Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , укладений 17.09.2011, після припинення шлюбу залишити їй дівоче прізвище - [PERSON] . В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що 17.09.2011 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, так як у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З грудня 2023 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 05.12.2024, позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.09.2011 сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1446, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 23.08.2023. Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . З позову вбачається, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved