Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягувати з відповідача [PERSON] , щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка навчається у Володимирському педагогічному фаховому коледжі імені Агатангела Кримського Волинської обласної ради на денній формі зі строком навчання до 30.06.2026. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що\~сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 30.05.2022 з [PERSON] на користь позивачки стягувались аліменти на утримання дочки [PERSON] , але [INFO] остання досягла повноліття та стягнення аліментів припинилось. Однак, з 01.09.2022 [PERSON] є студенткою Володимирського педагогічного фахового коледжу імені Агатангела Кримського Волинської обласної ради, з денною формою навчання. Позивач зазначає, що не має можливості самостійно забезпечити усі потреби дочки, яка навчається і у зв`язку з цим не працює. Дочка [PERSON] вочевидь потребує матеріальної допомоги від обох батьків, тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти на навчання дочки, розмір яких визначити в частці від заробітку (доходу). Відповідач не скористався правом подати відзив на позовну заяву. На підставі п.3 ч.6 ст.19, ч.1 ст.274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги змінила (зменшила) та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, змінені позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК). Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 15.10.2001 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2022 розірваний. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.12.2006). Стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.05.2022, припинене у зв`язку із досягненням дочкою [PERSON] повноліття. [PERSON] навчається у Володимирському педагогічному фаховому коледжі імені Агатангела Кримського Волинської обласної ради на денній формі зі строком навчання з 01.09.2022 до 30.06.2026, про що зазначено у довідці №808/01-09/24 від 14.11.2024. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199, 200, 201 СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, за своїм змістом є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Стаття 199 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо син, дочка продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, тобто стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають значення такі, як наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Сімейний кодекс України\~ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню дочку сторін, яка навчається, не може бути перекладений винятково на позивачку. З матеріалів справи вбачається, що дочка сторін навчається на денній формі навчання, а тому об`єктивно позбавлена можливості працевлаштування. Крім того, загальновідомими є обставини, які не потребують доказування про те, що дитина повинна харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті. Оскільки на цей час [PERSON] не може забезпечити себе самостійно, то саме на обох батьків в рівній мірі покладається такий обов`язок. Що стосується конкретного розміру аліментів, то він має бути необхідним для забезпечення потреб повнолітньої дочки сторін та водночас співмірним з метою їх призначення. Матеріали цієї справи свідчать про те, що відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідно до статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи до уваги доходи відповідача, який є військовослужбовцем, вартість мінімально необхідних витрат для особи яка навчається, суд вважає обґрунтованим розмір аліментів на рівні 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти необхідно присудити від дня пред`явлення позову, а саме з\~10.12.2024. В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи визнання відповідачем позову та ухвалення рішення про задоволення позову, на підставі положень частини першої статті 142 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 50 відсотків суми судового збору, що підлягала сплаті за подання позову, а саме у розмірі 605,60 гривень. Інша частина судового збору компенсується за рахунок держави, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

Outcome: approved