Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 09.11.2018 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстрований Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №129. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . 07.10.2022 року позивача було призвано у Збройні Сили України по мобілізації, де до цього часу проходить військову службу у в/ч [NUMBER] . Як зазначає позивач, на початку серпня 2024 року, приїхавши в короткочасну відпустку, додому в с. Загальці Бучанського району Київської області, дізнався про подружню зраду своєї дружини - відповідачки [PERSON] . У зв`язку із зазначеним, подружні стосунки були припинені, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, наміру примиритися у подружжя немає, спільне життя і збереження сім`ї неможливе, а шлюб існує лише формально. Тож, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, що зареєстрований 09 листопада 2018 року Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №129. 12.11.2024 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла цивільна справа за вказаним позовом разом з ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 23.10.2024 року про передачу справи за підсудністю (а.с.23-28) та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024 року передана на розгляд судді Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В. (а.с.29). Ухвалою суду від 12.11.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.30). Копію ухвали суду від 12.11.2024 року та позовну заяву з додатками, які були надіслані відповідачці на адресу реєстрації (а.с.31, 22), відповідачка отримала 12.12.2024 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення №0610212823085 (а.с.32-33). Відповідно у встановлений судом строк відповідачка на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 09.11.2018 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб, актовий запис №129; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.11.2018 року (а.с.11). У подружжя є спільна донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.05.2019 року (а.с.12). Як вказав позивач, а відповідачка не скористалася своїм правом заперечити проти цього, що подружні стосунки були припинені, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, наміру примиритися у подружжя немає, спільне життя і збереження сім`ї неможливе, а шлюб існує лише формально. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України. Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що неможливо в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, тому повинен бути розірваний. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідачки від стягнення судового збору судом не встановлено, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у розмірі 1211,20 грн. (а.с.1). Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved