Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

01.10.2024 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій, уточнивши позовні вимоги 04.10.2024, просив: скасувати арешт, накладений Балаклійським РВ ДВС СМУ МЮ (м. Харків) у ВП № 22357130, стягувач - ВАТ КБ «Надра», сума 125006,87 грн., на підставі постанови про арешт майна боржника [PERSON] та виключити з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші заходи (реєстраційний номер обтяження № 10448776 від 04.11.2010), підстава - постанова ВДВС Балаклійського РУЮ від 20.10.2010) про боржника [PERSON] , померлу [INFO] в м. Балаклія Харківської області; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 7,7183 га, згідно державного акту на землю, серія ЯК № 173134, кадастровий номер № 632085200:02:000:0277, власник [PERSON] , померла [INFO] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та прийняв спадщину після смерті [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його дружина [PERSON] .. При зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом він отримав відмову, оскільки був виявлений арешт на все майно спадкодавця. Він звернувся до Балаклійського ВДВС з заявою про зняття арешту, проте отримав листа, з якого вбачається, що в межах виконавчого провадження №22357130 державним виконавцем постановою ДВС був накладений арешт майна боржника і оголошено заборону на його відчуження, у задоволенні заяви про зняття арешту було відмовлено. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 09.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Витребувано у Балаклійській державній нотаріальній конторі Харківської області відомості щодо осіб, які звернулися із заявою про прийняття спадщини та оформили спадщину після смерті: [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Костянтинівка Краматорському районі Донецької області; [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області. 11.10.2024 на виконання ухвали суду отримано відповідь, з якої вбачається, що після смерті: [PERSON] , який помер [INFO] ; [PERSON] , яка померла [INFO] , до Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області ніхто із спадкоємців з будь-якими заявами не завертався, спадкова справа не заводилась. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Подольською О.Д. 01.11.2024 через особистий кабінет у системі "Електронний суд" представник відповідача Балаклійського районного відділу Державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Харків) подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що згідно даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження (далі-АСВП) на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 22357130 з примусового виконання виконавчого листа №2-5193, виданого Балаклійським районним судом 14.10.2010 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 125006,87 грн на користь ВАТ КБ «Надра». Вказане виконавче провадження було відкрито 20.10.2010 з одночасним накладанням арешту на майно боржника у межах суми стягнення 125006,87 грн. 31.01.2011 виконавче провадження № 22357130 з примусового виконання виконавчого листа №2-5193, виданого Балаклійським районним судом 14.10.2010, про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 125006,87 грн на користь ВАТ КБ «Надра» було завершене на підставі п.2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Стаття 47 Закону не передбачає зняття арешту з майна боржника на підставі завершення виконавчого провадження за пунктом 2 частини 1 вказаної статті. Крім того, статтею 50 Закону встановлено виконавчі дії за наслідками завершення виконавчих проваджень, якими не передбачено зняття арешту з майна боржника в разі завершення виконавчого провадження за пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону. Отже, з огляду на викладене, у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні №22357130. Станом на дату подання відзиву виконавчий лист №2-5193 виданий Балаклійським районним судом 14.10.2010 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 125006,87 грн на користь ВАТ КБ «Надра» повторно на виконання не надходив. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 05.12.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Корнієнко Н.В. до суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, просила залишити позов в частині позовних вимог щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 7,7183 га, згідно державного акту на землю, серія ЯК № 173134, без розгляду. Враховуючи, що представником позивача заявлено про залишення позовної вимоги в частині позовних вимог щодо визнання права власності на земельну ділянку без розгляду, суд доходить до висновку про залишення цієї вимоги без розгляду. Представник відповідача Балаклійського районного відділу Державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розгляд справи провести за відсутності представника відповідача, рішення прийняти на розсуд суду. Представник відповідача Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області через особистий кабінет у системі "Електронний суд" подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , позивач [PERSON] є чоловіком [PERSON] , [INFO] . [INFO] у них народився син [PERSON] . [PERSON] , на підставі Державного акту на право на земельну ділянку, серії ЯК № 173134, виданого на підставі розпорядження Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 07.12.2011 № 678, належить земельна ділянка, площею 7,7183 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6320285200:02:000:0277, яка розташована на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] . Як вбачається з ВП-спецрозділ від 11.01.2024, в провадженні Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області перебувало виконавче провадження № 22357130 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5193, виданого 14.10.2010 Балаклійським районним судом Харківської області, про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 125006,87 грн. 20.10.2010 відкрито виконавче провадження з накладенням арешту на майно боржника (з ідентифікатором). 31.01.2011 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна). Стан виконавчої дії: 20.10.2010 арешт майна (актуальна). З листа Балаклійського районного відділу Державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Харків) від 13.03.2023, наданого на запит приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Подольської О.Д. від 09.03.2023, убачається, що перевіркою інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру власності на нерухоме майно встановлено, що за суб`єктом [PERSON] наявний запис про арешт 10448776 з вказівкою підстави (постанова б/н, 04.11.2010 Відділ державної виконавчої служби), власником якого є [PERSON] . Перевіркою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі не перебувають зареєстровані відкриті виконавчі провадження, де боржником зазначено [PERSON] . Як вбачається з листів Балаклійського районного відділу Державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Харків) від 18.09.2023 та від 24.11.2023, наданих на заяви [PERSON] від 15.09.2023 та від 20.11.2023, згідно державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявні зареєстровані обтяження від 04.11.2010 відносно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження № 10448726, обтяження накладено на підставі постанови про відкриття, б/н, 20.10.2010 ВДВС Балаклійського РУЮ, та відносно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження № 10448776, обтяження накладено на підставі постанови про відкриття, б/н, 20.10.2010 ВДВС Балаклійського РУЮ. Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, в тому числі електронного архіву та спецрозділу, не встановлено в межах яких виконавчих проваджень та на підставі яких виконавчих документів було зареєстровано обтяження. За даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 18.09.2023 на виконанні у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, де боржниками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до листа Балаклійського районного відділу Державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Харків) від 23.11.2023, наданого на заяву [PERSON] від 25.10.2023, згідно даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження (далі-АСВП) на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 22357130 з примусового виконання виконавчого листа №2-5193 виданого Балаклійським районним судом 14.10.2010 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 125006,87 грн на користь ВАТ КБ «Надра». Вказане виконавче провадження було відкрито 20.10.2010 з одночасним накладанням арешту на майно боржника у межах суми стягнення 125006,87 грн. 31.01.2011 виконавче провадження № 22357130 з примусового виконання виконавчого листа №2-5193 виданого Балаклійським районним судом 14.10.2010 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 125006,87 грн на користь ВАТ КБ «Надра» було завершене на підставі п.2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону №606-ХІV від 21.04.1999 зі змінами, (далі-Закон). Стаття 47 Закону не передбачає зняття арешту з майна боржника на підставі завершення виконавчого провадження за пунктом 2 частини 1 вказаної статті. Крім того, статтею 50 Закону встановлено виконавчі дії за наслідками завершення виконавчих проваджень, якими не передбачено зняття арешту з майна боржника в разі завершення виконавчого провадження за пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону. Отже, у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні №22357130. Вказане зазначене і у листі Балаклійського районного відділу Державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Харків) від 10.01.2024. 11.03.2024 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Управління) на виконання доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції щодо розгляду звернення [PERSON] від 02.02.2024 стосовно зняття арешту та припинення обтяження, в межах компетенції, повідомило наступне: За інформацією, наданою Балаклійським відділом державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відділ) та інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) встановлено, що на виконанні у відділі перебували декілька виконавчих проваджень, де боржником зазначена [PERSON] . Виконавче провадження № 22357130 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5193/10, виданого 14.10.2010 Балаклійським районним судом Харківської області, про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» боргу у розмірі 125006,87 грн. За вказаним виконавчим провадженням 20.10.2010 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та одночасно накладено арешт на майно боржника. Виконавче провадження завершено 31.01.2011 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону, що діяла на момент прийняття рішення (відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення), а виконавчий документ повернуто стягувачу. Повторно на виконання зазначений виконавчий документ до відділу не надходив, виконавче провадження знищене по закінченню 3-річного строку зберігання завершених виконавчих проваджень. Виконавче провадження № 50374788 з примусового виконання виконавчого листа № 610/2451/15-ц, виданого 19.01.2016 Балаклійським районним судом Харківської області, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 102917,75 грн. За вказаним виконавчим провадженням, 03.03.2016 винесена постанова про арешт майна боржника (все майно в межах суми боргу). Виконавче провадження завершено 07.10.2022 на підставі п. 3 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (смерть боржника). Роз`яснило, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено зняття арешту з майна боржника при поверненні виконавчого документа з підстав відсутності у боржника майна, а також відновлення завершеного виконавчого провадження у зв`язку зі смертю боржника, у зв`язку з чим у відділу відсутні законні відстави для задоволення заяви [PERSON] про зняття арешту з майна боржника [PERSON] . Перевіркою відомостей в Єдиному реєстрі боржників встановлено, що інформація щодо [PERSON] , як боржника у виконавчих провадженнях, відсутня. Щодо скасування інших заходів виконання, а саме: обтяження № 10448776, зареєстрованого 04.11.2010 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2010 ДВС Балаклійського РУЮ, вказали, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ( [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ) на теперішній час обліковується обтяження за реєстраційним номером 10448776, тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстави обтяження: постанова про відкриття, б/н, від 20.10.2010, ВДВС Балаклійського РУЮ; об`єкт обтяження: невизначене майно. Ідентифікувати за яким саме виконавчим провадженням та за яким виконавчим документом було накладено арешт на майно боржника не є можливим, з вказаних підстав відділом було відмовлено в задоволенні заяви про припинення обтяження за № 10448776. Зазначили, що в статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік підстав для зняття арешту з майна боржника та крім того зазначено, що у інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як зазначено у ч.ч.1 - 4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26.09.2019 в справі № 607/3894/17 (провадження № 61-34202св18). Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. На підставі ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема і шляхом звільнення спадкового майна з-під арешту. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, як випливає із змісту частини 5 ст. 59 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України та ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Отже, наявність накладеного обтяження порушує права позивача на вступ у спадщину, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. Арешт на спадкове майно було накладено органом виконавчої служби у 2010 році, на даний час виконавче провадження завершено, однак арешт, накладений на майно боржника, знято не було. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті його дружини. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved