Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

01.11.2024 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою на обгрунтування якої зазначила, що з 07.08.1976 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який [INFO] помер. Вказує, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у той час коли [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що з [PERSON] вони спільно та безперервно проживали за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю. Після смерті чоловіка вона звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою щодо перерахунку «Перехід на інший вид пенсії (у разі втрати годувальника)». Однак, їй було відмовлено у проведенні зазначеного перерахунку, оскільки нею не був наданий документ про реєстрацію за однією адресою з померлим годувальником [PERSON] . Разом з тим, вказує, що пенсія [PERSON] була постійним та основним джерелом засобів існування, адже її розмір пенсії є незначним. З метою переведення з пенсії по інвалідності на пенсію в разі втрати годувальника, просить суд: встановити факт, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживала з ним за адресою: [ADDRESS] ; встановити факт перебування [PERSON] на утриманні чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Заявниця просила суд задовольнити заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловіка. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось за заявою заявника. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у тому числі, про перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до вимог п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року за №22-1 (зі змінами), за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. Положеннями пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 8 вищевказаної Постанови роз`яснено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року ; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником. Таким чином, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18. В силу вимог ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасового знаходиться. Положеннями статей 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Подібні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18). Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання дружини за місцем проживання заявника не може бути доказом того, що він не проживав з нею, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявник не проживав зі своєю дружиною на час її смерті, якщо такі обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували з 07.08.1976 року в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Судом також встановлено, що заявниця зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.08.2024 року (а.с. 8). Згідно з інформаційною довідкою Відповідно до рішення № 749 від 08.10.2024 року [PERSON] відмовлено у переведенні на пенсію в разі втрати годувальника. Зазначено, що [PERSON] звернулась із заявою від 01.10.2024 року щодо перерахунку «Перехід на інший вид пенсії (у разі втрати годувальника)». Документ про реєстрацію за однією адресою з померлим годувальником [PERSON] на дату його його смерті, визначений діючим законодавством, заявницею не наданий. До заяви долучено довідку, видану Відділенням поліції № 3 (м. Луцьк) від 27.09.2024 року №м 28881-2024, яка не передбачена Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року за №22-1 (а.с. 9). Разом тим, із повідомлення Відділення поліції № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 27.09.2024 року №28881-2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] , з 04.07.2022 року по 08.08.2024 року (а.с. 10). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив той факт, що померлий [PERSON] та [PERSON] проживали разом за однією адресою: [ADDRESS] . Відтак, суд вважає, що у даному випадку є доведеним факт спільного проживання дружини та чоловіка за однією адресою та ведення спільного господарства, а саме: у [ADDRESS] . Як вбачається з довідки про доходи № 6171 1713 7127 2159 від 01.11.2024 року, виданої Головним управлінням ПФУ у Волинській області, [PERSON] перебуває на обліку в Луцькому об`єднаному управлінні ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з 01.05.2024 року по 31.10.2024 року складає 23961, 84 грн., по 3993, 64 грн. щомісяця (а.с. 12). З інформації Головного управління ПФУ у Волинській області від 28.02.2024 року вбачається, що місячний розмір пенсії [PERSON] складає 18192, 66 грн. (а.с. 11). Відтак, судом достовірно встановлено, що розмір пенсії померлого [PERSON] значно перевищує розмір пенсії заявниці та саме дохід чоловіка практично був основним і постійним джерелом засобів для існування заявниці. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити і встановити факт постійного проживання заявника разом із чоловіком за адресою: [ADDRESS] , та встановити факт перебування заявниці на утриманні її чоловіка [PERSON] .

Outcome: approved