Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 07.07.2021 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) за актовим записом № 517. На обґрунтування позову зазначив, що з 07.07.2021 вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Вказав, що протягом останнього часу у нього з відповідачкою відношення один до одного поступово погіршувалися, у результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Зазначив, що фактично сім`я припинила існування, вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує у повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі, зберегти шлюб вона не бажає, строку для примирення не потребує. Просила розгляд справи проводити у її відсутність. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 07.07.2021 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) за актовим записом № 517, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі подружжя має малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, зареєстрованого у книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану муніципалітету міста Мост район Мост Чеської республіки у томі 85 року 2022 сторінка/лист 186 порядковий номер 296. В судовому засіданні також встановлено, що між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини, що підтверджується позивачем та не спростовується відповідачем. Позивач стверджує, що в них з відповідачем відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. Беручи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки позивач не має, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що відповідач не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, набуте внаслідок укладення шлюбу. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу, [PERSON] , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а також стягнути на її користь з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 495 грн. 48 коп.

Outcome: approved