Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 23.06.2020 відповідач ознайомилася з умовами кредитування, підписала паспорт кредиту та підписала власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. Таким чином, між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії зі строком кредитування 12 місяців з пролонгацією зі сплатою 43,2% річних. У процесі користування рахунком відбулась зміна процентної ставки до 40,8 % річних та зміна розміру кредитного ліміту до 75 000 грн. Відповідач користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідач перестала вносити кошти посилаючись на те, що по її кредитній картці 15.05.2023 були несанкціоновані операції, про що вона 15.05.2023 повідомила позивача. Банком було зафіксовано звернення клієнта з оскарженням операцій та проведено службову перевірку. За результатами перевірки співробітниками банку зроблено висновок про те, що клієнтом ймовірно було здійснено перехід за посиланням на фішинговий сайт з подальшим підтвердженням авторизації в Приват24 на своєму телефоні, де вона самостійно ввела логін та пароль входу в свій акаунт П24 та підтвердила вхід через IVR-виклик. Транзації при списанні коштів з карток [PERSON] були проведені з коректним ручним введенням номера картки, введення CVV-коду, терміну дії картки та коду для інтернет-платежів - 3-D Secure, який надійшов в push-повідомленні в додаток Приват24 відповідача. Відповідно до операційних правил міжнародних платіжних систем платіж по карті, проведений через Інтернет за стандартом 3D-Secure, не може бути оскаржений власником карти, оскільки вважається однозначно ідентифікованим на правомірність і легітимність. Таким чином, під час перевірки встановлено, що компрометація входу під акаунтом Приват24 відповідача та подальше проведення операцій з переказу коштів з карткового рахунку [PERSON] на рахунки інших банків, сталася з вини самого клієнта. Клієнтом самостійно передано доступ до облікового запису в своєму акаунті Приват24, включаючи конфіденційні дані по своїй кредитній картці та підтверджено авторизацію входу в його Приват24, зі свого телефону, що дало можливість невстановленим особам провести вище зазначені операції по картковому рахунку клієнта. Вина Банку в несанкціонованому списанні коштів 15.05.2023 з карток відповідача відсутня. Таким чином, позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але відповідач зобов`язання за договором повністю не виконала, своєчасно не надала банку кошти для погашення заборгованості. Станом на 25.02.2024 має заборгованість в загальному розмірі 92579,27 грн (заборгованість за тілом кредита 73892,00 грн, заборгованість за простроченими відсотками 18687,27 грн), яку позивач, разом з судовим збором, просить стягнути на свою користь. Процесуальні дії у справі. 19.04.2024 позовна заява надійшла до суду. 22.04.2024 судом отримана інформація з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 24.04.2024\~позовна заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20.06.2024 відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. У судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання. Відповідач правом надання відзиву на позов не скористалась. Надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги не визнає. Зазначила, що з її кредитної картки були незаконним чином вилучені грошові кошти. На підтвердження зазначеного надала витяг з ЄРДР щодо реєстрації за її заявою кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. 23 червня 2020 року між АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Правил надання банківських послуг. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті. Таким чином, відповідач була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач 23 червня 2020 року отримала платіжний інструмент - кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 04/23, тип - Картка "Універсальна". 20 серпня 2021 року отримала кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 10/25, тип - Картка "Універсальна" та 16 травня 2023 року - кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 04/27, тип - Картка "Універсальна" GOLD. За умовами договору відповідач банк надав відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, строк кредитування 12 місяців з лонгацією, розмір процентної ставки 43,2% річних (42,0% для картки "Універсальна" GOLD), на яку 23 червня 2020 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн, який неодноразово змінювався, останні рази: 15 травня 2023 року збільшено до 75000,00 грн, 01 вересня 2023 року зменшено до 0,00 грн. Згідно із довідкою, виданою [PERSON] позивачем, за період з 15 травня 2023 року по 15 травня 2023 року з картки [NUMBER] здійснені перекази: о 20:38 25375,00 грн; о 20:38 20300,00 грн; о 20:40 25375,00 грн (суми у валюті операції). Суми у валюті картки: -26390,00 грн, -21112,00 грн, -26390,00 грн відповідно. Баланс на початок періоду становить 0 грн, на кінець періоду: - 73892,00 грн. 15 травня 2023 року [PERSON] звернулася до правоохоронних органів з приводу списання з її рахунку грошових коштів у сумі приблизно 74000 грн. 16 травня 2023 року відомості про кримінальне правопорушення за заявою відповідача внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023041610000171; розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. 02 січня 2024 року у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12023041610000171 від 16 травня 2023 року, проведено огляд речей та документів. Відомості про завершення досудового розслідування та встановлення осіб, винних у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, у суду відсутні. Із виписки за Договором б/н від 23 червня 2020 року видно, що відповідач до 15 травня 2023 року не користувалася кредитними коштами. З 15 травня 2023 року відбувалися перекази коштів, поповнення картки. 15 травня 2023 року з картки [NUMBER] здійснені перекази у сумі 25375,00 грн, 20300,00 грн, 25375,00 грн (суми у валюті операції). Суми у валюті картки (з урахуванням комісії): -26390,00 грн, -21112,00 грн, -26390,00 грн. По картці № [NUMBER] відбувалися такі операції: 01 липня 2023 року, 01 серпня 2023 року 01 вересня 2023 року, 01 жовтня 2023 року, 01 листопада 2023 року, 01 грудня 2023 року, 01 січня 2024 року списання відсотків за використання кредитного ліміту; 26 серпня 2023 року, 02 вересня 2023 року, 12 листопада 2023 року поповнення картки на суми 12,67 грн, 383,08 грн, 0,01 грн відповідно. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість за договором від 23 червня 2020 року станом на 25 лютого 2024 року становить 92579,27 грн, з яких: заборгованість за тілом кредита 73892,00 грн, заборгованість за простроченими відсотками 18687,27 грн. Доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості, суду не надано. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань та відповідач ознайомився і погодився з умовами кредитного договору. Випискою за договором б/н від 23 червня 2020 року підтверджується, що відповідач кредитними коштами користувався, однак повернення коштів на рахунок, відкритий позивачем, відбувалося не належним чином, що свідчить про невиконання відповідачем зобов`язань за договором. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи наявна виписка за Договором б/н від 23 червня 2020 року, з якої видно, що по рахунку відповідача відбувалися грошові перекази та поповнення картки. Верховний суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц зазначив, що надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту. Що стосується кримінального провадження №12023041610000171 від 16 травня 2023 року за ч.4 ст.185 КК України, відкритого за заявою відповідача, то суд вважає, що кримінальне провадження не встановлює преюдиційне значення для вирішення цієї справи, кримінальне провадження лише підтверджує факт звернення позивача до правоохоронних органів. Вироку, що набрав законної сили, ухваленого стосовно осіб, які незаконно заволоділи грошовими коштами з рахунку відповідача, суду не надано. Таким чином, відповідачем не доведено, що операції по картці були здійснені іншими особами злочинним шляхом. У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі №910/14452/20 зазначено, що Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на те, що факт укладення кредитного договору між сторонами знайшов своє підтвердження, відповідач ознайомлена з умовами договору, розмір заборгованості відповідачем не спростовано, факт здійснення несанкціонованих операцій з кредитної картки відповідача не підтверджено належними та допустимими доказами, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved