Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

27 серпня 2024 року представник ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 721982 від 05 жовтня 2021 року у розмірі 73\~228 грн. 67 коп., судового збору у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6\~000 грн. В обґрунтуванні позову посилається на те, що 05 жовтня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 721982. На підставі Договору відповідачу надано кредит у розмірі 30 000 грн. грн. Власноручним підписанням Договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ «Слон Кредит» в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання споживчого кредиту. Відповідач погодив та зобов`язався виконувати умови кредитного договору. 28 серпня 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 2808-23. Відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступив право вимоги за Кредитним договором № 721982 від 05 жовтня 2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідно до договору факторингу № 2808-23 сума боргу перед новим кредитором становить 73\~228 грн. 67 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 29 219 грн. 66 коп., заборгованості за відсотками 44\~009 грн. 01 коп., заборгованість за комісійними винагородами 0 грн., заборгованість за пенею 0 грн. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув право грошової вимоги, на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Слон Кредит» до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Ухвалою від 17 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву. Відповідач, правом на подання відзиву, в порядку\~ст.178 ЦПК України, не скористався. Представник позивача, Романенко М.Е., 23 вересня 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, на адресу суду повернувся конверт з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином за місцем реєстрації. У відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі письмових доказів поданих позивачем разом з позовом до суду. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05\~жовтня 2021\~року між\~ТОВ «Слон\~Кредит» та\~ [PERSON] укладено\~Договір №\~721982\~про надання\~споживчого кредиту.\~ТОВ «Слон Кредит» на виконання умов договору надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 30\~000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9966 від 05 жовтня 2021 року. (а.с.45-56, 64). Своїх зобов`язань за договором відповідач не виконує, в зв`язку з чим станом на 28 серпня 2023 виникла заборгованість в загальному розмірі 73 228 грн. 67 коп.( а.с.65) 28 серпня 2023 року між \~ТОВ «Діджи Фінанс» \~та ТОВ «Слон Кредит» укладено договір факторингу № 2808-23.(а.с.28-39) Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу\~ТОВ «Слон Кредит»\~зобов`язується відступити ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язується їх прийняти та сплатити ТОВ «Слон Кредит» суму фінансування за таке відступлення. Згідно\~витягу з\~Додатку до\~Договору Факторингу\~№ 2808-23\~від 28\~серпня 2023\~року до\~ ТОВ\~«Діджи Фінанс»\~перейшло право\~вимоги до\~ [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~721982\~від 05\~жовтня 2021\~року на\~суму заборгованості\~у розмірі\~73\~228\~грн.\~67\~коп.,\~яка складається\~з : заборгованості за тілом кредиту 29 219 грн. 66 коп., заборгованості за відсотками 44\~009 грн. 01 коп., заборгованість за комісійними винагородами 0 грн., заборгованість за пенею 0 грн.(а.с.20) Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1\~ст. 612 ЦК України\~визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідач умов договору у встановлений договором термін не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 80 ЦП К України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, суд вважає доведеним невиконання останнім взятого на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід сягнути заборгованість за Кредитним договором № 721982 від 05 жовтня 2021 року у розмірі 73\~228 грн. 67 коп. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно із частиною першою статті 27 Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України). Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним. Згідно з статтею 30 Закону, статтею 28 Правил адвокатської етики ( у редакції 2012 року) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/17845/15-ц Верховний Суд зауважує, що адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару. Суд зазначає, що за змістом ст.141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем на підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги адвоката додано: Договір № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року, укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» та Адвокатським Бюро «Анастасії Міньковської»; Додаткову угоду № 002921704090 до Договору № 42649746 від 27 червня 2024 року; Акт про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 27 червня 2024 року. Враховуючи подання представником позивача до суду належних доказів щодо вартості вказаних послуг та наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд приходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6 000 грн. на відшкодування понесених ним витрат на оплачену професійну правничу допомогу. Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved