Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

[PERSON] 5 грудня 2024 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що з 31 серпня 2015 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них [INFO] народився син [PERSON] . Протягом останніх років віносини між ними погіршилися, відповідачка без жодних причин влаштовує сварки та скандали, блокує його номер телефону. Між ними немає почуття поваги та любові, і вони прийшли до переконання, що разом проживати не можуть. З весни 2024 року вони проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально. Просив позов задовольнити, після розірвання шлюбу неповнолітнього сина залишити на проживання з відповідачкою. У судове засідання позивач не прибув, однак спрямував до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав; позов просив задовольнити. Відповідачка у судове засідання не прибула, однак спрямувала до суду заяву про визнання позовних вимог, справу просила розглянути у її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . 9 грудня 2024 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб (серії [NUMBER] ) сторони з 31 серпня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Виконавчим комітетом Ясенської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис № 4. Згідно свідоцтва про народження (виданого повторно серії [NUMBER] ) у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, а тому збереження сім`ї в даній ситуації не представляється за можливе. Відповідно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до частини другої статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка не заявляла клопотання про відновлення свого дошлюбного прізвища. Одночасно, суд вважає, що за згодою сторін, після розірвання шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] слід залишити проживати з матір`ю. Щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного. У відповідності до положень статті 142 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачки на користь позивача підлягає поверненню 50% від суми сплаченого ним судового збору, а інші 50% повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved