Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позиву зазначила, що 03.08.1996 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №854. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 03.08.1996, серії [NUMBER] Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними характерами, різними поглядами на подальше життя. Шлюбно-сімейні відносини між подружжям припинені. Подружжя тривалий час мешкає окремо. Позивач вважає, що збереження шлюбу не можливе. Майновий спір між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу, в порядку спрощеного позовного провадження, окрім іншого, з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.10.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. На адресу суду надала заяву у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить проводити розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 03.08.1996 року, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03.08.1996 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №854. Причиною розірвання шлюбу послужило відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя, шлюбно-сімейні відносини між подружжя припинені, наразі подружжя проживають окремо та спільне господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливе. Спору про поділ майна немає. Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~ст. 109 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.\~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Під час судового розгляду судом з`ясовані причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, члени якого проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача та відповідача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім`ї. Відповідно до ч. 4 ст.\~294\~ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, позивач після реєстрації шлюбу обрала прізвище " [PERSON] ", а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Згідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з викладеним з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved