Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна сторін, як подружжя, з посиланням на те, що останні перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2003 року, який розірваний за рішенням суду від 23 січня 2024 року, яке набрало законної сили 23 лютого 2024 року; сторони мають малолітню дочку [PERSON] , 2017 року народження, яка проживає разом із позивачем; у період шлюбу за спільні кошти набуте майно, яке зареєстроване за відповідачем,-буд. [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,0662 га з кадастровим номером 7410400000:04:016:0015, автомобіль марки «HYUNDAY», модель «SONATA», 2008 року виготовлення, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , р.н. [NUMBER] , автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «VITO», 2007 року виготовлення, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , р.н. [NUMBER] , автомобіль марки «OPEL», модель «MOVANO», 2015 року виготовлення, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , р.н. [NUMBER] , автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «CADDY», 2008 року виготовлення, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , р.н. [NUMBER] , автомобіль марки ГАЗ, модель «330232-418», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , р.н. [NUMBER] ; відчуження автомобіля марки ГАЗ, модель «330232-418», р.н. [NUMBER] , здійснене відповідачем в період серпня-жовтня 2023 року без її згоди і без надання будь-яких грошових коштів, при цьому позивач разом із малолітньою дитиною з 25 березня 2022 року перебуває за кордоном через агресію проти України; також відповідачем за її відсутності ініційоване розірвання шлюбу; в добровільному порядку вказане майно не поділене. Просить визнати за нею право власності на частку вищезазначених будинку, земельної ділянки, автомобілів, за винятком автомобіля марки ГАЗ, р.н. [NUMBER] , щодо якого просить стягнути на її користь грошову компенсацію вартості частки у розмірі 74485 грн. Представник позивача адвокат Луєнко Ю.В. просить позов задовольнити та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 07 червня 2024 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження із підготовчим засіданням. Ухвалою суду від 29 серпня 2024 року за результатами підготовчого провадження, під час якого відзив чи заперечення не подані, розгляд справи призначено по суті. У судовому засіданні представника позивача [PERSON] адвокат Луєнко Ю.В. підтримав позов за обставин згідно з позовною заявою. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що будинок, земельна ділянка та вказані позивачем автомобілі придбані під час шлюбу, автомобілі наявні за винятком ГАЗ, який ним проданий без повідомлення позивача, оскільки остання перебуває за кордоном, також з цих підстав не передав їй грошові кошти; обіцяв позивачу поділити майно, але є військовим і не встиг цього зробити; майно придбане в інтересах сім`ї; заперечує проти грошової компенсації, оскільки автомобіль ГАЗ, який реалізований, був у занедбаному стані. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Сторони по справі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2003 року, який розірваний згідно з заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 23 січня 2024 року за позовом [PERSON] , яке набрало законної сили 23 лютого 2024 року, останні є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03 жовтня 2006 року відповідач [PERSON] з 03 жовтня 2006 року є власником буд. [ADDRESS] , підстава виникнення-нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 12 серпня 2006 року. Також згідно з даними Державного акту на право власності на земельну ділянку від 14 листопада 2006 року відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0662 га з кадастровим номером 7410400000:04:016:0015 за адресою даного будинку, підстава виникнення права власності-нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 12 серпня 2006 року. Згідно з поданими позивачем суду копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів наявні дані щодо реєстрації права власності за відповідачем [PERSON] : з 14 травня 2022 року на автомобіль марки «HYUNDAY», модель «SONATA», 2008 року виготовлення, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , р.н. [NUMBER] ; з 29 травня 2014 року на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «VITO», 2007 року виготовлення, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , р.н. [NUMBER] ; з 17 вересня 2020 року на автомобіль марки «OPEL», модель «MOVANO», 2015 року виготовлення, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , р.н. [NUMBER] ; з 14 липня 2010 року на автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «CADDY», 2008 року виготовлення, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , р.н. [NUMBER] ; з 03 липня 2008 року на автомобіль марки ГАЗ, модель «330232-418», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , р.н. [NUMBER] ;-про що заперечення відповідача [PERSON] у судовому засіданні відсутні. Відповідно до повідомлення ТСЦ МВС №7443 від 10 серпня 2024 року [PERSON] 03 липня 2008 року набув права власності на автомобіль марки ГАЗ 330232-418, номер шасі [NUMBER] , р.н. [NUMBER] , а 22 листопада 2023 року перереєстрував даний автомобіль на нового власника, про заперечення відповідача [PERSON] у судовому засіданні відсутні. \~ \~ \~ \~З даних підстав на час розгляду наявне майно, щодо якого заявлені вимоги про поділ,- буд. [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,0662 га з кадастровим номером 7410400000:04:016:0015, автомобіль марки «HYUNDAY», модель «SONATA», 2008 року виготовлення, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , р.н. [NUMBER] , автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «VITO», 2007 року виготовлення, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , р.н. [NUMBER] , автомобіль марки «OPEL», модель «MOVANO», 2015 року виготовлення, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , р.н. [NUMBER] , автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «CADDY», 2008 року виготовлення, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , р.н. [NUMBER] . Автомобіль марки ГАЗ, модель «330232-418», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , р.н. [NUMBER] , відчужений. Вказані обставини сторонами під час судового розгляду не оспорюються. \~ \~ \~ \~Також сторонами не заперечуються підстави набуття спірних будинку, земельної ділянки та транспортних засобів під час шлюбу, при цьому ст.60 СК України містить норму про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована і один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. У постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №711/2302/18 викладений загальний правовий висновок про те, що ст.ст.60, 70 СК України, ст.368 ЦК України передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява одного з подружжя про те, що річ була куплена на її особисті кошти, не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Поділ майна\~подружжя,\~що перебуває\~у їхній\~спільній сумісній\~власності,\~є підставою\~для набуття\~особистої приватної\~власності кожним\~із подружжя.\~Встановивши,\~що об`єкт\~поділу належить\~сторонам на\~праві спільної\~сумісної власності\~та вирішивши\~надалі питання\~про такий\~поділ,\~власність сторін\~спору на цей об`єкт стає спільною частковою (постанова Верховного Суду від 06 червня 2024 року у справі №755/4429/22 (провадження №61-17782св23)). З даних підстав вказані вище житловий будинок, земельна ділянка та транспортні засоби належать сторонам на праві спільної сумісної власності і в порядку їх поділу, за виключенням реалізованого автомобіля марки ГАЗ, р.н. [NUMBER] , за позивачем підлягає визнанню право власності на їх частку із залишенням частки в праві власності за відповідачем. Такий поділ не перешкоджає сторонам у подальшому поділити відповідне майно за згодою чи звернутись з відповідним позовом про виділ частки чи грошової компенсації в натурі або із застосуванням правил щодо припинення частки у спільному майні з виплатою компенсації. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі №569/19885/19. Позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. \~ \~ \~ \~Відповідно до поданного позивачем звіту ПП «Агенство по експертній оцінці майна «Дисконт-К» №011-24 про оцінку транспортного засобу від 04 квітня 2024 року-ринкова вартість транспортного засобу ГАЗ 330232-418, 2008 року випуску, становить 148970 грн. \~ \~ \~ \~Докази на спростування вказаного звіту відповідачем не подані, відповідні клопотання про призначення експертизи на роз`яснення суду останнім не заявлені. \~ \~ \~ \~Також даний звіт складений і підписаний оцінювачем, який безпосередньо проводив оцінку з урахуванням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», скріплений печаткою з підписом. Звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності- суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Такі правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17 (провадження № 12-18гс18). Позивач, надаючи суду даний звіт, вжила заходів для доведення вартості реалізованого автомобіля, тоді як інша сторона не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вартості даного авто і не спростувала визначений у висновках оцінювача розмір вартості, тобто вказаний звіт є належним та допустимим доказом. З даних підстав на користь позивача підлягають стягненню із відповідача в порядку поділу реалізованого автомобіля ГАЗ 74485 грн (148970 грн/2=74485 грн) грошової компенсації за 1 / 2 частку його вартості. Позов в цій частині також підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 8438,58 грн судового збору (7954,10+484,48=8438,58), вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. При вирішенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 34500 грн судом враховується наступне. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18. ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір-обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Представництво позивача [PERSON] здійснюється адвокатом Луєнком Ю.В. на підставі договору №2422 про надання правничої допомоги від 26 березня 2024 року. Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, від 25 жовтня 2024 року, адвокатом надані послуги (виконані роботи) щодо вивчення матеріалів та надання консультації (вартість 1500 грн), складення і подання позову (вартість 18000 грн), складення і подання заяви про витребування доказів (вартість 1500 грн), складення і подання заяви про забезпечення позову (вартість 1500 грн), ведення справи у суді, участь у судових засіданнях (вартість 12000 грн), всього 34500 грн, які сплачені позивачем згідно з копією квитанції до прибутквого касового ордеру від 29 березня 2024 року за №2422/1. Вказані витрати не є співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг і підлягають стягненню у розумному розмірі, в даному випадку-20000 грн, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: approved