Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

15.11.2024р. ТОВ «Споживчий центр» через систему «Електронний суд» звернулося до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом в якому просили стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №07.07.2024-100001686 від 07.07.2024р. у розмірі 23680,00 грн. Позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» обґрунтувало тим, що 07.07.2024р. з [PERSON] в електронній формі був укладений кредитний договір №07.07.2024-100001686, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 гривень на строк 98 днів. За користування кредитом встановлено проценту ставку у розмірі 1,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів. Дата повернення кредиту 12.10.2024р. період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (черговий період). Продовження строку кредитування/строку договору не передбачено. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за укладеним договором виконало та надало відповідачу кредит у обумовлені сторонами сумі, що підтверджується квитанцією про перерахунок коштів. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої становить 23680,00 грн. Таким чином позивач просив стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати по справі. 11.12.2024 року представник відповідача адвокат Чобанюк М.М. подав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. Судові витрати покласти на позивача. Свою позицію представник відповідача мотивував тим, що [PERSON] не укладав кредитного договору з ТОВ «Споживчий центр», оскільки 07.07.2024 року невідомі особи отримали доступ до кредитної банківської карти відповідача «Приватбанк» № [NUMBER] , за допомогою якої було підписано кредитний договір №07.07.2024-100001686 від 07.07.2024р., що підтверджується витягом з ЄРДР. Крім цього, вказав, що [PERSON] на час укладення кредитного договору та нарахування відсотків був і є військовослужбовцем, а відтак на нього поширюється дія ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема і положення п. 15 ст. 14 даного Закону, які передбачають, що відповідачу, як військовослужбовцю проценти за користування кредитними коштами не повинні нараховуватися. Від сплати судового збору просив звільнити відповідача на підставі п.13 ч.5 ЗУ «Про судовий збір», як учасника бойових дій. 17.11.2024р. ТОВ «Споживчий центр» подало до суду відповідь на відзив, в якому вказало, що відповідачем документи, що складають кредитний договір підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилався у смс-повідомленні на номер, вказаний [PERSON] , як фінансовий у заявці від 07.07.2024р. - 0966438572. За інформацією з Довідки ТОВ «Смарт-мобайл» вих. № 1312/24 від 13.12.2024р. «на номер абонента [NUMBER] 07.07.2024р. о 16:34:41 було доставлено СМС повідомлення з текстом: «Код підтвердження: Е829». Саме вказаний код було використано відповідачем для підписання кредитного договору №07.07.2024-100001686, що свідчить про належне його укладання. Видача кредитних коштів підтверджується квитанцією №446282986 від 07.07.2024р. про перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі (заявці) за допомогою еквайрингу - Ligpay. Також, згідно листа ТОВ «УПР» № 1-1312 від 13.12.2024р. «07.07.2024р. о 16:37 год. на суму 8000,00 грн. номер картки [NUMBER] » номер транзакції в системі іPay.ua - 446282986, призначення платежу: видача за договором кредиту№07.07.2024-100001686». Таким чином, послання відповідача на певні шахрайські дії з його банківською картою [NUMBER] є безпідставними, адже в даному договорі була використана інша карта. З приводу безпідставності нарахування відповідачу процентів зазначили, що [PERSON] відповідних підтверджуючих право на пільгу документів до товариства не подавав, з заявою про зменшення розміру заборгованості за рахунок списання відсотків не звертався, а тому вважають, що він діє недобросовісно. 18 грудня 2024 року до суду надійшли письмові заперечення представника відповідача [PERSON] , в яких він вказує, що відповідач заявляв про шахрайські дії з його банківською картою за допомогою якої було підписано кредитний договір №07.07.2024-100001686 від 07.07.2024 року, що має пряме відношення до даного спору, а не вказував її як свою банківську карту на яку видали кошти, оскільки він не має до неї ніякого відношення. Відповідач надав до суду документи, які вказують на проходження ним військової служби. Обов`язок звертатися з такими документами до позивача для зменшення кредитної заборгованості у [PERSON] відсутній, оскільки спір між сторонами не вирішується в досудовому порядку. Заперечує щодо недобросовісності дій зі сторони відповідача та просить в задоволенні позову відмовити. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 27.11.2024р. в даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви позивач просив розглянути справу за відсутності представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. В поданих до суду заявах по суті справи представник [PERSON] просив проводити розгляд справи за відсутності його та відповідача. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами докази та проаналізувавши їхні доводи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), заявки кредитного договору № 07.07.2024-100001686 (кредитної лінії) від 07.07.2023р., відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 07.07.2024-100001686 (кредитної лінії) між [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» 07.07.2024р. було укладено електронний кредитний договір. Даний договір позичальником було підписано шляхом введення одноразового ідентифікатору Е829, який було направлено йому на фінансовий номер телефону [NUMBER] та проставлянням електронного підпису. Згідно п. 3.1, 3.2 Договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісії. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредит на рахунки організаторів азартних ігор. Інші умови надання кредиту встановлені в Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. За змістом Заявки та відповідно до умов кредитного договору № 07.07.2024-100001686 від 07.07.2024, позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту: 8000 грн. 00 коп. Строк, на який надається кредит - 98 днів з дати його надання.; Дата повернення (виплати) кредиту - 12/10/2024; період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (черговий період). Продовження (елонгація, пролонгація) строку кредитування/строку договору не передбачена. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процента ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 400 грн., яка нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування кредитної комісії - 400 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. В п. 16, 17 орієнтовна реальна річна ставка процентна ставка за кредитом становить 23429,8%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача становить 19860,00 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 11680,00 грн. Неустойка: 80 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Реквізитом належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами вказано карту № [NUMBER] . Квитанцією за сплату № 446282986 від 07.07.2024р. підтверджується переказ грошових коштів позивачем на карту 5457-08ХХ-ХХХХ-1085 в сумі 8000 гривень, що свідчить про належне виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за укладеним договором. Посилання представника відповідача на те, що [PERSON] вищевказаний договір не підписував, а такі дії від його імені були вчиненні іншими невідомими особами, суд до своєї уваги не приймає з наступних підстав. Так, з долученого до відзиву витягу з ЄРДР вбачається, що 08.07.2024р. [PERSON] звернувся з заявою до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області в якій вказав, що 07.07.2024р. о 16:50 год. невідомі особи з його кредитної банківської картки «Приватбанк» № [NUMBER] двома платежами списали грошові кошти в загальній сумі 53 500,00 грн. без його відома. Аналізуючи вказаний витяг з ЄРДР, суд погоджується з доводами представника позивача про те, що звернення відповідача в органи національної поліції стосувалося вчинення шахрайських операцій по банківській карті з номером [NUMBER] , в той час, як кредитні кошти від ТОВ «Споживчий центр» Тимошишину В.В. були переведені на карту з номером [NUMBER] . Крім того, з матеріалів цивільної справи вбачається, що договір позичальником було підписано шляхом введення одноразового ідентифікатору Е829, який було направлено йому на фінансовий номер телефону [NUMBER] . Саме цей номер телефону, як належний відповідачу, вказаний у довідці про безпосередню участь відповідача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, виданої 20.06.2024 командиром військової частини [NUMBER] та наданої відповідачем. Отже належність вказаного номеру телефону відповідачу ним не заперечується. В зв`язку з цим, суд не вбачає підстав аби вважати, що кредитний договір з позивачем укладався не відповідачем, а іншими особами, оскільки будь-яких належних доказів, які б вказували на наявність таких обставин, в порушення вимог ст.. 12, 81 ЦПК України, стороною відповідача надані не були. Відтак, суд вважає доведеним укладення кредитного договору №07.07.2024-100001686 в електронній формі саме між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 гривень. Пунктом 13 сторони погодили Графік платежів, відповідно до якого: проценти, розраховані вищевказаним способом за черговий період (надалі - чергові проценти), сплачуються в останній день чергового періоду; комісія за надання сплачується в останній день першого чергового періоду, комісія за обслуговування (надалі - чергова комісія за обслуговування) сплачується в останній день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти, кількість платежів зі сплати комісій - 4. Сума кредиту у розмірі 8000,00 грн. сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит. Проте, з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №07.07.2024-100001686 вбачається, що сума заборгованості [PERSON] становить 23680,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума основного боргу, 10080,00 грн. - нараховані відсотки, 400,00 грн. - комісія, 4000,00 грн. - неустойка та 1200,00 грн. - доп. комісія. Таким чином, судом встановлено, що взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами і комісій в передбачені кредитним договором строки відповідач не виконав, в результаті чого йому також було нараховано неустойку, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно ст.. 626 ЦК України, договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 ст. 1054, 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст. 1054 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Згідно ст.. 4, 5 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовою зокрема вважається послуга з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Статтею 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України. Отже, укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим. При цьому, судом, згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд прийшов до висновку, що виконання зобов`язань по поверненню кредиту та сплати процентів порушено з вини відповідача, а тому позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» є обґрунтованими та доведеними і підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 8000,00 гривень. Щодо стягнення нарахованих процентів за користування кредитними коштами, комісій та неустойки, суд доходить висновку, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. В даній справі представником відповідача до відзиву було долучено довідки начальника штабу в/ч [NUMBER] про перебування [PERSON] на військовій службі по мобілізації з 01.05.2022 по теперішній час, довідка командира військової частини [NUMBER] , з якої слідує, що [PERSON] в період з 04.11.2022 та по 04.05.024р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в населених пунктах Донецької, Запорізької та Херсонської областей, а також копію військового квитка з відмітками про призов [PERSON] [INFO] до лав ЗСУ по мобілізації та проходження ним військової служби у в/ч [NUMBER] з 01.05.2022р. Таким чином, з урахуванням вищевказаних письмових доказів, суд вважає, що стороною відповідача було належним чином доведено право [PERSON] на застосування пільг, визначених п. 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», а тому нарахування позивачем позичальнику відсотків, комісії та неустойки, суд вважає неправомірним та відмовляє в стягнення даних нарахувань з відповідача. Твердження представника ТОВ «Споживчий центр» у відповіді на відзив про те, що неподання відповідачем документів на застосування до нього пільг носило характер недобросовісних дій зі сторони позичальника, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки сторона позивача не навела будь-яких законодавчих аргументів, які б зобов`язували [PERSON] до вчинення таких дій. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень ст.. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача було сплачено судовий збір в загальній сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №СЦ00020360 від 13.11.2024р.. Щодо компенсації позивачу понесених судових витрат по сплаті судового збору, суд зазначає наступне. В силу п. 13 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Суд установив, що відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого 21.08.2023р., [PERSON] є учасником бойових дій та має відповідні пільги, встановлені законодавством України для даної категорії осіб. З огляду на вказану обставину, суд повністю відмовляє позивачу в стягненні з відповідача витрат на сплату судового збору, що узгоджується з правовою позицією ВСУ від 1 березня 2017 року у справі № 6-152цс17. На підставі викладеного,

Outcome: partial