Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

12 грудня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1600 грн. щомісяця, та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1300 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до вимог законодавства, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу народились: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.06.2024 по справі №645/3250/24 застосовано до [PERSON] запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. В подальшому, обраний запобіжний захід відносно [PERSON] було неодноразово продовжено. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 29.08.2024 року №71 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , 2018 р.н., та [PERSON] , 2016 р.н., мати яких померла [INFO] , батько яких згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова тримається під вартою. В подальшому, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.11.2024 року №536 встановлено опіку над [PERSON] та [PERSON] та призначено опікуном [PERSON] . [PERSON] зобов`язаний утримувати своїх дітей не зважаючи на викладені обставини. Враховуючи зазначене вище, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2024 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2024 вирішено про розгляд справи в режимі відеоконференції з відповідачем [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. До суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення суду. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані стороною позивача докази, заслухавши пояснення відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 14 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народились: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.10.2024), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 04.06.2024 по справі №645/3250/24 застосовано до [PERSON] запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. В подальшому, обраний запобіжний захід відносно [PERSON] було неодноразово продовжено, в тому числі 19 листопада 2024 року на строк 60 днів, до 17.01.2025 року. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 29.08.2024 року №71 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , 2018 р.н., та [PERSON] , 2016 р.н., мати яких померла [INFO] , батько яких згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова тримається під вартою. В подальшому, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.11.2024 року №536 встановлено опіку над [PERSON] та [PERSON] та призначено опікуном [PERSON] . Діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мешкають разом з позивачем [PERSON] та знаходяться на його утриманні, що не заперечувалось відповідачем під час розгляду справи. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Згідно п. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини» дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Згідно ч. 5 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, враховуючи визнання позову відповідачем, суд задовольняє позовні вимоги повністю та визначає розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, в розмірі 1600 грн., щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до вимог законодавства, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до вимог законодавства, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, в тому числі з урахуванням віку дітей, потреб в їх забезпеченні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Одночасно, сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати в розмірі 1211,20 грн. з відповідача по справі на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved