Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

27.09.2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №2215211123 від 23.11.2023 року у розмірі 61075,80 грн., яка складається з наступного: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 55075,80 грн. заборгованість по відсоткам. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 23 листопада 2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у позику№2215211123, підписаний в порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до кредитного договору ТОВ «Іннова Фінанс» надала позичальнику [PERSON] грошові кошти у розмірі 6000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту. Згідно з умовами договору, плата за користування кредитом становить 1,99% на день (726,35% річних) за зниженою процентною ставкою та 2,99% у день (1091,35% річних) - за базовою. Дата повернення позики 23 грудня 2023 року. ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало повністю, здійснивши перерахування коштів у розмірі 6000,00 грн. на банківську картку позичальника, номер якої зазначив позичальник у своєму особистому кабінеті при заповненні анкетних даних. Боржник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав належним чином, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за кредитним договором становить 61075,80 грн., яка складається з наступного: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 55075,80 грн. заборгованість по відсоткам, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.09.2024 року вищезазначену позовну заяву було передано на розгляд за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 18.10.2024 року вищезазначений позов було залишено без руху. 21.10.2024 року до канцелярії суду надійшла заява від позивача на виконання вимог ухвали від 18.10.2024 року. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 22.10.2024 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 22.10.2024 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач, який повідомлявся судом про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в тому числі через оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.01.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи.. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом, встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 листопада 2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір надання грошових коштів у позику №2215211123. За умовами договору ТОВ «Іннова Фінанс» передало [PERSON] в борг на умовах позики грошові кошти у розмірі 6000,00 грн, які відповідач зобов`язався повернути позикодавцю протягом 30 днів. За користування позикою [PERSON] зобов`язався сплачувати на користь позикодавця проценти: у розмірі 1,99% від суми позики за кожен день користування коштами у межах узгодженого в договорі строку позикиза умови належного виконання позичальником зобов`язань (дисконтна ставка); у розмірі 2,99 % від суми позики за кожен день користування коштами (базова ставка, яка застосовується за весь період користування позикою у разі порушення позичальником строку повернення позики, а також за час понадстрокового користування позикою, а в разі пролонгації строку користування позикою за ініціативою позичальникана весь період пролонгації). Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (у редакції Закону, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З матеріалів справи вбачається, що договір позики вчинений сторонами в електронній формі. Зокрема, сторони з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» узгодили у договорі усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальник підписав правочин за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (l1xh0o08h). Водночас, наявна в матеріалах справи копія довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 24 вересня 2024 року за вих. №7/5953, повністю підтверджує факт передачі позивачем коштів позичальнику [PERSON] та їх зарахування на банківську картку останнього, що підтверджує факт виконання ТОВ «Іннова Фінанс» договору позики, який за своєю суттю відноситься до реальних договорів. Таким чином, [PERSON] набув обов`язків позичальника за укладеним договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Положення ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України передбачають обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України в разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник не звільняється від виконання зобов`язання та зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач вказує, що заборгованість [PERSON] становить 61075,80 грн, у тому числі: заборгованість за позикою 6000,00 грн; заборгованість за процентами 55075,80 грн (нарахованими за період з 23.11.2023 року по 26.09.2024 року). Проте, вказаний розрахунок в частині нарахування процентів суперечить умовам договору позики, за умовами якого [PERSON] отримав позику з граничним строком користування коштами протягом 30 днів з дня отримання, а саме до 23 грудня 2023 року (п.п. 1.2, 1.3.2 договору, Таблиця обчислення загальної вартості позики). Позивачем не додано до матеріалів справи розрахунку заборгованості, з якого б вбачалася заборгованість [PERSON] у розмірі 61075,80 грн. Матеріали справи не містять жодних доказів, що [PERSON] , як позичальник, вчинив передбачені п. 4.2 договору дії, направлені на пролонгацію строку користування позикою, зокрема, шляхом сплати нарахованих процентів. Також стороною позивача не надано жодних доказів, що сторони вчиняли інші передбачені п.п. 4.3, 4.4, 4.6, 4.9 договору дії, направлені на таку пролонгацію. Таким чином, проценти, нараховані після 23 грудня 2023 року, вважаються процентами за понадстрокове користування позикою, а тому вони вважаються нарахованими відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Однак, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, проценти за прострочення виконання відповідачем позикових зобов`язань, нараховані після 23 грудня 2023 року (в період дії в Україні воєнного стану) стягненню не підлягають. За встановленого, з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Фінанс» підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 23 листопада 2023 року №2215211123, що станом на 27.09.2024 року становить 11382,00 грн, у тому числі: заборгованість за позикою 6000,00 грн; заборгованість за процентами, нарахованими за період з 23 листопада 2023 року по 23 грудня 2023 року, у розмірі 5382,00 грн (6000,00 грн. (сума позики) х 2,99% (базова процентна ставка за користування позикою) / 100 х 30 днів (узгоджений у договорі строк користування позикою)). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 450,57 грн судового збору.

Outcome: partial