Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Аваліст» Косяк Н.В. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 57860,83 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. та сплачені витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 16.08.2019 Акціонерне товариство «ОТП БАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2025412997, за яким Банк надав, а Позичальник отримав кредит в розмірі 38015,24 грн. строком до 16 серпня 2021 року, зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом 0% від суми Кредиту та сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01 % річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником ануїтетних платежів згідно Графіку платежів. Підписанням Кредитного договору Позичальник заявив та гарантував, зокрема, що: ознайомлений з паспортом кредиту, отримав примірник Кредитного договору з усіма додатками, в тому числі Графік платежів, інформований про умови кредитування, в тому числі з умовами відповідальності, отримав послуги Банку з видачі Кредиту, надав згоду на відступлення права вимоги за Кредитним договором. 16.12.2021 року та 17.12.2021 року Публічне акціонерне товариство «ОТП БАНК» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» уклали Договір факторингу № 16/12/21 та № 17/12/21. Умовами Договору факторингу встановлено: Клієнт передає, а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості. Згідно реєстру боржників № 1 до Договору факторингу №16/12/21, Боржник станом на 16.12.2021 має заборгованість по Кредитному договору в розмірі 1496,99 грн. з яких: 1000,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою кредиту; 496,99 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту. Згідно реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 17/12/21, Боржник станом на 17.12.2021 року має заборгованість по Кредитному договору в розмірі 37042,77 грн. з яких: 35860,56 грн. - сума заборгованості за основною сумою кредиту; 1178,48 - сума боргу по комісії; з 3,73 грн. - сума по сплаті комісії по кредиту. Таким чином 16.12.2021 та 17.12.2021 року до Позивача перейшли права вимоги по Кредитному договору № 2025412997 від 16.08.2019 в сумі 38539,76 грн. 17.12.2021 року АТ «ОТП БАНК» направив СМС повідомлення Відповідачу про відступлення права вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «АВАЛІСТ». Станом на дату подання даного позову будь-яких платежів від [PERSON] та Акціонерного товариства «ОТП БАНК» не було. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «АВАЛІСТ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «АВАЛІСТ» за Кредитним договором № 2025412997 від 16.08.2019 в сумі 57860,83 грн. з яких: 36860,56 грн. - сума основної заборгованості; 16044,94 грн. - сума інфляційних витрат; 3276,13 грн. 3 % річних. Окрім вказаного, представник позивача посилаючись на ст. 133 ЦПК України, ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. У зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2024 справу передано для розгляду судді Афанасьєву В.О. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.10.2024 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 16.08.2019 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір №2025412997, який підписаний власноручним підписом [PERSON] , окрім вказаного [PERSON] підписав Анкету-заяву на отримання кредиту (а.с.7,11). Згідно Кредитного договору, Банк надав, а Позичальник отримав кредит в розмірі 38015,24 грн. строком до 16 серпня 2021 року, зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом\~0% від суми Кредиту та сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01 % річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплата Позичальником ануїтетних платежів\~згідно Графіку платежів. 16 грудня 2021 року та 17 грудня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «Аваліст» укладено договори факторингу № 16/12/21 та 17/12/21, відповідно до яких Клієнт передає, а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості (а.с.45-53, 54-65). Згідно Реєстру Боржників №1 до Договору факторингу №16/12/21 від 16 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Аваліст» набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №262080845467 від 16.08.2019 у розмірі 1496,99 грн. (а.с.52). Згідно Реєстру Боржників №1 до Договору факторингу №17/12/21 від 17 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Аваліст» набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2025412997 від 16.08.2019 у розмірі 37042,77 грн. (а.с.62). Відповідач [PERSON] не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 17.12.2021 року має заборгованість в розмірі 38539,76 грн. (а.с. 94-115) Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умовзобов`язання; сплатанеустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України)ю Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Забезпечення виконання зобов`язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється ст.ст. 549-552 ЦК України. Згідно приписів ч. 1ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені). Враховуючи, що фактично отримані позичальником кошти не повернуто банку, суд доходить висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, процентів та інфляційних витрат. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має. Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Отже, враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором №2025412997 від 16.08.2019 в розмірі 57860,83 грн., з яких: 38539,76 грн. сума основної заборгованості, 16044,94 грн. - сума інфляційних втрат, 3276,13 грн. 3% річних. Щодо позовних вимог в частині стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини 1, 3ст. 133 ЦПК України). Частинами 1, 2 ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Разом з тим, частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 14.02.2023 позивач уклав договір про надання правової допомоги №07/23 з Адвокатським бюро «Наталії Косяк» (а.с.68). У Договорі №07/23 вказано, що оплата послуг (гонорар) проводиться шляхом 100 відсоткової оплати за кожну окрему судову справу (адміністративні, цивільні, кримінальні, господарські) в розмірі 5000 грн за першу інстанцію. Згідно акту № 160 приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №07/23 від 14 лютого 2023 року вартість послуг\~являється гонораром фіксованого розміру та всього складає 5000 грн. (а.с.71). Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також те, що відповідачем не подано заяви про зменшення витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Також, з урахуванням ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «ФК «АВАЛІСТ» підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved