Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, мотивуючи тим, що 08.08.2019 між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву-договір № 014-RO-82-33556627. Відповідно до п.1.2 вказаного Договору Банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 45363,80 грн, відповідно до п. 1.2.2. Договору строк кредиту 48 місяців з 08.08.2019 по 08.08.2023. Пунктом 1.2.3 Договору передбачено тип та розмір процентної ставки за користуванням кредитом. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договорм, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами Договору. Згідно з умовами Договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені Договором. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 014-RO-82-33556627 від 08.08.2019 становить 169025,31 грн, з яких: 56561,13 грн -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 62541,47 грн -заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 49922,71 грн заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору ( з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). 30.11.2021 було укладено договір № 114/2-47 відповідного до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014-RO-82-33556627. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014-RO-82-33556627. Таким чином «ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №014-RO-82-33556627. Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 169025,31 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 24.10.2024 прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що позивач не заперечує проти розгляду справи без участі його представника та проти заочного розгляду справи. Відповідач про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а відтак, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12\~ст. 128 ЦПК України\~вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Відповідно до ч. 5ст.279ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем клопотання про розгляд справи за участю сторін суду не надано. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 08.08.2019 між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-33556627. Відповідно до п.1.2 вказаного Договору Банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 45363,80 грн, а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Відповідно до п. 1.2.2. Договору строк кредиту 48 місяців з 08.08.2019 по 08.08.2023. Пунктом 1.2.3 Договору процентна ставка фіксована і становить 52,90% річних. Відповідно до п. 2.1 Договору проценти сплачуються клієнтом у визначену графіком дату у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у графіку і розраховуються виходячи з процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.2.3 пункту 1.2 Заяви-Договору. Проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання Кредиту (включно) або з наступного за днем надання Кредиту Операційного дня (у разі надання Кредиту після закінчення Операційного часу), виходячи х фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт). Відповідно до п.4.2. Договору Клієнт підтверджує, що перед підписанням Заяви-Договору він повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну загальну вартість Кредиту, що підтверджується підписом Клієнта про його ознайомлення з паспортом споживчого кредиту «Кредити готівкою», та не має зауважень, претензій щодо наявної інформації. Надана Клієнту інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти, на рахунок якої 08.08.2019 Банком було перераховано грошові кошти у розмірі 45363,80 грн, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20. Отже, у відповідача існують зобов`язання, що виникли з цього кредитного договору. 30.11.2021 було укладено договір № 114/2-47 відповідного до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014-RO-82-33556627. Договір № 114/2-47 та реєстр боржників від 15.12.2021 до договору відступлення прав вимоги від 30.11.2021 наявний в матеріалах справи. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014-RO-82-33556627. Договір № 10-01/2023 та реєстр боржників до договору відступлення прав вимоги від 10.01.2023 наявний в матеріалах справи. Так, згідно наявного у справі розрахунку заборгованості від 30.11.2021 за кредитним договором №014-RO-82-33556627 від 08.08.2019, який нарахований АТ «Райффайзен Банк» за період з 08.08.2019 по 30.11.2021 заборгованість [PERSON] складає 85820,80 грн., з яких: 56561,13 грн заборгованість за тілом кредиту; 29259,67 грн. заборгованість за процентами. Відповідно до розрахунку заборгованості від 10.01.2023 за кредитним договором №014-RO-82-33556627, який нарахований ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 30.11.2021 по 09.01.2023 заборгованість [PERSON] складає 119102,60 грн, з яких: 56561,13 грн заборгованість по основній сумі кредиту; 29259,67 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 33281,80 грн нараховані відсотки згідно кредитного договору. Відповідно до розрахунку заборгованості від 10.09.2024 за кредитним договором №014-RO-82-33556627, який нарахований ТОВ «Коллект Центр» за період з 10.01.2023 по 09.09.2024 заборгованість [PERSON] складає 169025,31 грн, з яких: 56561,13 грн заборгованість за тілом кредиту; 62541,47 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 49922,71 грн заборгованість за відсотками за період 10.01.2023 10.09.2024. Частиною 1статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи зазначене, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 56561,13 грн, які не було повернуто у строки, визначені кредитним договором. Щодо вимог про стягнення заборгованості за простроченими процентами, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Пунктом 1.2.3 Договору процентна ставка фіксована і становить 52,90% річних. При цьому, як вбачається з договору сторони погодили, що кредит надається строком на 48 місяців з 08.08.2019 по 08.08.2023. Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за договором за 48 місяців, починаючи з дня укладення договору. Даним договором не передбачено нараховування відсотків після закінчення терміну дії договору. Таким чином, договором визначено розмір процентів за користування кредитом в розмірі 52,90 % річних (п. 1.2.3.), а тому суд приходить до висновку, що саме ця сума процентів за користування кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за користування кредитними коштами за 48 місяців: з 08.08.2019 по 08.08.2023. Щодо стягнення процентів за користування коштами за період з 09.08.2023 по 10.09.2024, то суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне. У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд звертає увагу на те, що позивачем відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надано суду доказів щодо підстав своїх вимог стягнення відсотків з відповідача після закінчення строку договору. Отже, продовження нарахування процентів за ставкою згідно п. 1.2.3 Договору після закінчення строку кредитного договору є неправомірним. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідно до п. 1.2.2 кредитного договору термін повернення кредиту визначено 08.08.2023, тому правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам з 08.08.2023 відсутні. А тому до задоволення підлягає стягнення з відповідача на користь позивача згідно кредитного договору №014-RO-82-33556627 від 08.08.2019, 136'399,30 грн, де: 56561,13 грн -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 62541,47 грн -заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги по 09.01.2023; 17296,70 грн заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по 08.08.2023 ( дата закінчення договору). Щодо стягнення судового збору, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають задоволенню на 80,70%. При поданні позовної заяви позивачем було сплачено 3028,00 грн. судового збору. Тому з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову у розмірі 2443,60 грн. (80,70% задоволених позовних вимог). Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачем додано: копію договору про надання правової допомоги №012-07/2024 від 01.07.2024, копію прайс-листа, заявки на надання юридичної допомоги №610 від 05.07.2024, витяг з акту №4 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 року. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції, викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в сумі 25'000,00грн. є не обґрунтованим та завищеним. Так, справа відноситься до категорії нескладних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір, який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial