Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. 03.04.2021 між [PERSON] та ТОВ «Служба миттєвого кредитування»\~ було укладено кредитний договір № 2109285780458, за яким станом на день формування позовної заяви має заборгованість у загальному розмірі 103451,19 грн, що складається з наступного: 1) 5900 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 2) 97551,19 грн заборгованість за відсотками (на дату відступлення права вимоги). Крім того 03.04.2021 між [PERSON] та ТОВ «Служба миттєвого кредитування»\~ було укладено кредитний договір № 2109285755627, за яким станом на день формування позовної заяви має заборгованість у загальному розмірі 103451,19 грн, що складається з наступного: 1) 5900 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 2) 97551,19 грн заборгованість за відсотками (на дату відступлення права вимоги). 01.12.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на підставі договору № 1-12 відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за вказаними кредитними договорами, а 10.01.2023 на підставі договору № 10-01/2023 та 10.03.2023 на підставі договору № 10-03/2023/01 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги за вказаними кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр». З огляду на викладені обставини ТОВ «Коллект Центр» просило суд, враховуючи принципи\~розумності,\~співмірності і\~пропорційності, стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 2109285780458\~та договором\~№ 2109285755627\~від 03.04.2021\~ у загальному розмірі 123636,86 грн, що складається з наступного: 1) 11800 грн заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 2) 111836,86 грн заборгованість за відсотками (на дату відступлення права вимоги). Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн. 01.11.2024 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 67). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що 03.04.2021 між [PERSON] та ТОВ «Служба миттєвого кредитування»\~в електронній формі було укладено договір про надання фінансових послуг № 2109285755627, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачу кредит у розмірі 5900 грн, а відповідач зобов?язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані відповідно умов цього договору, додатків і правил. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування (далі процентна ставка) протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 1) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; 2) починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з попередньою процентною ставкою; 3) починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з попередньою процентною ставкою; 4) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з попередньою процентною ставкою (9-15). 03.04.2021 на підставі укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 5900 грн, перерахунок яких здійснило Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Вей Фор Пей» за договором про організацію переказів грошових коштів, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ ФК «Вей Фор Пей» (а.с. 23). Крім того, 03.04.2021 між [PERSON] та ТОВ «Служба миттєвого кредитування»\~було укладено договір про надання фінансових послуг № 2109285780458? відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачу кредит у розмірі 5900 грн, а відповідач зобов?язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані відповідно умов цього договору, додатків і правил. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування (далі процентна ставка) протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 1) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; 2) починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з попередньою процентною ставкою; 3) починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з попередньою процентною ставкою; 4) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з попередньою процентною ставкою (16-22). 03.04.2021 на підставі укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 5900 грн, перерахунок яких здійснило Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Вей Фор Пей» за договором про організацію переказів грошових коштів, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ ФК «Вей Фор Пей» (а.с. 23). 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за договорами № 2109285755627 та № 2109285780458 від 03.04.2021 у розмірі 47790 грн за кожним договором, що зокрема підтверджується Реєстром боржників, що є додатком № 3 до вказаного договору факторингу, та витягами з цього Реєстру боржників (а.с. 32-34, 35-36, 37, 38). У подальшому, а саме 10.01.2023 та 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» за договорами відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-01/2023 та № 10-03/2023/01 права вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за договорами № 2109285755627\~та №\~2109285780458\~від 03.04.2021\~у розмірі\~103451,19\~грн за\~кожним договором (що складається з наступного: 1) 5900 грн \~сума заборгованості за основним зобов?язанням; 2) 97551,19 грн \~сума заборгованості за нарахованими процентами), що зокрема підтверджується Реєстрами боржників до вказаних договорів відступлення (купівлі-продажу) права вимоги (а.с. 39-42, 43, 44, 45-47, 48, 49-50, 51, 52). Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов вказаних договорів щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість перед позивачем. У той же час якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора. З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 № 902/417/18, який суд враховує під час розгляду та вирішення цієї цивільної справи з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Таким чином, суд вважає, що розмір визначених договорами та нарахованих відповідачем відсотків за користування кредитними коштами не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, а тому вважає за необхідне зменшити заборгованість за процентами із заявлених до стягнення 11800 грн до розміру заборгованості за тілом кредиту 5900 гривень та 5900 гривень (що узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Чернігівського апеляційного суду від 01.02.2023 у справі № 750/3411/22, з яким суд першої інстанції погоджується). Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами про надання фінансових послуг № 2109285755627 та № 2109285780458 від 03.04.2021 у загальному розмірі 35400 грн, що складається з наступного: 1) 5900 грн заборгованість за кредитом (тілом кредиту) по кожному з договорів, що за двома договорами складає 11800 грн; 2) 11800 грн по кожному з договорів заборгованість за відсотками по кожному з договорів, що за двома договорами складає 23600 грн. Щодо розподілу судових витрат суд виходить із наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Із матеріалів справи вбачається, що позивач 01.07.2024 уклав із адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» в особі керуючого партнера Бурдюг Тетяни Вікторівни договір про надання правової допомоги № 01-07/2024. Крім іншого, у п. 4.1 вказаного договору зазначається, що вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору (а.с. 53-54). Із наявної в матеріалах справи заявки на надання юридичної допомоги № 203 від 14.08.2024 та витягу з акту № 4 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 вбачається, що позивачем за вказаним договором були понесені витрати на професійну правничу допомогу, надану Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», що пов`язані з розглядом зазначеної цивільної справи, у розмірі 25000 грн (а.с. 60, 61).\~ При цьому суд бере до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 640/10548/19, в якому наголошується, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд бере до уваги, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об?єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Проте відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи судом, відзив на позов не подав та скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, понесеної позивачем, із посиланням на неспівмірність таких витрат, а отже у суду відсутні підстави стверджувати про неспівмірність таких витрат. Також позивачем\~були понесені\~судові витрати\~зі сплати\~судового збору\~в розмірі\~3028\~грн,\~що підтверджується\~платіжною інструкцією\~№ 0467590014\~від 15.10.2024\~та випискою\~про зарахування\~судового збору\~до спеціального\~фонду Державного\~бюджету України (а.с. 8, 66). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом задоволено 28,63% позовних вимог (35400 грн х 100% / 123636,86 грн), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат у розмірі 8024,42 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (28028 грн х 28,63% / 100%). На підставі викладеного,

Outcome: partial