Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

28 жовтня 2024 року позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 48\~416,34 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 27 лютого 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір № 2105816728114 (далі Договір), за умовами якого позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4200,00 грн. з граничним строком кредитування 1 рік та зі сплатою процентів за кожен день користування кредитом у розмірі 2 % за умови сплати усіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту, після спливу якого процентна ставка збільшується на 1,64 %, а починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 %. Підписанням договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, тоді як відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 01 грудня 2021 року був укладений договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2105816728114 із заборгованістю у розмірі 38\~430,00 грн. 10 січня 2023 року був укладений договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором № 2105816728114 із розміром заборгованості 66\~778,32 грн. Після набуття права вимоги за Договором ТОВ «Коллект Центр» нарахування процентів не здійснював. Станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, її розмір становить 66\~778,32 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 4200,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прва вимоги 62\~578,32 грн, проте позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 48\~416,34 грн, з яких тіло кредиту 4200,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 44\~216,34 грн. Ухвалою судді Чорного І.Я. від 04 листопада 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд на 29 листопада 2024 року роз`яснено сторонами їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. Ухвалою судді від 29 листопада 2024 року цивільну справу прийнято до провадження судді Колочко О.В. на підставі розпорядження керівника апарату Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27.11.2024 № 94 у зв`язку із переведенням судді Чорного І.Я. шляхом відрядження до іншого суду, розгляд справи призначено на 24 грудня 2024 року. 16 грудня 2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Вовка М.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якій він частково визнав позовні вимоги у розмірі 4200,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 1344,00 грн заборгованості за відсотками, загалом на суму 5544,00 грн, посилаючись на те, що згідно Договору, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною частиною. У заяві-анкеті зазначено два строки повернення кредиту: орієнтовний 16 днів та 365 днів, однак із зазначенням повернення кредиту у розмірі 4\~200,00 грн та сплати процентів у розмірі 1\~344,00 грн, графік платежів передбачає кількість днів у розрахунковому періоді 16 (з 27.02.2021 по 14.03.2021), проценти за користування кредитом 1\~344,00 грн. Таким чином, у зв`язку із тим, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися з ним, а може бути відмінним від нього, зокрема сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання, вважає, що у даному випадку сторони погодили строк кредитування 16 днів, а тому після спливу цього строку процентів за користування кредитом не нараховуються, а отже заборгованість відповідача по процентам становить 1344,00 грн. Просив задовольнити позов частково з урахуванням викладених у відзиві доводів. 23 грудня 2024 року від представника позивача ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. надійшла відповідь на відзив, у якій вона не погодилася із доводами відповідача, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначила, що відповідно до умов Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік, грошові кошти надаються строком на 365 днів з правом повернення достроково. Відповідно до розрахунку заборгованості нарахування відсотків здійснювалося за період з 27.02.2021 по 26.02.2022, тобто в межах строку кредитування, з відсотковою ставкою за перші 16 днів 2 %, з 17 по 30 день 3,64 %, з 31 по 46 5,02 %, у подальшому 7,67 % кожного дня. Відповідачем не надано суду доказів, що під час укладення спірного договору він не був ознайомлений з усіма його умовами або діяв на умовах зазначених як вкрай невигідних для себе, отже розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. Просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про проведення розгляду справи без участі сторони відповідача, просив задовольнити позовні вимоги частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 211 ЦПК України за наявними в ній доказами. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 27 лютого 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг № 2105816728114, відповідно до умов якого товариство зобов`язалось надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 4200 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил (а.с. 6-8). Згідно з пунктами 1.2, 1.3 Договору кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та його невід`ємною частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Пунктом 1.4 договору передбачено проценти за користування кредитом, які розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з дня першого перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строк) повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком поверненні кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. У пункті 1.9 Договору зазначено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. Сторони погодили, що невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі правила), текст яких розміщений на відповідному сайті; додатками до Договору є заява-анкета, графік платежів, паспорт кредиту. Невід`ємними частинами договору є Правила та повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені ЗУ «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані (пункти 4.1, 4.14 Договору). У Заяві-Анкету (для отримання кредиту), яка є Додатком № 1 до Кредитного договору № 2105816728114 і який підписаний [PERSON] , остання просила надати їй кредит на особисті потреби у розмірі 4200 грн з орієнтовним строком повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту, з обов`язковою сплатою нарахованих процентів на 16 день з моменту отримання кредиту та зобов`язалася повернути кредит у розмірі 4200,00 грн та сплатити проценти у розмірі 1\~344,00 грн (а.с. 8 зворотній бік). У Графіку платежів, який є Додатком № 2 до Кредитного договору № 2105816728114, визначено дату видачі кредиту 27.02.2021, дату платежу 14.03.2021, суму кредиту за договором 4200,00 грн, проценти за користування кредитом 1\~344,00 грн, чисту суму кредиту/суму платежу за розрахунковий період 5\~544,00 грн (а.с. 9). Крім того, паспорт споживчого кредиту, який є Додатком № 3 до кредитного договору № 2105816728114 містить інформацію про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема сума/ліміт кредиту 4200 грн, строк кредитування 16 днів, загальні витрати за кредитом 1\~344,00 грн (сума % по договору) + 588,00 грн (комісія), орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 4200 грн (тіло кредиту) + 1\~344,00 грн (% по договору) + 588 грн (комісія), а також інформацію про повернення кредиту у розмірі 5\~544 грн на 16 день з дати отримання (а.с. 10-11). Договір № 2105816728114 з Додатком № 1 (анкета-заява), Додатком № 2 (Графік платежів), Додатком № 3 (паспорт споживчого кредиту) підписані відповідачем із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, порядок та хронологія дій щодо укладання електронного договору відображені у відповідній інформації (а.с. 12). На виконання умов кредитного договору № 2105816728114 грошові кошти в сумі 4200 грн були перераховані 27.02.2021 на картковий рахунок [PERSON] , який вона зазначила у анкеті-заяві, № [NUMBER] банк-емітент ПУМБ, що підтверджується інформацією від 02.09.2024 ТОВ ФК «Вей Фор Пей» (а.с. 13). Відповідно до умов Договору про надання фінансових послуг № 2105816728114 від 27.02.2021 він є електронним документом створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та перетвореним електронними засобами у візуальну форму; сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між ними в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний; строк дії Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором (пункті 1.5, 1.6, 4.3, 4.4, 4.15 Договору). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію»\~(далі Закон), згідно зі статтею 3 якого електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, судом встановлений факт укладення кредитного договору на умовах, визначених у ньому, в електронній формі, яка прирівнюється за законом до письмової шляхом прийняття (акцепту) відповідачем пропозиції (оферти) позикодавця укласти такий договір у мережі Інтернет на інтернет-ресурсі Товариств (позикодавців), як різновиду інформаційно-телекомунікаційної системи. При цьому прийняття відповідачем пропозиції укласти зазначений договір здійснено шляхом заповнення ним, зокрема формуляра заяви-анкети, паспорту споживчого кредиту, про прийняття такої пропозиції в електронній формі та підписанням за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За таких обставин, укладений між [PERSON] ТОВ «Служба миттєвого кредитування» Договір за своїм змістом та формою відповідає вимогам, визначеним законом на момент їх укладання та є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених цим договором. Також, судом встановлено, що 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] за договором кредиту № 2105816728114 від 27.02.2021 із сумою заборгованості у розмірі 38430,00 грн, що підтверджується витягом із реєстру боржників (а.с. 18-23). У подальшому 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] за договором кредиту № 2105816728114 від 27.02.2021 із заборгованістю у розмірі 66\~778,32 грн, що підтверджується витягом із реєстру боржників (а.с. 24-30). За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином права вимоги за договором кредиту № 2105816728114 від 27.02.2021, укладеним між [PERSON] та ТОВ «»Служба миттєвого кредитування», перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Доказів про повну або часткову сплату заборгованості по договору [PERSON] як на рахунок первісного кредитора, так і позивача суду не надано. Надаючи оцінку доводам сторони відповідача, викладеним у відзиві на позовну заяву, суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом. В таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Така правова позиція підтверджена правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18, від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року у справі №536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц. Відповідно до п. 1.4 договору від 27.02.2021 № 2105816728114 проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту (16 днів); б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). Отже як вбачається з наведених умови Договору сторони погодили відповідальність позичальника за порушення ним своєчасного повернення кредиту та відсотків у визначений строк повернення кредиту 16 днів, внаслідок чого визначена до сплати підвищена процентна ставка за користування кредитом понад встановлений 16-денний строк кредитування, тобто плата за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою встановлено саме за невиконання грошового зобов`язання. Але при цьому, суд зауважує, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами), однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Отже, регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України та охоронна норма ч. 2 ст. 625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 лютого 2020 року по справі № 912/1120/16. Отже, враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо сплати тіла кредиту та процентів за його користування у визначених договором строку і обсягу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 4\~200,00 грн (тіло кредиту) та 1344,00 грн (проценти за користування кредитом в межах визначеного сторонами строку кредитування 16 днів). Натомість, нараховані проценти за користування кредитом поза межами строку кредитування, тобто починаючи з 15.03.2021 не підлягають стягненню з відповідача, як такі, що не відповідають умовам Договору, укладеного між сторонами. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що за договором № 01-07/2024, укладеним між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 01.07.2024 про надання правової допомоги, адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання щодо надання юридичної допомоги позивачу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги (а.с. 31-33). Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги № 97 від 14.08.2024 сторонами Договору № 01-07-2024 погоджено перелік та вартість послуг щодо надання правової допомоги з супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] на суму 13 000 грн, із розрахунку 2 години по 2000 грн за надання усної консультації з вивчення документів, 3 години по 3000 грн за складання позовної заяви для подачі до суду, отримання якої підтверджується витягом з Акту № 2 від 02.10.2024. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (11,5 % від заявленої ціни позову 48\~416,34 грн), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 348,22 грн (11,5 % від 3028 грн), витрати на правову допомогу у розмірі 1495 грн (11,5 % від 13\~000 грн), загалом у сумі 1843,22 грн. Крім того, представником відповідача у відзиві на позовну заяву було заявлено про стягнення на користь відповідача судові витрати на правничу допомогу в сумі 6\~198,45 грн, виходячи із часткового визнання позовних вимог. На підтвердження заявлених вимог представником відповідача було долучено копію договору про надання правничої допомоги № 28/11/2024-Л.К., акту-приймання-передачі правничої допомоги від 09.12.2024 на суму 7\~000 грн із розрахунку 1500 грн за ознайомлення з матеріалами справи, формування правової позиції та надання консультації, 4\~500 грн за 3 години складання відзиву на позовну заяву, 1000 грн за ведення адвокатом справи у суді першої інстанції, копію квитанції серія АВ-ТБ № 0240272 від 09.12.2024 на суму 7\~000 грн. З приводу наданого розрахунку суд зауважує, що судові засідання у справі не проводилися, а отже сума правничої допомоги, наданої відповідачу, 1000 грн за ведення справи в суді, підлягаю виключенню. Таким чином, відповідно до наведених вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати на правничу допомоги в сумі пропорційній сумі відхиленої частини позовних вимог, а саме 5\~310 грн (88,5 % від заявленої ціни позову 48\~416,34 грн). На підставі викладеного та

Outcome: partial