Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

В грудні 2024 до суду в інтересах позивача [PERSON] звернувся адвокат Салій С. А. з позовом до Городищенської міської ради про визначення додаткового строку, терміном у три місяці з набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Орловець Городищенського району Черкаської області. На обгрунтування позову представник позивача зазначив, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається із: житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS] , що належав їй на підставі договору купвлі-продажу від 12.07.1954 року; земельних ділянок загальною площею 1,87 га, кадастрові номери 7120385500:02:001:0703, 7120385500:02:001:1571, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області, згідно державного акту серії ЧР № 148341 від 23.09.2004 року, виданого на підставі розпорядження Городищенської державної адміністрації від 20.09.2004 року № 481. За життя [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Орловецької сільської ради народних депутатів Городищенського району Черкаської області 24 грудня 2002 року, зареєстрований в реєстрі за № 79. Зі змісту якого вбачається, що на випадок своєї смерті [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, на все майно і на що матиме право, на [PERSON] . Про те, що [PERSON] склала заповіт позивач не знав і навіть не здогадувався. З покійною мав добрі відносини, допомагав по господарству, оскільки вона потребувала сторонньої допомоги, в родинних стосунках не перебував. Про існування заповіту дізнався від працівників Орловецького старостинського округу Городищенської міської ради Черкаської області, які повідомили, що покійна [PERSON] склала заповіт. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що у встановлений законом термін спадщину не прийняв, та запропонувала звернутися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає, що строк пропущений не з його вини, а у звязку із обставинами, які не залежали від його волі. Покійна не говорила, що склала чи планує скласти заповіт. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини пропущено з обєктивних причин, тому просив суд визнати їх поважними. 12.12.2024 в справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням до підготовчого судового засідання на 30.12.224 року. В підготовче судове засідання сторони не зявилися, подали заяви, розглядати справу без участі. Відповідач Городищенська міська рада, проти задоволення позову [PERSON] не заперечує. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Відповідно до статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 93 роки, про що складено відповідний актовий запис № 20 від 15.07.2019 року, місце державної реєстрації Виконавчий комітет Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 квітня 2022 року, видане повторно. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно. Згідно зі статтей 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом, згідно норм ЦК України, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. 24.12.2002 року за життя [PERSON] склала заповіт, за яким "все своє майно, де б воно не було і з чого б воно нескладалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право" заповіла [PERSON] (позивач по справі), що посвідчений секретарем виконавчого комітету Орловецької сільської ради народних депутатів Городищенського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за № 79. Який згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), дата видачі 08.01.2022 за № 68027509, чинний. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області від 04.08.2020 № 524, спадкодавець майна [PERSON] , яка померла [INFO] на день своєї смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , одиноко. Інші громадяни, малолітні та неповнолітні, не зареєстровані і не проживали. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68027508 від 08.01.2022, після смерті [INFO] [PERSON] відкритої спадкової справи не виявлено. Відповідно до частини 1 статті 1269, частини 1 статті 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Строк для прийняття спадщини закінчився. 08.01.2022 року постановою державного нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори Бідною М. О., відмовлено [PERSON] у вчиненні нотарільної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами та дві земельні ділянки в с. Орловець Чркаського району, спадкоємець в установлений законом термін спадщину після померлої не прийняв. Як вказано в позові та не заперечується відповідачем, [PERSON] вчасно не звернувся з заявою про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, із спадкодавцем родинних відносин на має. Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам розяснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідний правовий висновок міститься у постанові КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах і висновки яких підлягають застосуванню при розгляді справи по суті. Верховний Суд наголошував, що на нотаріуса покладено обовязок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини; а також, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини враховується свобода заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Матеріали справи не містять відомостей того, що позивач [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом, був сповіщений нотаріусом про наявність заповіту на його імя, що підтверджується відсутністю спадкової справи. Таким чином, у звязку з тим, що спадкоємець, який бажає прийняти спадшину, був необізнаний про заповіт, відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (інших спадкоємців не встановлено), враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, приходить висновку про можливість визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved