Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 08 травня 2021 року у Вижницькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 57. Вказує, що збереження сім`ї неможливе, оскільки їхня сім`я розпалась остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені, на даний час вони проживають окремо. Від шлюбу в сторін народився син [PERSON] [INFO] , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утримані. З урахуванням позовних вимог, просить суд шлюб укладений між ними розірвати, також просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася від неї до суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 08 травня 2021 року у Вижницькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 57/а.с.3/. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначене положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Суд вважає, збереження сім`ї неможливе, їхня сім`я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, тому позовна вимога в частині розірвання шлюбу є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного, після розірвання шлюбу позивачу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, то суд вважає, що дана вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON] [INFO] , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утримані /а.с.4,6/. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При призначенні розміру аліментів, суд виходить з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб неповнолітньої дитини, реальної можливості відповідача розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи права останнього, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягувати аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до положень ст.\~141\~ЦПК України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору (за позовну вимогу в частині розірвання шлюбу) у розмірі 1211,20 грн. Також враховуючи, що позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved