Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

У липні 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Гунько О.Ю. звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача вказує, що станом на 15 квітня 1991 року по [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Незважаючи на реєстрацію, [PERSON] у будинку за вказаною адресою, станом на 15.04.1991 не проживав і не являвся членом колгоспного двору. Відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок від 12 жовтня 1983 року житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить до типу колгоспного двору, головою якого була [PERSON] . Виходячи з цього, кожен з проживаючих в будинку за адресою [ADDRESS] був співвласником колгоспного двору, а на день ліквідації колгоспних дворів став власником 1/2 його частини. [INFO] померла [PERSON] . Станом на 03.07.2007 у домоволодінні [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] - дочка спадкодавця, [PERSON] - зять, [PERSON] - онука, [PERSON] - онук. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки, та 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . 28 липня 2023 року рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2023 року позовні вимоги [PERSON] до Носівської об'єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області, [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку в порядку спадкування та визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку задоволено частково. Визнано за [PERSON] , право власності на 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 27,8 кв. м, житловою площею 17,6 кв. м, з відповідною частиною господарських будівель та споруд у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 27,8 кв. м житловою площею 17,6 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членом колишнього колгоспного двору. В іншій частині позову відмовлено. Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/3 частині житлового будинку [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували свого права власності на вказаний будинок. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Садщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] , подавши заяву про прийняття спадщини до шостої Київської державної нотаріальної контори. 14 червня 2024 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Мотицькою С.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] , що належала померлому [INFO] [PERSON] у зв'язку з відсутністю у спадковій справі документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно та неможливістю підтвердити належність нерухомого майна померлому [PERSON] . Представник позивача просив суд визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 06 серпня 2024 року. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від від 06 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та представник позивача адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу без участі позивача та її представника (а.с.41). Представник відповідача Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Носівської міської ради Чернігівської області, вказала, що міська рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 37). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, просила справу розглядати у її відсутності (а.с. 40). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить до типу колгоспного двору, головою якого є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва на право власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Носівської міської Ради народних депутатів 12 жовтня 1983 року на підставі рішення виконкому Носівської міської Ради народних депутатів №72-д від 13 травня 1983 року (а.с. 10). Житловому будинку, зареєстрованому: [ADDRESS] присвоєно фактичні адресні реквізити: [ADDRESS] , що підтверджується копією наказу відділу містобудування та архітектури Носівської міської ради від 07 лютого 2023 року «Про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адреси» та копією витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с. 11, 12). З копії довідки Носівської міської ради Чернігівської області № 5154/06-14-Р/11.2022 від 10 листопада 2022 року вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року за адресою: [ADDRESS] , проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 110). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. [PERSON] , [INFO] , згідно запису в будинковій книзі був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] у період з 12.05.1988 по 05.09.1994 та у період з 28.08.1996 по 10.07.2009, що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 56 від 07.01.2025 (а.с. 114). Отже, станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] як член колгоспного двору не втратив право на частку в ньому. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало по 1/3 частині житлового будинку [ADDRESS] , як членам ліквідованого колгоспного двору, але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували свого права власності на вказаний будинок. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 112). Відповідно до ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 115, 116). Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2023 року у справі № 741/251/23 (провадження № 2/741/248/23), яке набрало законної сили 29 серпня 2023 року, позовні вимоги [PERSON] до Носівської об'єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області, [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку в порядку спадкування та визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 27,8 кв. м, житловою площею 17,6 кв. м, з відповідною частиною господарських будівель та споруд у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 27,8 кв. м житловою площею 17,6 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членом колишнього колгоспного двору. В іншій частині позову відмовлено. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з фактично належної йому 1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, як члену колишнього колгоспного двору. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1258, ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8, 9). [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 113). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 43). З повідомлення Носівської державної нотаріальної контори від 26.09.2024 № 1066/01-16 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заведена (а.с. 64, 65). За життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 66). Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З копії спадкової справи заведеної Шостою київською державною нотаріальною конторою № 34/24 вбачається, що спадщину після померлого [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] , подавши у встановлений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до Шостої київської державної нотаріальної контори, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на транспортний засіб та грошову допомогу (а.с. 88, 90 на зв., 101, 102 на зв.). Мати померлого [PERSON] . [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь дочки спадкодавця [PERSON] , подавши до нотаріальної контори відповідну заяву (а.с. 91). Відповідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Мотицькою С.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] , що належала померлому [INFO] [PERSON] у зв'язку з відсутністю у спадковій справі документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно та неможливістю підтвердити належність нерухомого майна померлому [PERSON] , що підтверджується постановою від 14 червня 2024 року №1211/02-31 (а. с. 22). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved