Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивачка 12.11.2024 звернулася до суду з даним позовом. 14.01.2025 подала заяву в якій просить змінити позовні вимоги та стягувати з відповідача аліменти в 1/4 частині всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно до закінчення навчання 30.06.2025. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 08.05.2009 шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , який перебуває на повному її утриманні. Син навчається у Звягельському політехнічному фаховому коледжі на денному відділенні на бюджетній формі навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. У зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, оскільки витрати під час навчання є суттєвими та складаються з оплати харчування, ліків, придбанні одягу, канцелярських товарів та інше. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому звернулася до суду з даним позовом. 03.12.2024 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву в якій просить частково задовольнити позов в розмірі 3000 грн., оскільки вдруге одружився та має на утриманні двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Його дружина працює в Майстрівській філії Пилиповицького ліцею Звягельської міської ради та отримує заробітну плату нижче мінімальної, тобто вся його родина проживає за рахунок його пенсії, інших доходів немає. Зазначає, що він є інвалідом війни ІІ групи, а тому потребує лікування та реабілітації, що ускладнює його працевлаштування. Позивач в судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В заяві від 14.01.2025 року про зміну позовних вимог просила стягувати з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 3000 гривень. Посилався на те, що значну частину своїх доходів витрачає на тривале лікування, оскільки є інвалідом 2 групи, крім того має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] . [PERSON] досяг повноліття, однак продовжує навчання у Звягельському політехнічному фаховому коледжі за спеціальністю 141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка на бюджетній формі навчання, з 01.09.2021 по 30.06.2025, що підтверджується довідкою від 07.11.2024 № 998, виданою Звягельським політехнічним фаховим коледжем. Як слідує з посвідчення Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації Житомирської області від 24.09.2018 та пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Відповідач має дружину [PERSON] , та є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтв про народження дітей. Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.12.2024 про доходи [PERSON] , сума пенсії за період з 01.12.2023 по 30.11.2024 складає 211806,57 грн. Зміст глави 15\~СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 199 СК України встановлює, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов`язок щодо утримання дитини не може бути покладено виключно на одну матір. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дитини, так і платника аліментів. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину [PERSON] , який продовжує навчання. При визначенні розміру аліметів, суд враховує наявність у відповідача двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, а також те, що за станом здоровя має інвалідність другої групи та потребує лікування. З урахуванням рівності обов`язку обох батьків утримувати свою дитину та наявності у відповідача двох неповнолітніх дітей та стану його здоровя, суд вважає за необхідне стягнути аліменти в розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання 30.06.2028, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Зазначена частка відповідає обов`язку батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб. Враховуючи вищевикладене, суд вирішив позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання 30.06.2025, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За правилами ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, а відповідач є інвалідом ІІ групи, що також є підставою для звільнення від сплати судового збору, суд вважає за можливе віднести судовий збір на рахунок держави.

Outcome: partial