Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 95135,00 грн, з яких сума кредиту 22500,00 грн, сума процентів за користування кредитом 45770,00 грн, нараховані проценти за 60 календарних днів 26865,00 грн, а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 12 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний договір № 7262942 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом №205-ДО від 10.02.2022. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту складає 25000,00 грн. Строк кредиту 360 днів, дата останнього платежу по кредиту 06.11.2024 вказується у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 25000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 12.12.2023 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів з 25.07.2024 по 22.09.2024, в межах строку договору відповідно до наступного 22500,00 грн*1,99% + 447,75 * 60 календарних днів - 26 865,00 грн. 25 липня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25.07/2024 -Ф, згідно умов якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором. Відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором не сплачена і складає: тіло кредиту - 22500,00 грн, нараховані проценти - 45 770,00 грн, нараховані проценти за 60 календарних днів - 26865,00 грн, а всього 95 135,00 грн. Ухвалою суду від 7 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [PERSON] . Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав 15 листопада 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідачки до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Крім того, клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 12 листопада 2023 року між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №7262942, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 25000,00 грн строком на 360 днів. Стандартна процентна ставка 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в п. 1.4 цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Договір про надання споживчого кредиту № 7262942 від 12.11.2023 відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6759. Підписавши 12.11.2023 договір про надання споживчого кредиту, [PERSON] взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. До матеріалів справи долучено Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «Авентус Україна», затверджені наказом №205-ОД від 10.02.2022. В паспорті споживчого кредиту зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6759, 12.11.2023. В таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, додаток №1 до договору, зазначені розміри платежів, якщо споживачем не будуть виконані умови договору. ТзОВ «Пейтек Україна» повідомила ТОВ «Авентус Україна» про успішне перерахування коштів згідно договору про організацію переказу грошових коштів №160222-1 від 16 лютого 2022 року, зокрема: 12.11.2023 на суму 25000,00 грн на маска картки № [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості, станом на 24.07.2024 заборгованість за кредитним договором №7262942 від 12.11.2023 становить: основний борг 22500,00 грн, сума процентів 45770,00 грн, а всього 68270,00 грн. Із витребуваної в АТ КБ «ПриватБанк» інформації встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 12.11.2023 здійснено переказ коштів на суму 25000,00 грн. 25 липня 2024 року ТзОВ «Авентус Україна» (клієнт) на підставі договору факторингу за плату відступило, а ТзОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна» (фактор) набуло право грошової вимоги за кредитним договором №7262942 на суму заборгованості 68 270,00 грн, яка складається із: сума заборгованості за основною сумою боргу - 22500,00 грн; сума заборгованості за відсотками - 45 770,00 грн, що підтверджується актом прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу №25.07/24-Ф від 25.07.2024 та витягом з реєстру боржників до договору факторингу №25.07/24-Ф від 25.07.2024. Розрахунком заборгованості ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» за договором №7262942 про надання споживчого кредиту від 12.11.2023 за 60 календарних днів з 25.07.2024 по 22.09.2024 нараховані проценти за користування грошовими коштами на суму 26865,00 грн, які нараховуються на суму боргу 22500,00 грн. Процентна ставка 1,99%. Таким чином встановлено, що взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №7262942 від 12.11.2023 відповідач не виконав, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість: за основною сумою боргу - 22500,00 грн; сума заборгованості за відсотками - 45770,00 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача проценти за 60 календарних днів в сумі 26865,00 грн. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, позивач правомірно набув права вимоги до відповідача щодо виконання ним зобов`язання наведеним кредитним договором. У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу якщо відповідач заперечує проти позову, то саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами. Проте, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог взагалі. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості в сумі 95135,00 грн, з яких: сума кредиту 22500,00 грн, сума процентів за користування кредитом 45770,00 грн та нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів в сумі 26865,00 грн., які нараховані після відступлення прав вимоги до позивача, в межах строку кредитування. Оскільки, позовні вимоги задоволено повністю, тому судові витрати, понесені позивачем у зв`язку із сплатою судового збору, і документально підтверджені платіжною інструкцією, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень. Позивачем також заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Згідно положень ч. 1 - ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача додав до заяви Договір №26/08-2024 про надання правової допомоги від 26.08.2024, Ордер на надання правничої допомоги, Акт прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) згідно договору №26/08-2024 від 26 серпня 2024 року, згідно якого [PERSON] здійснювала первинну консультацію та аналіз наданих документів, здійснювала аналіз практики та правових позиції Верховного суду у даних правовідносинах, оформлювала додатки до позовної заяви, готувала адвокатський запит, готувала та подавала до суду позовну заяву, на що було витрачено 10 год. часу, вартість послуг становить 10 000,00 грн., рахунок на оплату №5177-21/10-2024 від 21 жовтня 2024 року. Однак, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 5000 грн.

Outcome: approved