Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

1.Позиція сторони позивача. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором №2017028700 від 20.11.2017 року, укладеного між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 20.11.2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №2017028700. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору відповідач отримала кредит на придбання товару. Даний договір є змішаним, у якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг кредитування та видача і обслуговування кредитної картки. Відповідно до договору про споживчий кредит, визначено умови обслуговування кредитної лінії. Зокрема, за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається заявою-анкетою, тарифами банку та договором. На дату укладання заяви-анкети розмір процентної ставки становить 0,01% річних. Відповідачем було підписано Договір про споживчий кредит, з якого вбачається інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за Договір про споживчий кредит АТ «ОТП Банк» №2017028700_CARD від 20.11.2017 року виконав в повному обсязі. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так останній платіж Відповідачем було внесено в 31.05.21 року в сумі 995,00 грн. У порушення умов кредитних договорів Відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на день відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості становить 68016,43 грн. (41645,67 грн. заборгованість по тілу кредиту; 26370,76 грн. заборгованість по відсотках). 15.05.2024 року позивачем було відправлено вимогу про погашення кредитної заборгованості. Дана вимога не була отримана відповідачем, а була повернута за закінченням терміну зберігання. 2. Позиція відповідача. Відповідач, не скористався своїм правом та не подав в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подав зустрічний позов. 3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 04 вересня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з вказаним позовом. Протоколом з автоматизованого розподілу судової справи між суддям 04.09.2024 року справу передано в провадження судді Гречаній В.Г. Відповідно до відомостей відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, які отримані судом 18.09.2024 р., відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 19.09.2024 року ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито провадження по справі та справу призначеного до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 22 жовтня 2024 року від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. 23.10.2024 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» надійшла заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. 4. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 20 листопада 2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2017028700, згідно до якого загальний розмір кредиту складає 7727,48 грн., який складається з 6828,75 грн. на придбання товару; 648,73 грн. на придбання послуг зі страхування, 250,00 грн. на сплату послуг за надання виписок в електронному вигляді, дата остаточного повернення кредиту 20 червня 2019 року; у п.2 Кредитного договору про споживчий кредит АТ «ОТП Банк» №2017028700_CARD від 20.11.2017 року, згідно до умов обслуговування кредитної лінії процентна ставка складає 0,01% річних, тип картки MasterCard Standart, номер карткового рахунку [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №2017028700_CARD від 20.11.2017 року, станом на 24.03.2023 року заборгованість [PERSON] складає 68016,43 грн. З даного розрахунку вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, робив покупки, сплачував послуги. Зі звіту-розрахунку за період з 20.11.2017 року по 24.03.2023 року вбачається, що всього надійшло за період 75952,71 грн., всього списано за період 142921,53 грн. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено Договір факторингу № 24/03/23. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі Портфеля заборгованості, зазначених у Реєстрі боржників. Згідно Договору факторингу, фактор передає грошові кошти в розпорядження ТОВ «Брайт Інвестмент» за плату відповідно до умов Договору. За цим Договором Фактор одержує право вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними Договорами. Відповідно до Витягу №1 до Договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2017028700 від 20 листопада 2017 року у сумі 68016,43 грн. 15 травня 2024 року на адресу [PERSON] було надіслано вимогу про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту. 5. Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка (пеня, штрафи) поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом положень п. 11 ч. 1ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою. Частина п`ята статті 5 вказаного Закону визначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та вказаного Закону. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини другої статті 1083 ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч.2ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. За змістом положень п. 11 ч. 1ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою. Частина п`ята статті 5 вказаного Закону визначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та вказаного Закону. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини другої статті 1083 ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Згідно ч. ч. 1, 5, 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи, що 20 листопада 2017 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2017028700. 24 березня 2023 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу № 24/03/23. Таким чином, права позичальника за Кредитним договором від 20 листопада 2017 року, які належали АТ «ОТП Банк» перейшли до ТОВ «Брайт Інвестмент» згідно Договору факторингу № 24/03/23. Даними розрахунку заборгованості підтверджується, що залишок заборгованості становить 68016,43 грн. Таким чином суд вважає, що наявні підстави для стягнення із відповідача заборгованості в межах заявлених позивачем вимог. Отже, врахувавши вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів» в цій частині позову. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,суд стягує з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» судові витрати по справі, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі ним позову до суду, в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок, згідно до платіжної інструкції № 25 від 22.01.2024 року. У справі заявлено до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. 01 травня 2023 року позивачем укладено договір про надання правничої допомоги №01/05-23. Згідно п. 3.1. Договору вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги. За п. 3.2. оплата здійснюється не пізніше 30 днів з моменту отримання клієнтом рахунку від Бюро. Відповідно до акту про надання правової допомоги від 21.10.2024 року №274 вартість наданих послуг складає: 1) надання усної консультації з вивченням документів - 2 години по 1500 грн, всього 3000,00 грн; 2) складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 4000,00 грн. Також надано прайс-лист адвокатського об`єднання. Платіжної інструкції до заяви не надано. Суд визнає належними докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а такі витрати - пов`язаними з розглядом справи. Водночас, суд не визнає такі витрати обґрунтованими та пропорційними до предмета спору. Так, зміст додаткової угоди наданих документів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу свідчить про те, що характер виконуваної адвокатом роботи має однотипний характер, відповідні роботи є подібними, в зв`язку з чим їх виконання не вимагає значних інтелектуальних зусиль та часових витрат. Також суд зауважує що за змістом послуга з консультування з вивченням матеріалів справи входить до послуги зі складання позовної заяви, її виокремлення має штучний характер. Зважаючи на вказане, суд констатує наявність підстав для зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу з 7000,00 грн до 1000,00 грн. Подібне правозастосування здійснено Дніпровським апеляційним судом у постанові від 03.08.2024 року у справі №172/149/24, від 01.08.2024 року у справі №172/160/24.

Outcome: partial