Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з газопостачання природного газу. Розгляд справи просить здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Позовну заяву обґрунтовувало тим, що ТОВ «Київоблгаз Збут» надає послуги з постачання природного газу на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої 01.07.2015 року постановою НКРЕКП від 21.05.2015 року. Таким чином, вказане товариство з 01.07.2015 року виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих в Київській області. Відповідно до п. 17 ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про ринок природного газу» до компетенції регулятора на ринку природного газу належать затвердження правил постачання природного газу. Згідно розділу 3 Правил постачання природного газу постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розмішений на офіційному веб-сайті регулятора (НКРЕКП) та позивача і не потребує двохстороннього підписання письмової форми договору. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов постачання природного газу побутовим споживачам. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання з іншими постачальником, споживач не має права споживати природний газ з газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Таким чином, оскільки [PERSON] не надала оператору ГРМ письмової заяви про припинення розподілу природного газу на її об`єкт та продовжувала споживати природний газ, договір між відповідачкою та ТОВ «Київоблгаз Збут», як постачальником на якого покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу на території Київської області, вважався укладеним. Березанський «Київоблгаз Збут» виконав безперебійну поставку природного газу для побутових потреб за адресою: [ADDRESS] . В порушення умов зазначеного договору та нормативних актів відповідачкою не проведено оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 25.12.2021 року по 30.04.2022 року на особовому рахунку відповідачки утворилась заборгованість в розмірі 12 546, 01 грн. Відповідачкою не проведено оплату за спожитий газ, крім того вона не зверталась до ТОВ «Київоблгаз Збут» із заявою про укладення договору реструктуризації. Враховуючи той факт, що споживач дійсно споживала газ, то вона зобов`язана здійснити оплату. Відтак, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за надані послуги з газопостачання в розмірі 12 546, 01 грн. та судові витрати в розмірі 3 028, 00 грн. В прохальній частині позовної заяви представником позивача було заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 06.12.2024 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За правилами ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 06.12.2024 року разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлялися відповідачці [PERSON] за адресою зареєстрованого місця проживання останньої, яке співпадає з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві та отримані нею 21.12.2024 року, що вбачається зі зворотнього поштового повідомлення, долученого до матеріалів справи. Клопотань сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяв від відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За таких обставин, суд прийняв рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані на підтвердження вказаних обставин, встановив наступне. Судом встановлено, що з 01 липня 2015 року ТОВ «Київоблгаз Збут» було постачальником природного газу для споживачів у Київській області. Згідно з відомостями фінансового стану заборгованість [PERSON] по особовому рахунку [NUMBER] за період з з грудня 2021 року по листопад 2022 року включно становить 12 546 грн. 01 коп. (а.с. 6). Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 11.08.2023 року відмовлено ТОВ «Київоблгаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату з постачання природного газу (а.с. 9-12). Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496, № 2500 від 30.09.2015 року затверджено Правила постачання природного газу та Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Ці Правила розроблені на виконання п. 17 ч. 3 ст.4 ЗУ «Про ринок природного газу» та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, між сторонами був укладений типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, фактом приєднання споживача [PERSON] до умов типового договору постачання природного газу є споживання природного газу за вказаний період, оскільки остання не відмовилася від споживання газу та не висловила свою незгоду отримувати від постачальника природний газ у встановленому законом порядку. Згідно з п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 і 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Отже, постачання природного газу споживачеві, споживання таких послуг, надання рахунків на оплату послуг та їх оплата в установленому порядку підтверджують правовідносини між споживачем і постачальником природного газу. Відповідно до п. 2.1 Договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу, в необхідних для нього об`ємах, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 5 ЗУ «Про житлово-комунальніпослуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим законом. За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами статті 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Так, за правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Таким чином, за встановлених судом обставин, оскільки відповідачка ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку та жодних заперечень щодо позову суду не надала, суд вважає за необхідне стягнути з неї на користь позивача заборгованість за надані послуги з газопостачання в розмірі 12 546, 01 грн. Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Судом враховано, що частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства визнано справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України). Як визначено ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, в зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення заборгованості за оплату послуг з постачання природного газу є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved