Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки в рахунок відшкодування спричиненого матеріального збитку, завданого пожежею, грошові кошти в сумі 5000,00 гривень та моральну шкоду у розмірі 15 000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власницею 1/2 частки приватної земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На даний момент на території вказаного домоволодіння проживає [PERSON] . 02.08.2024 на території домоволодіння [PERSON] виникла пожежа, яка розповсюдилась і на її приватну територію, внаслідок чого завдано шкоду її майну. Факт пожежі зафіксовано Звенигородським РУ ГУ ДСНС України в Черкаській області. Після зазначених подій вона намагалась вирішити з [PERSON] питання щодо відшкодування збитків, однак [PERSON] ухилилась від контактів з нею та в добровільному порядку не бажає сплачувати завдані збитки. Зазначила, що нею проведено орієнтовний розрахунок завданих майнових збитків, які становлять 5000,00 гривень вартість саджанців, які вона купила для того, щоб замінити ті, які згоріли. Розрахунок зроблений з урахуванням реальних витрат, які поні позивач. Окрім того, вона просить стягнути моральну шкоду у розмірі 10000,00 гривень. В обгрунтування завданої моральної шкоди вказала, що неправомірними діями відповідачки, відмові визнати провину та урегулювати ситуацію мирним шляхом, відшкодувати їй збитки, які є для неї значними, було порушено її честь та гідність, завдано непоправної моральної шкоди, яка виразилась у відчутті несправедливості, невпевненості, незахищеності. Дана ситуація також негативно позначилась на стані її здоров`я. Переживання, які виникли в наслідок вказаної ситуації призвели до гіпертонічного кризу у неї. Вона була змушена звернутися до лікаря. Ураховуючи, що вона вимушена докласти зусиль для відновлення своїх порушених прав, у тому числі звертатись до оцінщика та за правовою допомогою, то вважає за можливе просити про стягнення з відповідачки компенсації моральної шкоди в розмірі 10000,00 гривень, що буде відповідати вимогам розумності та справедливості та є співмірним із завданою їй шкодою. Відповідно до ухвали суду від 10.10.2024 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 18.11.2024 до суду надійшов відзив від представника відповідача, адвоката Драченка В.В., який зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме вважає, що стягненню підлягають 1500,00 гривень моральної шкоди, в решті позовні вимоги не визнають з наступних підстав. Позовна вимога про стягнення майнової шкоди оцінена в 5000,00 грн та обгрунтовується рахунком-фактурою №1 від 20.09.2024 на придбання двадцяти саджанців горіху та фотокартками земельної ділянки . Однак, матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували знищення дерев вказаного виду в будь-якій кількості, а доданий рахунок без підпису та печатки не дозволяє ствердно сказати про оплату нових саджанців. В наказі Державної митної служби України № 828 від 30.12.1998 міститься визначення, що рахунок-фактура вид комерційного рахунку, який окрім свого основного призначення як документа, в якому зазначено суму належного за товар платежу, рахунок-фактура може бути використана як супровідний документ. Отже, позивачем не долучено до позову первинного бухгалтерського документа, що посвідчує понесення витрат на придбання плодових саджанців. Моральна шкода позивача обґрунтовується погіршенням стану здоров`я та отриманими душевними стражданнями внаслідок неможливості врегулювати ситуацію мирним шляхом, але [PERSON] власноручно повідомлено про відсутність заходів щодо досудового врегулювання спору, на виконання п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. До позовної заяви лише долучено виписку із медичної картки амбулаторного хворого, яка датована тижнем пізніше, і в якій зазначено про початок гіпертонічного кризу ( погіршення самопочуття), починаючи від 09.08.2024, жодних посилань на подію від 02.08.2024 вказані лікарські документи не мають. Разом із тим, оскільки з території домоволодіння відповідачки дійсно перекинулося полум`я на земельну ділянку, яка належить позивачці, така подія могла негативно відобразитися на повсякденному житті позивачки та спричинити моральні страждання на суму , яка не перевищує 1500, 00 грн. Також позивачем заявлено вимогу щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15\~000,00 гривень. На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт, та їх вартості надано Договір №05082401 про надання правової допомоги /юридичних послуг від 05.08.2024 та акт приймання-передачі наданих послуг №05082401 від 14.09.2024. Однак, ТОВ «Центр правової допомоги Онлайн» не є адвокатським бюро чи адвокатським об`єднанням, тому їх послуги не належать до професійної правничої допомоги. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137, ч. 8 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України. Позивач у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги. Зазначила, що в результаті пожежі з вини відповідачки постраждало 10 саджанців молодого саду, який ними утримувався для додаткового доходу. Її чолові ходив того ж дня до відповідачки щодо відшкодування шкоди, а вона вказала, що нехай розбирається поліція та суд. Вказала, що проживає у Києві та терміново виїхала до села, побачивши картину згарища, вона отримала нервовий стрес, та оскільки має хронічне захворювання психоневрологічної системи, таке загострилось та вона була вимушена звернутись до лікаря, вільний запис до якого був лише на 09.08.2024. Після відвідування лікаря їй знадобився місяць, щоб нормалізувати свій стан. Вказала, що працює бухгалтером у товаристві та її не було ким замінити, тому вона була вимушена ходити на роботу і не була на лікарняному. Також доповнила, що саджанці були придбані у Сумській області п`ять років тому, і документи вона не зберігала, а отримати підтвердження від продавця не має можливості , оскільки у Сумській області у зв`язку із бойовими діями підприємницька діяльність майже припинена. Шляхом огляду погорілих саджанців було встановлено, що критичний стан мають і підлягають заміні 20 саджанців. Також пояснила, що [PERSON] є її матір`ю , яка проживає у вказаному господарстві більше 40 років. Представник відповідача, адвокат Драченко В.В., у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві. В частині відшкодування моральної шкоди визнав позов частково у розмірі 15000,00 грн. Також зазначив, що протягом 5 днів після проголошення рішення суду будуть подані докази понесених відповідачкою витрат на правову допомогу. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце була повідомлена належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи та проаналізувавши докази наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини та правовідносини між сторонами. Із копії технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, інвентарна справа 183, реєстровий №1-182, та копії рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 15.07.2009 у справі №2-677/09 за позовом [PERSON] про поділ спадкового майна, вбачається, що [PERSON] є власницею відповідно якого за [PERSON] визнано право власності зокрема на частину будинковолодіння та земельну ділянку по [ADDRESS] ( а.с.16-22). Відповідно до довідки № 68-19-2235/68-1901, виданої 09.08.2024 Звенигородським РУ ГУ ДНСН у Черкаській області, 02 серпня 2024 року виникла пожежа на території приватного домоволодіння [PERSON] та розповсюдилась на територію приватної земельної ділянки [PERSON] , що розташована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 14). Відповідно до виписки із медичної карти від 09.08.2024 ( КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району м. Києва) [PERSON] звернулась на прийом зі скаргами на головний біль, запаморочення, загальну слабкість, підвищення АТ до 180/100 мм рт ст, тривожність ( а.с. 23). Також до позову долучений рецепт № 0004810 від 20.02.2024 на ім`я [PERSON] на придбання ліків ( а.с.24). Доказ на а.с.24, фіскальний чек суд не досліджує та не надає оцінки, оскільки такий є нечитабельним, і позивач у судовому засіданні пояснила, що наявний у неї доказ такої ж якості. Відповідно долученої відповідачкою копії паспорта громадянина України, її прізвище , ім`я, по батькові: [PERSON] , і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с.59,60). За змістом частини першої\~статті 16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до\~статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до частин першої-другої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі\~статтею 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Для настання деліктної відповідальності за статями\~1166,\~1167 ЦК України\~необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних непереборних обставин. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності. У відзиві на позов вказано та у судовому засіданні представник відповідачки зазначив, що дійсно 02 серпня 2024 року, коли частина непогашеного полум`я перекинулась з земельної ділянки відповідачки за номером 96 на земельну ділянку за номером [ADDRESS] та спричинила займання сухої трави та пошкодження дерев. Приписами частини 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже, обставини пожежі, яка перейшла з земельної ділянки відповідачки на земельну ділянку позивачки є такими, що визнані сторонами. Відповідачка, у свою чергу доказів виникнення пожежі не з її вини суду не надала та на такі обставини не посилалась. Щодо матеріальної шкоди. Відповідно до\~ч.3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частин 5 та 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині майнової шкоди, позивач послалась на фото, на яких зображені дерева. Разом із тим, вказаний доказ є недостатнім для підтвердження завданої шкоди. Так вказаний доказ ілюструє наявність насаджень дерев на земельній ділянці, частина з яких візуально пошкоджена. Разом із тим, із вказаних знімків не вбачається, які саме дерева зазнали пошкоджень (їх вид та сорт), ступінь їх пошкодження в наслідок пожежі та яка їх кількість. Позивачка у судовому засіданні вказала, що оцінила кількість та ступінь пошкодження дерев « на око». Зазначила, що експертиза є вартісною, тому якщо відповідачка погодиться сплатити її вартість, то вона таку замовить. Разом із тим, відповідно до пункту 4 частини третьої\~статті 2 ЦПК України\~однією із основних засадам (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін. Надання доказів, зокрема і визначення їх обсягу та виду, є правом сторони. Суд, у свою чергу оцінює надані докази та надає їм оцінку. Позивачем на підтвердження матеріальної шкоди поданий рахунок-фактура №А-1 від 20.09.2024, наданого ФОП [PERSON] , відповідно якого оплата за саджанці горіха у кількості 20 штук складає 5000,00 грн. Рахунок дійсний до сплати протягом 3-х днів ( а.с. 15). Разом із тим, ураховуючи, що позивачкою не надано доказів кількості та сортів (видів) пошкоджених дерев, та відповідно пояснень позивачки у судовому засіданні за вказаним рахунком-фактурою оплата не проведена, суд не бере його до уваги, як доказ розміру матеріальної шкоди, завданої позивачкою. Отже, ураховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивачкою не надані належні, достатні докази на підтвердження розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна ( кількості та його виду), яке належить їй на праві власності. Щодо моральної шкоди. За приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Положеннями частини третьої та четвертої наведеної норми визначено, що якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~4\~від 31.03.1995\~року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі\~\~\~№ 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що «[…] визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення». Схожі висновки\~щодо питання застосування частини третьої\~статті 23 ЦК України\~містяться у постановах Верховного Суду від 05 квітня 2021 року у справі № 554/3327/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 464/2850/16-ц, У відповідності до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів(стаття 89 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Сам по собі рецепт на придбання ліків, не свідчить без інших доказів ( виписки із медичної карти, довідки ліка, медичного закладу тощо) про наявність хронічного захворювання, яке зокрема зазнало загострення після подій пожежі. Слушними є доводи представника відповідачки про те, що матеріали справи не містять доказів погіршення стану здоров`я у день події пожежі. Разом із тим, вказане не свідчить про відсутність впливу події пожежі на стан здоров`я позивачки, яка звернулась до лікаря 09.08.2024. Суд вважає, що позивачці внаслідок обставин пожежі, були спричинені моральні страждання, та ураховуючи позицію відповідачки, яка не заперечувала, що пожежа спричинила позивачці моральну шкоду, та часткового визнання розміру шкоди, виходячи із принципу справедливості, виваженості, розумності та співмірності, суд вважає, що сума, яка заявлена позивачкою у розмірі 10000 гривень підлягає зменшенню до 3000 гривень. Щодо судових витрат. У порядку\~ч.1 ст. 141 ЦПК України\~із відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 242,24 (20%) сплаченого при поданні позову. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.131\~2\~Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно - правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання, у той час, як вбачається з матеріалів справи правова допомога надавалась позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю. Правові послуги щодо захисту інтересів в судовому порядку відповідно до статті 133 ЦПК України є професійною правничою допомогою. Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Отже виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, крім випадків, передбачених у статтях 58, 60 ЦПК України, а також захист від кримінального обвинувачення. Поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи в суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) (реєстр. № 1013) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019). Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку, визначеному частиною четвертою статті 137, частиною сьомою статті 139 та частиною третьою статті 141 ЦПК України. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 та підтриманий у подальшій судовій практиці, зокрема постановах Верховного Суду від 18 липня 2022 року у справі № 234/11448/21 , від 21 грудня 2022 року у справі № 202/2864/21. \~ \~ \~ \~На підтвердження витрат на правову допомогу у розмірі 15\~000,00 гривень позивачка надала наступні докази. \~ \~ \~ \~Договір № 05082401 про надання правової допомоги/юридичних послуг, укладений 05.08.2024 між « ЦНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ « ( ТОВ « ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ ЮРИСТ ОНЛАЙН» , від імені якого договір підписаний директором Максюковим М.Ю., та [PERSON] .. \~ \~ \~ \~Акт прийняття-передачі наданих послуг № 05082401 до договору про надання юридичних послуг/правової допомоги № 0508242401 від 14.09.2024 , відповідно якого надані послуги: позов, консультація експерта. Вартість послуг виконавця за цим Актом складає 15\~000,00 гривень. \~ \~ \~ \~Відомостей про те, що директор товариства Максюков М.Ю. є адвокатом, матеріали справи не містять. Вирішуючи питання щодо витрат на правову допомогу , суд ураховує, що згідно зі статтями 133, 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, тобто витрати на адвоката, а доказів того, що позивачу професійна правнича допомога була надана адвокатом матеріали, справи не містять, тому вимога про стягнення судових витрат у розмірі 15000,00 задоволенню не підлягає. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial