Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

9 грудня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому вказувала, що 9 вересня 2017 року вона із відповідачем уклала шлюб, в якому спільно проживали з відповідачем близько 3-х років. Спільне життя з відповідачем не склалось через наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, тому в сім`ї відбувались сварки, різні непорозуміння, що негативно впливало на сімейне благополуччя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, надання строку для примирення є недоречним. Ухвалою суду від 13 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача надійшла заява про визнання позову, на розірвання шлюбу він згоден. Від сторін до суду не надходили заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 9 вересня 2017 року [PERSON] , 1991 року народження, та [PERSON] , 1996 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано Липоводолинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №44 (а.с. 6). Позивач зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідач зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 10). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до частини 1 статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (стаття 51 СК України). Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство, відмовляються від поновлення та продовження подальших, у розумінні статті 3, частин 5, 6 статті 7, статті 51 СК України шлюбних відносин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу частини 2 статті 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. У зв`язку із задоволенням позову сплачений позивачем судовий збір слід стягнути на її користь із відповідача.

Outcome: approved