Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1199524 від 27.09.2024 року (а.с.6-7). через систему «Електронний суд» звернулася до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 22 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 253. Від спільного життя у подружжя є двоє дітей: повнолітній [PERSON] , [INFO] , і неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що починаючи з кінця 2021 року стосунки між сторонами стали погіршуватись, подружжя почало відділятись один від одного через те, що кожен із них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю і життя в цілому, на ведення сумісного домашнього господарства. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, почуття взаємної любові та поваги. Вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим, заперечує проти надання строку для примирення. Сторони\~проживають за однією адресою, але не ведуть спільне господарство, кожен із них живе своїм життям. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між [PERSON] і [PERSON] , та який зареєстрований 22 серпня 2008 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 253. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище « [PERSON] », яке було присвоєно їй під час реєстрації шлюбу. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 24 жовтня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.13). У судове засідання позивач [PERSON] і представник позивача адвокат Бубнов Д.Ю. не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином (а.с.14, 19, 20), про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, представником позивача [PERSON] який діє в інтересах позивача, було надіслано до суду через систему «Електронний суд» заяви про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити (а.с.16, 22). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку (а.с.14, 21). При цьому, відповідач подав до канцелярії суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову (а.с.15). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 22 серпня 2008 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 05.04.2024 року, актовий запис № 253. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.5). [INFO] у [PERSON] і [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 24 листопада 2009 року, актовий запис № 526 (з.б.а.с.5). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог, врахувавши, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, оскільки факти, які викладені у позовній заяві, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, шлюбні стосунки сторони не підтримують, від шлюбу мають двох спільних синів, один із яких є неповнолітнім, спір між сторонами щодо нажитого у шлюбі майна відсутній, приймаючи також до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення подружжя, суд дійшов висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 968 грн. 96 коп. (а.с.3, 9). У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] не заявляє вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved