Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що 08.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2019 р. розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2014 р. по справі № 331/5694/14ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 28.07.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2019 р. по справі № 331/476/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 75 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку зі зміною життєвих обставин наразі позивачу не вистачає аліментів, призначених рішенням суду, сума є недостатньою для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку дитини. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд змінити розмір стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 70% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення повноліття дитини. Ухвалою суду від 24.09.2024 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 16.10.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що [PERSON] несе службу в лавах Збройних Сил України. Із позовними вимогами позивача не згоден, вважає їх безпідставними, оскільки регулярно, додатково до щомісячної сплати аліментів, відповідно до рішення суду, витрачає кошти на доньку у спосіб покупки їй необхідних речей та передачі готівкових коштів (приблизно 1000-1500 грн. щомісячно). Окрім того, відвідує доньку кожен раз, коли вдається відлучитися від служби в ЗСУ, робить все можливе для участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні. З 2019 року відповідач перебуває у цивільних відносинах з іншою жінкою, у якої є дві малолітні дитини, намагається побудувати нову сім`ю і також витрачає певний час та власні кошти на забезпечення нової родини усім необхідним. Наразі у відповідача невисока заробітна плата, збільшення розміру аліментів призведе до значного погіршення його матеріально-фінансового стану. Вважає, що розмір аліментів, що був визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2019 р. по справі № 331/476/19 є цілком справедливим та адекватним, з огляду на його матеріальний стан. На підставі викладеного вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та задоволенню не підлягають. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.10.2012 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів задоволено частково; збільшено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2014року, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , зі стягнення у розмірі 500 гривень 00 копійок на стягнення у розмірі 75 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням його зміни протягом 2019 року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] ,\~повноліття. Рішення суду набрало законної сили 27.05.2019 року. Згідно із довідкою про доходи, виданої Департаментом освіти і науки Запорізької міської ради від 22.07.2024 року, [PERSON] працює у Центральному відділі освіти департаменту освіти і науки Запорізької міської ради на посаді пом. вихователя, загальна сума доходу останньої за період з 01.01.2024 р. по 30.06.2024 р. без урахування аліментів становить 59\~364,30 грн. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста, виданого КНП «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» Запорізької обласної ради від 10.11.2023 року, [PERSON] , [INFO] , встановлений діагноз: дефіцит вітаміну Д; високорослість; білково-енергетична недостатність; дифузний нетоксичний зоб І ст.; еутиреоз; порушення менструального циклу. Згідно із\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула\~чинності для\~України 27\~вересня 1991\~року,\~держави-учасниці\~визнають право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено,\~що кожна\~дитина має\~право на\~рівень життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.ст.\~141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені\~статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч.1\~ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів та спосіб їх стягнення, визначений рішенням суду, не є незмінним. Зміна розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, узгоджуються з положеннями статті 192 СК України (аналогічна правова позиція в постанові Верховного суду від 10.07.2019 р. у справі № 415/4386/16-ц). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено довідку, видану начальником штабу військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України [PERSON] № 192/116 від 06.07.2024 р., згідно якої солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] з 28.06.2024 р. по теперішній час. Суд враховує, що відповідач не надав суду доказів неможливості сплати аліментів у розмірі\~1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, інших доказів про стан здоров`я, матеріальне та сімейне становище останнього, а також наявності обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом цього спору. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги, заявлені позивачем в частині розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів з твердої суми на частку від заробітку є законні та обґрунтовані, обумовленими інфляційними процесами в державі та значним підвищенням вартості життя, у зв`язку з чим розмір аліментів, визначений рішенням суду (75 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини на теперішній час, а тому приходить до висновку щодо можливості стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved