Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

16.10.2024 р. позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», через підсистему «Електронний суд» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги обґрунтовано тим, що 17.02.2023 року [PERSON] ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту, а також підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі Договір). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підписала власноручно на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору б/н від 17.02.2023 року відповідач отримала платіжний інструмент кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 01/27, тип - Універсальна та отримала грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 12 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 42,0 %. Позивача вазує, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору, не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку із чим, станом на 22.09.2024 року, утворилася заборгованість у розмірі 120354.44 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.02.2023 у розмірі 120354.44 грн., та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою судді від 21.10.2024 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а.с.121). В поданій суду заяві представник АТ КБ «ПриватБанк» за дорученням Гірко С.Л. підтримав позовні вимоги. В судове засідання відповідач повторно не з`явилася, про день та час судового засідання була повідомлена належним чином, жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не направила. Матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачу рекомендованого повідомлення про вручення поштою повістки в судові засідання, з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Також, відповідач була повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не відомі та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечувала представник позивача. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.02.2023 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого сума кредитного ліміту становить 200 000 грн., строк кредитування 12 місяців, процентна ставка, відсотків річних 42,0%. В цей же день, а саме 17.02.2023 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, в якому, в тому числі, відповідач погодила з АТ КБ «Приват Банк» процентну ставку за користування кредитними коштами. Вказана заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг [PERSON] було підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» (а.с.65-76). Згідно матеріалів справи вбачається, що на підставі укладеного Договору [PERSON] отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/27, тип - Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.46-75). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами, але відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 22.09.2024 року має заборгованість - 120354.44 грн., яка складається з наступного: 98321.65 грн. - заборгованість за тілом кредита, 22032.79 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Розрахунок заборгованості підтверджується наданою представником банку випискою по картковому рахунку відповідача за період з 17.02.2023- 23.09.2024 (а.с.46-75). При вирішенні справи суд виходить з наступного: За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку АТ КБ «Приватбанк». Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до положень ст. ст. 549, 625, 1048, 1050 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, неустойки (штраф, пеня) у разі порушення боржником зобов`язання. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, які викладені на банківському сайті: https://privatbank.ua/terms/pages/70/ як невід`ємні частини спірного договору. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн. 04 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved