Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

Цюпа О.В. в інтересах ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" 18.07.2024 року (в системі "Електронний суд") подала до Жмеринського міськрайонного суду даний позов, за вимогами якого просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованість за договором про надання кредиту від 12.12.2023 року №475595-КС-004 в сумі 128229,72 грн сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтувано тим, що свої зобов`язання за вказаним договором від 12.12.2023 року ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" виконало, надавши [PERSON] кредит у розмірі 32000 грн строком на 24 тижні, а саме до 28.05.2024 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,14926563% на день (фіксована ставка), комісії за надання кредиту в розмірі 4800 грн. Зазначений договір був укладений в електронній формі, в порядку передбаченому ст.12 Закону України "Про електронну комерцію". Зазначені кошти в розмірі 32000 грн ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" перерахувало позичальнику [PERSON] на його картковий рахунок № [NUMBER] , який вказаний позичальником при заповненні анкетних даних у особистому кабінеті. Ігноруючи умови кредитного договору, до теперішнього часу відповідач [PERSON] в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснив один платіж по банківських реквізитах позивача на загальну суму 6930 грн та станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 128229,72 грн, з яких заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом складає 32000 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом складає 92843,17 грн, заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією складає 3386,55 грн (а.с.1-8). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 30.07.2024 року відкрито провадження в даній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 27.08.2024 року продовжено відповідачу [PERSON] строк для подання відзиву на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та відкладено підготовче засідання на 08.10.2024 року. 09.09.2024 року відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого він просив суд відмовити у задоволенні даного позову ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказав, що ним не було отримано кредитні кошти і що вперше він про них дізнався, отримавши позовну заяву. Він не заперечує підписання договору №475595-КС-004 про надання кредиту від 12.12.2023 року. Зауважив, що позивачем не було надано документів бухгалтерського обліку на підтвердження факту перерахування коштів відповідачу (платіжне доручення, платіжна інструкція, довідка платіжної системи тощо). Також вважає, що встановлений у договорі розмір процентів за користування кредитними коштами - 2 % в день на суму залишку заборгованості (так само як і знижена ставка в розмірі 1,5% на день на суму залишку заборгованості) є несправедливими умовами, які ставлять його, як споживача, у явно нерівне становище з позивачем, В результаті за менш, ніж півроку користування кредитними коштами, відповідно до розрахунку позивача йому нараховано до сплати процентів, які майже у три рази перевищують розмір тіла кредиту. На його думку, подані позивачем докази без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджують, яку суму коштів він отримав за укладеним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, а яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". В даному випадку лише виписки за картковим рахунком можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, проте вони суду надані не були (а.с.82-83). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 08.10.2024 року оголошено перерву в підготовчому засіданні до 13.11.2024 року та за клопотанням позивача, заявленим при подачі позову, постановлено витребувати з АТ КБ "Приватбанк" інформацію, чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , а також відомості про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 12.12.2023 року до 28.05.2024 року включно (а.с.84). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 13.11.2024 року закрито підготовче провадження й призначено справу до судового розгляду по суті на 08.01.2025 року (а.с.91). В судове засідання сторони, за їх належним викликом до суду, не з`явилися. При цьому, представник позивача ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" Памірський М.А. подав попередньо до суду заяву про розгляд даної справи без його участі, у якій вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] причин поважності своєї неявки до суду не повідомив, будь-яких інших заяв чи клопотань не подав. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12.12.2023 року між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №475595-КС-004, укладеного в електронній формі, через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, згідно якого позичальник отримав споживчий кредит у розмірі 32000 грн строком на 24 тижні, до 28.05.2024 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,14926563% на день (фіксована ставка), комісії за надання кредиту в розмірі 4800 грн. Сторонами встановлено графік платежів один раз у грудні 2024 року та двічі у кожні наступні місяці в період до 28.05.2024 року, із застосуванням зниженої процентної ставки. Сума здійсненого платежу для виконання зобов`язань за договором погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: у першу чергу - прострочена сума кредиту та прострочені проценти за користуваня кредитом, у другу чергу - сума кредиту та проценти за користуваня кредитом, у третю чергу - неустойка (штраф) та інші платежі відповідно до договору. (а.с.27-29,31-35). Укладення вказаного вище договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення електронного договору про надання кредиту від 12.12.2023 року №475595-КС-004 (а.с.46-47), а також його підписання ним визнано відповідачем [PERSON] у поданому відзиві. Порядок надання споживчих кредитів ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" регулюється правилами надання споживчих кредитів, затверджених наказом директора ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" (а.с.9-19). З анкети клієнта (а.с.42) вбачається, що відповідач [PERSON] вказав інформацію щодо бажаного кредиту, із зазначенням номеру банківської картки для перерахунку коштів, на яку відповідачу зараховано кредитні кошти у розмірі 32000 грн, що підтверджується копіями довідок ТОВ "ФК "Еланс" (а.с.41) та випискою АТ КБ "Приватбанк" по банківському рахунку щодо картки № [NUMBER] , яка видана на ім`я відповідача [PERSON] , із відомостями про перерахування на останній 12.12.2023 року, тобто в день укладення стронами у справі вказаного кредитного договору, грошових коштів в сумі 32000 грн двома платежами по 25000 грн та 7000 грн, після чого в межах залишку суто яких того ж дня дану банківську картку було використано серед решти для оплати продуктів у двох магазинах в м.Жмеринка, власне у якому мешкає відповідач [PERSON] (а.с.92-99). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 12.12.2023 року №475595-КС-004 (а.с.22-24) за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість перед позивачем, станом на 07.07.2024, обрахована незмінною станом на останній день строку кредитування 28.05.2024 року в сумі 128229,72 грн., що складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 32000 грн, за відсотками в розмірі 98359,72 грн, а також за комісією в розмірі 4800 грн, яка також враховує єдину оплату з погашення кредитної заборгованості, внесену 26.12.2023 року в розмірі 6930 грн, що відповідає строку та розміру першого платежу за встановленим графіком. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані і представлені суду в порядку, встановленому законом. Згідно ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що встановлено положеннями п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Згідно приписів ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Також, приписами ст.12 цього Закону передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що кредитор ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" свої зобов`язання за договорами з відповідачем виконав в повному обсязі. При цьому, суд визнає необгрунтованими заперечення відповідача [PERSON] про недоведеність стороною позивача отримання ним кредитних коштів за договором 12.12.2023 року №475595-КС-004, підписаним ним з ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА", оскільки ці заперечення спростовуються із належним підтвердженям відповідних обрунтувань позовної заяви вказаними вище відомостями виписки АТ КБ "Приватбанк" по банківському рахунку щодо картки № [NUMBER] , що видана на ім`я відповідача [PERSON] , чим у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем оспорюваного кредиту, що узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року в справі №755/18246/15-ц. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України не виконав взятого на себе зобов`язання, позаяк ним не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення інших платежів в рахунок виконання власних зобов`язань за вказаним кредитним договором, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов`язком особи, яка порушила зобов`язання. Суд визнає також необгрунтованими твердження відповідача стосовно несправедливих умов кредитного договору від 12.12.2023 року №475595-КС-004 в частині встановлення розміру денної процентної за користування кредитними коштами - 2% на суму залишку заборгованості, та зниженої денної процентної ставки в розмірі 1,5% на суму залишку заборгованості, оскільки за умовами договору погоджена сторонами знижена процентна ставки визначена в розмірі 1,14926563% на день, що у математичному заокругленні становить 1,15%, яке є кратно меншим від вказаного відповідачем несправедливим розміру 1,5% щодо зменшеної процентної ставки. Водночас суд враховує, що, Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22.11.2023 року, що набрав чинності 24.12.2023 року, внесено зміни до ч.5 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування", якими відповідно встановлено обмеження максимальної денної процентної ставки на рівні 1%. При цьому, з урахуванням приписів п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону, максимальний розмір денної процентної ставки днів протягом 240 днів з дня набрання чинності цим Законом не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Відповідне положення ч.5 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" щодо встановлення обмеження максимальної денної процентної ставки на рівні 1% має зворотню дію в часі відповідно до приписів ч.2 ст.5 ЦК України, як таке, що зменушує цивільну відповідальність відповідача у спірних правовідносинах, втім у відповідності до встановленого законом поєтапного зменшення її розмірів. Так, оскільки прострочення чергового платежу відповідачем [PERSON] згідно визначеної графіком платежів їх періодичності відбулось 09.01.2024 року, то у відповідності до умов п.3.2.2 укладеного сторонами кредитного договору, починаючи з восьмого календарного дня від вказаного дня прострочення платежу, тобто з 17.01.2024 року нарахування процентів підлягало застосуванню за стандартною денною процентною ставкою, а саме 2%, що згідно положень п.2.1., 3.2 кредитного договору нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, власне яким сторонами визначені надані кредитодавцем позичальнику грошові кошти в розмірі 32000 грн. Отже, після першого ануїтетного платежу в період дії зниженої денної процентної ставки в погодженому сторонами розмірі 1,14926563% з 27.12.2023 року до 16.01.2024 року заборгованість по процентам за користування незмінним кредитом в розмірі 32000 грн в математичному обрахунку становить 7723,07 грн за 21 календарний день вказаного періоду (32000 грн х 1,14926563% х 21 день); у період з 17.01.2024 року до 21.04.2024 року, а саме до завершення першого етапу законодавчого обмеження до 2,5% максимального розміру денної процентної ставки, заборгованість по процентам за користування незмінним кредитом в розмірі 32000 грн за погодженою сторонами стандартною денною процентною ставкою 2% за наслідком прострочення відповідачем чергових платежів в математичному обрахунку становить 61440 грн за 96 календарних днів вказаного періоду (32000 грн х 2% х 96 днів). Надалі в межах обрахованого станом на 28.05.2024 року з 22.04.2024 року до зазначеної дати закінчення погодженого строку, на який надано кредит відповідачу, заборгованість по процентам за користування незмінним кредитом в розмірі 32000 грн за обмеженою законом на відповідний період денною процентною ставкою 1,5% в математичному обрахунку становить 17760 грн за 37 календарних днів вказаного періоду (32000 грн х 1,5% х 37 днів). Тобто в сумарному обчисленні оспорювана серед решти заборгованість по процентам за користування кредитом підлягає визначенню в розмірі 86923,07 грн (7723,07 грн + 61440 грн + 17760 грн). З урахуванням сукупності наведеного суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню щодо стягнення з відповідача на користь позивача оспорюваної заборгованості за кредитним договором від 12.12.2023 року №475595-КС-004 в загальній сумі 122309,62 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 32000 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 86923,07 грн, а також заборгованості за комісією в розмірі 3386,55 грн. Пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача згідно ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду в розмірі 2422,40 грн (а.с.53), виходячи з обмеженої законом мінімальної ставки судового збору щодо вимог майнового характеру юридичної особи з відповідним коефіціентом щодо подачі позовної заяви в електронному суді. Враховуючи викладене,

Outcome: approved