року. Після продовження строку дії Договору позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) з шістнадцятого по двадцять восьмий день у розмірі 4,95 % за кожен день строку користування кредитом. Строк дії Договору 28 днів з моменту підписання цього Кредитного договору (п.1.9 Договору). Пунктом 2.7 Договору встановлена черговість погашення зобов`язань: 1 проценти за користування кредитом; 2 проценти за підвищений ступінь кредитного ризику; 3 пеня за неналежне виконання зобов`язань; 4 прострочена до повернення сума кредиту; 5 сума кредиту. Крім зазначених основних істотних умов Договору, в ньому також передбачені й інші умови, зокрема: загальні умови; права та обов`язки сторін, де п. 3.3.2. передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені Договором, у порядку, встановленим ним; відповідальність сторін; прикінцеві положення; гарантії та запевнення. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями ч.1 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч.3 цієї статті). Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України \~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). Згідно ч. 1 та 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Свої зобов`язання ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» за Кредитним договором № 450033 від 13.12.2019 року виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, визначених Договором, а саме, згідно п. 2.1 зазначеного Договору кредитор надає позичальнику фінансовий кредит у формі грошових коштів у національній валюті України в сумі 12991,98 грн шляхом видачі готівки з каси кредитора після підписання сторонами Договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, які передбачені ч. 1 ст. 611 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Нормами ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення\~зазначених норм\~ЦК України\~та умов\~Договору,\~ [PERSON] \~не виконала\~взяті на\~себе договірні\~зобов`язання,\~не здійснила\~платежі щодо\~погашення кредиту,\~частково сплатила\~проценти за\~користування кредитом,\~а саме\~ 800,00\~грн,\~та не\~сплатила проценти\~за підвищений\~ступінь кредитного\~ризику,\~визначені п.\~1.4\~Договору,\~у зв`язку\~з чим\~у відповідача\~виникла заборгованість\~перед ТОВ\~«БІ ЕЛ\~ДЖИ МІКРОФІНАНС»\~за Кредитним\~договором №\~450033\~від 13.12.2019\~року станом\~на дату\~відступлення товариством\~своїх прав\~вимоги 26.02.2020 року в сумі 23514,48 грн, з яких: 12991,98 грн сума заборгованості за кредитом (за тілом кредиту), 8573,70 грн сума заборгованості за процентами та 1948,80 грн сума заборгованості за процентами за підвищений ступінь ризику, що підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитом у гривні ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС». (а.с.6 зворот) Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту п. 3.2.5 Договору вбачається, що сторонами узгоджено право ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором, до [PERSON] на користь третіх осіб без її згоди. Судом встановлено, що до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшли права грошової вимоги заборгованості до боржників на підставі договорів відступлення права вимоги. 26.02.2020 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 2602-20/1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. (а.с. 9-10) Згідно реєстром боржників до Договору відступлення права вимоги № 2602-20/1 від 26.02.2020 року та витягом з реєстру боржників ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 450033 від 13.12.2019 року в загальній сумі 23514,48 грн. (а.с.11 зворот -14) 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». (а.с.15-17) Згідно реєстром боржників до Договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року та витягом з реєстру боржників ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 450033 від 13.12.2019 року в загальній сумі 26761,55 грн. (а.с.18-20) Нормами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так частиною першою цієї статті Кодексу визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а частиною другою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки на підставі зазначених договорів відступлення права вимоги, реєстрів прав вимог та актів прийому-передачі реєстру боржників до позивача перейшли права первісних кредиторів у зобов`язаннях відповідача в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, тому ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором у зобов`язаннях [PERSON] та має законні підстави на примусове стягнення з відповідача існуючої заборгованості за кредитним договором № 450033 від 13.12.2019 року в розмірі 26751,55 грн. згідно вищезазначених реєстрів боржників. Отже відповідач згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України вважається боржником, що прострочила за кредитним договором № 450033 від 13.12.2019 року, яка використала та не повернула надані їй ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» грошові кошти на підставі кредитного договору у строки, встановлені Договором, а також не сплатила відсотки за користування кредитними коштами згідно з умовами Договору, тому суд вважає, що з [PERSON] належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 450033 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», до якого відповідно до ст. 512, 514 ЦК України за правочинами (відступлення права вимоги) перейшли права зазначених первісних кредиторів у зобов`язаннях відповідача в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ст. 12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у відзиві не зазначала, що вона не укладала кредитний договір та не утримувала кредитні кошти за кредитом, будь-яких доказів на спростування доводів позивача не надала, тому суд знаходить її заперечення проти позову неспроможними. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору. Розрахунок підтверджує існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копії договорів відступлення прав вимоги, підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором, до позивача по справі. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача у сумі 26751,55 гривень на користь позивача підлягають задоволенню. Позивач також у своєму позові заявив вимогу про стягнення з [PERSON] понесених ним судових витрат на сплату судового збору в сумі 3028,00 гривень та витрат на професійну правову допомогу в сумі 9000,00 гривень. Зі змісту ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача (п. 1 ч. 2\~ст.141 ЦПК України). Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 0423010038 від 29.03.2024 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. (а.с.1) Згідно п. 1 ч. 3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч. 1 та 2 ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Нормами ч. 3 цієї\~статті Кодексу\~передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу в сумі 9000,00 гривень надав суду копію Договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року, укладеного з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», Заявку на надання юридичної допомоги № 1697 від 07.02.2024 року по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , Витяг з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 13.02.2024 року, в якому зазначений детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, вартістю 9000,00 грн, та платіжну інструкцію № 413000007 від 09.02.2024 року про оплату АО «Лігал Ассістанс» за надання правової допомоги згідно Договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року. (а.с. 31 зворот - 36) Оскільки позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача належить стягнути на користь позивача, понесені ним та документально підтверджені, судові витрати на сплату судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 3028,00 гривень та витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 9000,00 гривень, які позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved