Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований Міськівідділом ЗАГС м. Лозова Харківської обл., актовий запис № 236 від 05.06.1993. В обґрунтування позову зазначається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що подальше спільне життя неможливе, спільне господарство не ведеться. Як наслідок, шлюб існує формально, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.08.2024 справу передано на розгляд за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.09.2024 відкрито провадження в даній справі та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, разом з позовною заявою надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного рішення. Крім того, до позовної заяви надано заяву, яка підписана начебто [PERSON] , в якій зазначається про визнання позову та прохання розглянути справу без участі відповідача. Дослідивши вказану заяву, суд дійшов висновку про її недостовірність, враховуючи наступне. У позовній заяві зазначається, що розірвати шлюб на підставі спільної заяви до органу РАЦС неможливо, через відсутність порозуміння між подружжям. Водночас, надання відповідачем до суду заяви про визнання позову означає протилежне. На переконання суду, наведені обставини є нелогічними та суперечливими. Крім того, судом враховано, що графічне відображення підпису в заяві про визнання позову, немає жодних спільних ознак зі зразком підпису [PERSON] , який міститься в копії його паспорта громадянина України [NUMBER] . За наведених обставин, суд вирішив справу без врахування заяви про визнання позову, оскільки її зміст не відображає дійсне волевиявлення відповідача. У судове засідання відповідач повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації його місця проживання, які повернулись без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання, не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву на позовну заяву не подав, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів відповідно до положень ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справ, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Міськівідділом ЗАГС м. Лозова Харківської обл. актовий запис № 236 від 05.06.1993, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позивач наполягає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Сумнівів у правдивості таких тверджень позивача у суду немає. Положенням ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Як визначено ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому відмова у його розірванні означатиме примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. За наведених обставин суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого судового збору, тому з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи. Водночас, це не позбавляє позивача можливості вирішити питання про стягнення судових витрат в порядку, визначеному ст. 270 ЦПК України. Крім того, судом не вирішується питання щодо прізвища позивача після розірвання шлюбу, оскільки це є правом позивача, що врегульоване ст. 113 СК України, та додаткового вирішення судом не потребує.

Outcome: approved