Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди задоволено частково, ухвалено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі у розмірі 11 250, 00 грн., неустойку у розмірі 11 250, 00 грн., вартість неповернутого орендованого майна у розмірі 5 880, 00 грн., судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн., а всього 29 591, 20 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] відмовлено. 27 серпня 2024 року представник позивачки [PERSON] - [PERSON] подала через загальну канцелярію Шевченківського районного суду м. Києва заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3 360, 00 грн. Одночасно із заявою про ухвалення додаткового рішення, представником позивачки було подано заяву про поновлення строку на подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Свою заяву обґрунтовує тим, що піж час ухвалення вищезазначеного рішення, судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу. Сторони в судове засідання не з?явилися; про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку; їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали вищезазначеної справи, суд прийшов до висновку, за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі про задоволення заяви, виходячи з наступних підстав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 серпня 2024 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди задоволено частково, ухвалено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі у розмірі 11 250, 00 грн., неустойку у розмірі 11 250, 00 грн., вартість неповернутого орендованого майна у розмірі 5 880, 00 грн., судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн., а всього 29 591, 20 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] відмовлено. Відповідно до ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, повний текст судового рішення стороною позивача було отримано 20 серпня 2024 року, заяву про ухвалення додаткового рішення у справі представником позивачки було подано 27 серпня 2024 року, що свідчить про відсутність пропуску процесуального строку для звернення до суду з вищезазначеною заявою. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов?язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов?язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов?язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Крім того у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі ?Баришевський проти України? від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі ?Гімайдуліна і інших проти України? від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі ?Двойних проти України? від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі ?Меріт проти України? від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі ?Лавентс проти Латвії? від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених позивачкою у зв?язку з розглядом в суді цієї справи представником позивачки [PERSON] - [PERSON] надала до суду: копію Договору про надання правничої допомоги №23 від 13 березня 2024 року; копію акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 09 квітня 2024 року; копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №598Т004ХХА від 11 квітня 2024 року на суми 3 360, 00 грн. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу ?розумного обґрунтування? розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. В той же час, необхідно зазначити, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. При цьому, суд не зобов?язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved