Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свій позов тим, що 19 листопада 2012 року на підставі виконавчого листа №2/217/1200/2012, виданого 01.11.2012 року Немирівським районним судом Вінницької області, відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів з відповідача на її користь в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] . Не зважаючи на рішення суду та відкрите виконавче провадження, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання і вкрай рідко сплачував аліменти. Таким чином, станом на 01.09.2024 в нього виникла заборгованість в розмірі 75\~032, 06 грн. Істотних обставин, які б могли унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків немає, оскільки він є цілком здоровим і працездатним. Відсутність даних обставин свідчить про можливість відповідача в повній мірі виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання, а саме своєчасно сплачувати аліменти на утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття. Не зважаючи на вказані обставини, відповідач умисно допустив заборгованість по сплаті аліментів, тим самим поставив свою дитину в скрутне матеріальне становище. Лише після вчинення державним виконавцем примусових дій щодо майна боржника (арешт коштів боржника,встановлення тимчасового обмеження у керуванні транспортними засобами, розшук майна боржника, тощо) відповідач у вересні 2024 року сплатив заборгованість по аліментам в сумі 75 0 60,00 грн. Згідно проведеного розрахунку неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за період з квітня 2020 року по вересень 2024 року загальна сума неустойки становить 634\~778,14 грн. Однак, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якої із відповідача підлягає стягненню не більше 100 відсотків заборгованості, позивач просить суд стягнути неустойку(пеню) за прострочення зі сплати аліментів в сумі 75\~032,06 грн., а також понесені витрати зі сплати за надання правничої допомоги. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 19.12.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 09.01.2024 на адресу Немирівського районного суду Вінницької області надійшов відзив на позов відповідача [PERSON] , у якому останній позов не визнав та зазначив, що доводи, викладені позивачкою в позовній заяві є необґрунтованими та задоволенню не підлягають,оскільки при визначенні розміру пені не враховані періоди сплати ним аліментів загальною сумою за декілька місяців. Крім того, позивачем не враховано, що на час звернення до суду зі вказаним позовом у нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні з підстав, наведених у відзиві на позов. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] в с. Юрківці Немирівського району Вінницької області. Позивач та відповідач мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . З довідки виконавчого комітету Немирівської міської ради від 14.06.2024 №5768, вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , до складу родини якої також входять: чоловік: [PERSON] та донька: [PERSON] , [INFO] . Згідно постанови головного державного виконавця відділу державної виконачої служби Немирівського районного управління юстиції Деревяга О.П. від 19.11.2012 року відкрито виконавче провадження №35311173 з примусового виконання виконавчого листа №2/217/1200/2012, виданого Немирівським районним судом Вінницької області, про стягнення аліментів з відповідача на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі частки всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 12.10.2012 року до досягнення повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №35311173 за 2020 рік, виданого старшим державним виконацем Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегінального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дажурою Н.Ю., заборгованість [PERSON] станом на грудень вказаного року відсутня. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №35311173 за 2021 рік, виданого старшим державним виконацем Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегінального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дажурою Н.Ю., сукупний розмір заборгованості [PERSON] з моменту відкриття виконавчого провадження станом на грудень вказаного року становить 15\~814,30 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №35311173 за 2022 рік, виданого старшим державним виконацем Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегінального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дажурою Н.Ю., сукупний розмір заборгованості [PERSON] з моменту відкриття виконавчого провадження станом на грудень вказаного року становить 41\~458,46 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №35311173 за 2023 рік, виданого старшим державним виконацем Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегінального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дажурою Н.Ю., сукупний розмір заборгованості [PERSON] з моменту відкриття виконавчого провадження станом на грудень вказаного року становить 61 002,62 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №35311173 за 2024 рік, виданого старшим державним виконацем Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегінального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дажурою Н.Ю., сукупний розмір заборгованості [PERSON] з моменту відкриття виконавчого провадження станом на липень вказаного року становить 72 153,38 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №35311173, виданого старшим державним виконацем Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегінального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дажурою Н.Ю., сукупний розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів з моменту відкриття виконавчого провадження станом на 01.09.2024 року складає 75\~032, 06 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №35311173, виданого старшим державним виконацем Немирівського відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегінального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дажурою Н.Ю., сукупний розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів з моменту відкриття виконавчого провадження станом на 01.10.2024 року складає 2 878, 68 грн. Відповідно до платіжної інструкції №483 від 18.09.2024 Немирівським ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області примусово стягнуто з відповідача на користь позивача 69\~300,00 грн. заборгованості зі сплати аліментів. 13.09.2024 згідно платіжної інструкцій №4254 Немирівським ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області примусово стягнуто з відповідача на користь позивача 5 760,00 грн. заборгованості зі сплати аліментів. Згідно квитанції №8538-8646-3530-3972 від 28.10.2024 року відповідачем сплачено на користь позивача аліменти на утримання дитини за вересень 2024 року у сумі 2\~879,00 грн. Таким чином,\~фактично встановлені\~обставини справи\~свідчать про\~те,\~що відповідач\~належним чином\~не виконував\~свої \~зобов`язання\~зі сплати\~аліментів перед\~позивачем,\~внаслідок чого\~у нього\~утворилася заборгованість,\~яка фактично\~була стягнута\~з нього\~примусово Немирівським відділом ДВС. Відповідно до ч.1ст 196СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином наявність заборгованості по аліментах тягне відповідальність за прострочення сплати аліментів, передбаченуст.196 СК України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 у справі № 6-1477цс15 та від 16.03.2016 у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується таким чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. У постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 711/679/21 вказано, що при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. Прострочення розпочинається з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти. У постанові Верховного Суду від 14.12.2020 у справі № 661/905/19 вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 ч.1 ст.196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України. При цьому стягнення пені, передбаченої 1 ч.1 ст.196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. На підвердження своїх вимог, позивачем надано розрахунки заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №35311173 за 2020-2024 рр., відповідно до яких, сукупний розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.09.2024 року становить 75\~032,06 грн. Разом з тим, з вказаних розрахунків заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що [PERSON] періодично сплачував аліменти у більшому розмірі, визначеному для місячного платежу, чим покривав заборгованість за попередні місяці та внаслідок чого іноді виникала і переплата по сплаті аліментів. Позивачкою надано суду копії квитанцій про сплату на її користь аліментів [PERSON] , проте, значна їх частина неналежної якості , у зв`язку із чим суд позбавлений можливості провести правильний розрахунок пені за місяці, в яких була прострочена сплата аліментів з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 03.04.2019 по справі № 333/6020/16. Наведений представником позивачки [PERSON] розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів є безпідставним та необґрунтованим, оскільки відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 03.04.2019 по справі № 333/6020/16 кількість днів заборгованості відраховується з першого дня місяця, наступного за місяцем у якому мали бути сплачені, але не сплачувались аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості). Наданий представником позивача розрахунок заборгованості по сплаті аліментів не містить точних дат сплати аліментів, а квитанції про сплату аліментів не дають можливості їх встановити, оскільки частина квитанцій неналежної якості, у зв`язку із чим, не можна встановити дату та точну суму проплати. До того ж квитанції подані не за весь період прострочки, що також позбавляє суд можливості встановити точну суму, яка підлягає стягненню. Нарахування представником позивача неустойки зі сплати аліментів за кожен місяць прострочки до фактичного погашення всієї суми заборгованості, що мало місце у вересні жовтні 2024 року, суд вважає необґрунтованим, оскільки відповідачем сплачувались аліменти, які однією сумою покривали заборгованість за кілька попередніх місяців, у зв`язку із чим, заборгованість відповідача за ці місяці погашалася ним значно раніше. Частинами 1, 2 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи, що позивачем та її представником належних та допустимих доказів щодо того, коли саме [PERSON] здійснювалася проплата по аліментах, суду не надано, наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості такої інформації не містить, а наданих копій квитанцій про сплату аліментів відповідачем недостатньо для проведення судом власного розрахунку, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про відсутність правових підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed