Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в якому прохає стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за період з 12.03.2018 по 14.10.2024 у розмірі 252786, 73 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що знаходиться на утриманні позивача. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25.04.2018 по справі №545/485/18 стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.03.2018 і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Відповідач не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 12 березня 2018 року по 14 жовтня 2024 року в сумі 252 786, 73 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виконаного державним виконавцем, станом на 14.10.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 2252786, 73 грн. А тому, позивач вважає, що має право на стягнення пені за період з 12-30 березня 2018 по жовтень 2024 У судове засідання позивач не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просилазадовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судові засідання 02.12.2024, 26.12.2024 не з`явився, відзив на позов не надав, про причини неявки не повідомив, прог час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом напраівлення повістки за адресою реєстрації. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином шляхом направлення повістки про виклик до суду в електроному кабінеті. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Відповідно до постанови від 04.05.2018 відкрито виконавче провадження №56314564 з виконання виконавчого листа №2/545/485/18 від 25.04.2018 про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 9). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів при примусовому виконанні виконавчого листа №2/545/485/18 від 25.04.2018, Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, загальна сума заборгованості за аліментами за період з 12-30 березня 2018 по жовтень 2024 станом на 14.10.2024 складає 252 786, 73 грн. (а. с. 10-12). З розрахунку вбачається, за період з 12 березня 2018 по жовтень 2024 боржник [PERSON] жодного платежу не здійснював. Відповідно до положень ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше ста відсотків заборгованості. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 18.01.2021 року у справі № 636/3446/17 відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц прийшла до висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилось стягнення. Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності тарозумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч. 1, 3 ст. 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання. Згідно ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула розрахунку наступна: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Із розрахунку пені, викладеного у заяві від 31.10.2024 позивача, слідує, що загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 12 березня 2018 до 14 жовтня 2024 складає 2 767 486, 27 грн. (а. с. 21-24). Такий розмір пені за прострочення сплати аліментів розрахований позивачем формулою: розмір заборгованості згідно розрахунку державного виконавця х кількість днів прострочення х 1% розмір пені. Разом із тим у позові пред`явлено вимогу про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 12.03.2018 по 14.10.2024 у розмірі 252786, 73 грн. Постанова Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) містить позицію, відповідно до якої, при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованістьза аліментами за певний місяць. Колегія суддів викладає позицію, що з урахуванням принципу розумності, оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується". Суд погоджується із проведеним позивачкою розрахунком та стягує із відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 12-30 березня 2018 року по 1-14 жовтня 2024 року у сумі 252786, 73 грн., тобто не більше 100 відсотків заборгованості, що виникла по сплаті аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. Судові витрати щодо вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, відповідно до вимогст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, а саме судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved