Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

10.10.2024 р.\~ [PERSON] , через свого представника адвоката Ігнатенка В.М., звернувся до Глухівського міськрайонного суду Сумської області із позовом до [PERSON] про стягнення коштів за борговою розпискою. Позовні вимоги мотивував тим, що 01.04.2022 р. [PERSON] отримав в борг від нього грошові кошти в сумі 7000 доларів США, терміном до 01.04.2023 р. Відповідно до розписки, яка була написана відповідачем власноруч та без фізичного та психологічного примусу, відповідач отримав в борг вище вказані грошові кошти особисто від нього, при цьому взяв на себе зобов`язання щодо їх повернення. Зазначає, що на момент звернення до відповідач борг повернув частково 14.02.2024 р. у сумі 8000,00 грн. та 13.06.2024 р. у сумі 7000,00 грн., що тим самим визнав наявність боргу відповідно до боргової розписки.\~Відповідно до курсу Національного банку України 1 долар США=41,1961 грн. Грошова сума в 7000 доларів США на момент звернення до суду еквівалентна на національну валюту 288372 грн. 70 коп. Оскільки [PERSON] сплатив борг частково у сумі 15000,00 грн., то основною сумою боргу залишається 273372 грн. 70 коп. Однак, відповідач борг у сумі 273372 грн. 70 коп. не повернув, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу, а також 30000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2733,72 грн. судового збору. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представником позивача надіслано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки. Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц. Так, судом встановлено, що відповідно до розписки, написаної власноручно [PERSON] 01.04.2022 р., останній отримав борг, грошові кошти в сумі 7000 доларів США від [PERSON] , та зобов`язався повернути борг до 01 квітня 2023 року. [PERSON] у розписці зазначив, що вона написана ним власноручно, без жодного примусу, як фізичного так і психологічного, він повністю усвідомлює свої дії та розуміє всі наслідки даної розписки (а.с.36). Отже, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини із договору позики грошових коштів, а також доведений факт того, що надані відповідачу кошти були позикою і, що відповідач отримавши ці кошти, зобов`язався їх повернути. Також, відповідач частково повернув борг позивачу у загальній сумі 15000,00 грн., а саме: 14.02.2024 р. у сумі 8000,00 грн. та 13.06.2024 р. у сумі 7000,00 грн. (а.с. 11,12). Відповідно до\~курсу Національного\~банку України\~1\~долар США=41,1961\~грн.\~Грошова сума\~в 7000\~доларів США\~на 08.10.2024\~р.\~еквівалентна на\~національну валюту\~288372\~грн.\~70\~коп.\~(а.с.\~10). Оскільки [PERSON] сплатив борг частково у сумі 15000,00 грн., то основною сумою боргу залишається 273372 грн. 70 коп. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Оскільки позивачем надано відповідачу в борг грошові кошти за розпискою, а відповідач виконав свої зобов`язання частково,\~суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають стягненню понесені\~та документально\~підтверджені судові\~витрати по сплаті судового збору в сумі 2733,72 грн. (а.с.1). Крім того, позивачем було надано документи, які підтверджують факт понесення ним витрат на правничу допомогу (а.с. 13,14,15,16,17). Враховуючи загальний обсяг наданих адвокатом послуг, рівень складності справи, та виходячи з принципів розумності виваженості і справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 30000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 202, 207, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved