Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 20 квітня 1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які на даний момент є повнолітніми. Підставою для розірвання шлюбу стало те, що кожен з подружжя має зовсім протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач нехтував сімейними цінностями, любові та поваги до неї не відчував та не проявляв. Вказує на те, що жодної підтримки з боку чоловіка вона не мала. Також позивачці стало відомо, що з боку відповідача була неодноразова подружня зрада, яка продовжувалась все подружнє життя, що і стало головною причиною розірвання шлюбу. Вказує на те, що сенсу підтримувати сімейні відносини не має, адже шлюб носить тільки формальний характер, а тому позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Гримут Т.В. в судове засідання не з`явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. \~ \~ \~ \~За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 квітня 1992 року у виконавчому комітеті Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області та від даного шлюбу мають двоє дітей, які на даний час являються повнолітніми. Також встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають та позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved