Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання і водовідведення. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року позовні вимоги КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради було задоволено і стягнуто солідарно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення у розмірі 56 229 грн. 41 коп., з яких 46 184 грн. 45 коп. - сума основного боргу, 8 902 грн. 96 коп. - інфляційне збільшення суми боргу за період з 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року; 1 142 грн. - 3 % річних за період з 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року; вирішено питання розподілу судових витрат. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2024 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року було скасовано і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року провадження в частині позовних вимог КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання і водовідведення було закрито. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року від Другої дніпровської державної нотаріальної контори було витребувано копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Прокоф`єфої О.В. було витребувано копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2024 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON] як правонаступника [PERSON] . Позивач у своєму позові та відповіді на відзив посилався на те, що між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виникли фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту [PERSON] відкрито особовий рахунок. Відповідно до довідки про склад сім`ї за місцем реєстрації відповідального квартиронаймача (уповноваженого власника) станом на день подання позову, 01 травня 2023 року, було зареєстровано відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг з водовідведення та водопостачання не виконували, у зв`язку з чим за адресою їх проживання: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за період з 01 травня 2009 року по 31 січня 2022 року із щомісячних нарахувань, які відбувалися на підставі норм та тарифів споживання на кількість зареєстрованих осіб у квартирі. Відомості про смерть відповідачів [PERSON] і [PERSON] до позивача не надходили. За таких обставин позивач не заперечував з приводу закриття провадження в частині позовних вимог до [PERSON] та залучення в якості відповідача правонаступника [PERSON] його спадкоємиці, [PERSON] . Відповідно до розрахунку сума заборгованості за період з 01 березня 2017 року по 31 січня 2022 року за особовим рахунком № [NUMBER] складає 44 853 грн. 91 коп., з яких 34 808 грн. 53 коп. - сума основного боргу, 8 902 грн. 96 коп. - інфляційне збільшення суми боргу; 1 142 грн. - 3 % річних. Зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року на території України з 12 березня 2020 року введено карантин, який тривав по 30 червня 2023 року. Таким чином, в ЦК України було внесені зміни в частині перебігу строку позовної давності, яка позивачем пропущена не була. Позивач просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 56 229 грн. 41 коп., з яких 46 184 грн. 45 коп. - сума основного боргу, 8 902 грн. 96 коп. - інфляційне збільшення суми боргу; 1 142 грн. - 3 % річних, а також судові витрати у сумі 2 684 грн. У своїй заяві до суду представник позивача просила справу розглядати за її відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов до суду не направила, будь-які заяви чи клопотання від відповідача [PERSON] до суду не надходили. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях, посилаючись на загальні норми матеріального права, зазначила, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості. Вказувала, що позивачем пропущений строк позовної давності. Заборгованість, яку позивач заявляє до стягнення з відповідачів, утворилася з 01 червня 2009 року, з позовною заявою КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулося лише 01 травня 2023 року, що свідчить про пропуск позовної давності. Розрахунок розміру інфляційних втрат та 3 % річних теж здійснено позивачем за вказаний період. Позивачем заявлено про стягнення заборгованості з осіб, які станом на розгляд справи померли - [PERSON] та [PERSON] , що унеможливлює їх участь у судовому розгляді. Позивачем у відповіді на відзив не заперечувалося щодо пропуску строку позовної давності за період з 11 березня 2017 року по 31 січня 2022 року, але ним не надано розрахунку заборгованості за вказаний період. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем у період з 07 березня 2018 року, тобто після смерті [PERSON] , по 31 січня 2022 року продовжувалося нарахування заборгованості на померлого мешканця. Суму інфляційних втрат та 3 % річних також здійснено за період з 01 червня 2009 року по 31 січня 2022 року. Просила застосувати строк позовної давності. Також просила суд зменшити розмір нарахованих трьох відсотків річних та інфляційних втрат. Представник відповідача у своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності та відсутності відповідача [PERSON] , у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на пропуск строку позовної давності та необґрунтованість розрахунку заборгованості за період з 01 січня 2009 року по 31 січня 2022 року, а також відсутність розрахунку за період з 31 січня 2022 року по 01 травня 2023 року. У своїй заяві справу просила розглядати за її відсутності, у задоволенні позовних вимог відмовити. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надає послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (т. 1 а.с. 8). За адресою: [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі [PERSON] і [PERSON] (т. 1 а.с. 6). Відповідач [PERSON] є правонаступником [PERSON] , який проживав, був зареєстрований, та йому належала на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] (т. 1 а.с. 27, 27 оберт-28). Договір між позивачем та відповідачами про надання послуг водопостачання та водовідведення не укладався. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем до матеріалів справи (т. 1 а.с. 221-223), загальна заборгованість відповідачів перед КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради за період з 01 березня 2017 року по 31 січня 2022 року становить 35 865 грн. 16 коп., розрахована у відповідності із встановленими тарифами (т. 1 а.с. 190-201), інфляційні втрати за зазначений період становлять 8 902 грн. 96 коп., 3 % річних за цей же період складають 1 142 грн. 42 коп. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами, так і у редакції зі змінами з червня 2018 року, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення між сторонами не укладався, разом з тим, відповідачі, будучі зареєстрованими за вказаною адресою, користуються послугами, які надаються позивачем, а тому повинні здійснювати їх оплату у встановлені законом строки. Між сторонами виникли фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплати за надані такі послуги (вказане відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17 від 07 липня 2020 року). Позивач регулярно надає відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, проте останні плату за користування вказаними послугами вносять неналежно, у зв`язку з цим у них виникла заборгованість. Згідно ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про питну воду і питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст. 67, ч. 1 ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць; оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Порядок проведення перерахунку за надання послуг з водопостачання та водовідведення споживачам - фізичним особам регулюється ЗУ «Про питну воду і питне водопостачання», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», введеними в дію Постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Зокрема, пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що споживач має право на зменшення розміру оплати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його, їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Пунктом 6 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що за умови документального підтвердження, споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) на період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] не надано належних та допустимих доказів того, що вони користувалися послугами з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення за спірний період з дозволу відповідних органів виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства у відповідності з Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, у своїх відзивах зазначають про пропуск позивачем строку позовної давності. Спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачами наданих позивачем послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з урахуванням наданого розрахунку заборгованості за період з березня 2017 року по 31 січня 2022 року. Перевіряючи доводи відповідачів [PERSON] та [PERSON] , суд приходить до наступного висновку за таких підстав. Згідно з положеннями ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Приписами ст. 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Частиною 4 статті 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. З позовною заявою позивач звернувся 01 травня 2023 року. Період стягнення заборгованості визначено у межах з 2009 року по 31 січня 2022 року. Щодо застосування строків позовної давності до позовних вимог з 12 березня 2017 року по 31 січня 2022 року, суд приходить до такого висновку за наступних підстав. Відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину». Строк дії карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) тривав в Україні з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року включно. Таким чином, строк позовної давності позивачем за вимогами про стягнення заборгованості за період з 12 березня 2017 року по 31 січня 2022 року пропущено не було, тому заборгованість за зазначений період підлягає солідарному стягненню з відповідачів. Як вбачається із розрахунку заборгованості, позивачем здійснювались нарахування на 4 особи, проте, як встановлено вище [PERSON] померла [INFO] , тобто за спірний період позивачем з березня 2018 року по 31 січня 2022 року здійснювались нарахування на особу, яка померла, тому суд не може в повній мірі прийняти до уваги вказаний розрахунок та вважає за необхідне навести свій розрахунок заборгованості, враховуючи зазначені обставини. За період з березня 2018 року по 31 грудня 2018 року позивачем нараховано 5 655 грн. 24 коп., за вказаний період підлягає стягненню 4 241 грн. 43 коп. (5 655 грн. 24 коп. / 4 х 3 = 4 241 грн. 43 коп.). За 2019 рік КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради нараховано заборгованість на 4-х осіб у розмірі 6 430 грн. 15 коп., проте стягненню підлягає 4 822 грн. 61 коп. (6 430 грн. 15 коп. / 4 х 3 = 4 822 грн. 61 коп.). За 2020 рік надавачем послуг здійснено нарахування заборгованості з розрахунку на 4 особи у розмірі 8 159 грн. 37 коп., враховуючи встановлені судом обставини, стягненню підлягає 6 119 грн. 53 коп. (8 159 грн. 37 коп. / 4 х 3 = 6 119 грн. 53 коп.). За 2021 рік позивачем здійснено нарахування заборгованості на 4 осіб у розмірі 9 893 грн. 13 коп., суд приходить до висновку, що за вказаний період підлягає стягненню 7 419 грн. 85 коп. (9 893 грн. 13 коп. / 4 х 3 = 7 419 грн. 85 коп.). Також за січень 2022 року до стягнення з відповідачів підлягає стягненню заборгованість у розмірі 781 грн. 61 коп. з вирахуванням частини заборгованості, яка припадає на померлу особу (1 042 грн. 15 коп. / 4 х 3 = 781 грн. 61 коп.). Заборгованість за період з березня 2017 року по 28 лютого 2018 року підлягає стягненню з відповідачів у нарахованому позивачем розмірі в сумі 5 471 грн. 44 коп. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача складає 28 856 грн. 47 коп. (4 241 грн. 43 коп. + 4 822 грн. 61 коп. + 6 119 грн. 53 коп. + 7 419 грн. 85 коп. + 781 грн. 61 коп. + 5 471 грн. 44 коп. = 28 856 грн. 47 коп.). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачами [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] , як правонаступницею [PERSON] , було прострочено сплату за послугу з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 12 березня 2017 року по 31 січня 2022 року у розмірі 28 856 грн., отже з них на користь позивача також підлягають стягненню інфляційні втрати у загальному розмірі 8 097 грн. 74 коп. за несплату платежів за період з 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року. 3 % річних за спірний період з 01 липня 2018 року по 31 січня 2022 року загалом складають 3 106 грн. 99 коп. Дотримуючись приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача 3 % річних у розмірі 1 142 грн. згідно із заявленими позивачем вимогами. При цьому, суд не вбачає підстав зменшення розміру суми інфляційних втрат та 3 % річних з огляду на встановлені обставини справи в частині неналежного виконання відповідачами своїх зобов`язань перед позивачем за споживання послуг, які надаються КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради. У зв`язку з тим, що відповідачами фактично послуги, які надаються позивачем, споживаються, своєчасно їх оплату вони не здійснюють, а законні підстави для звільнення від їх оплати відсутні, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а з відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення у розмірі 28 856 грн. 47 коп. - сума основного боргу, 8 097 грн. 74 коп. - інфляційне збільшення суми боргу; 1 142 грн. - 3 % річних, а всього 38 096 грн. 21 коп. У задоволенні інших позовних вимог позивачеві слід відмовити. Ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн. (т. 1 а.с. 1). Суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 818 грн. 45 коп. (38 096 грн. 21 коп. х 2 684 грн. / 56 229 грн. 41 коп. = 1 818 грн. 45 коп.). Суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору у рівних частках по 606 грн. 15 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial