Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Комунальне підприємство\~«Красилівське підприємство\~теплових мереж» (далі КП «КПТМ») звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 9053,74 грн. та судових витрат в розмірі 3028,00 грн. Позов обгрунтовує тим, що між КП «КПТМ», як постачальник теплової енергії та [PERSON] , [INFO] , як споживач теплової енергії, що є власником квартири що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , були утворені відносини на отримання теплопостачання, з моменту переходу права власності на квартиру. З 01.01.2017 року між КП «КПТМ»та [PERSON] (попередній власник квартири) було укладено договір про надання послуг з теплопостачання, обліковий код споживача № [NUMBER] . Виходячи з відомостей отриманих з реєстру речових прав, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , від 04.12.2019 року належить [PERSON] , що виникли на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2-2687. [PERSON] після отримання права власності на вищезазначену квартиру, як новий власник квартири був зобов`язаний протягом місяця з моменту зміни права власності (користування) житлом надати підписану заяву-приєднання до типового індивідуального договору або заключити новий договір про надання послуг з теплопостачання та надати копії документів для укладання договору, що в свою чергу він не зробив. Тому відповідно до вимог Правил надання послуги з постачання теплової енергії (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 зі змінами) та Правил надання послуг з постачання гарячої води (затверджених постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 зі змінами): «У разі зміни права власності або користування приміщенням у багатоквартирному будинку, з попереднім власником (користувачем) якого було укладено індивідуальний договір про надання послуг з теплопостачання, договір з новим власником (користувачем) вважається укладеним із дня такої зміни». Споживач, яким є боржник, [PERSON] , що є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , якому надаються послуги з опалення не сплачує їх в повному обсязі, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість за використання теплопостачання за період з 01.11.2021 року по 01.03.2024 року у розмірі 9053,74 грн. Комунальне підприємство «Красилівське підприємство теплових мереж» подавало заяву на видачу судового наказу про стягнення заборгованості з несплати житлово-комунальних послуг щодо [PERSON] (Справа № 677/1035/24). Суд відмовив у видачі судового наказу відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, через те що [PERSON] з 16.01.2024 року знятий з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , без подальшої реєстрації на території Красилівської міської територіальної громади. Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України «відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2'1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків». Просять суд стягнути з [PERSON] заборгованість за використання теплопостачання за період з 01.11.2021 року по 01.03.2024 року у розмірі 9053,74 грн. та сплачений судовий збір 3028,00 грн. Аргументи учасників справи. Відповідач відзив на позов суду не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій вимоги позову підтримав, справу просив розглянути у його відсутність, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи на пізнішу дату суду не надала. Суд приходить до висновку про можливість розглянути справи без участі відповідача на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Судом встановлено, що майно, що 01.01.2017 року між КП «КПТМ»та [PERSON] (попередній власник квартири) було укладено договір про надання послуг з теплопостачання, обліковий код споживача № [NUMBER] . Виходячи з відомостей отриманих з реєстру речових прав, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , від 04.12.2019 року належить [PERSON] , що виникли на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2-2687. [PERSON] після отримання права власності на вищезазначену квартиру, як новий власник квартири був зобов`язаний протягом місяця з моменту зміни права власності (користування) житлом надати підписану заяву-приєднання до типового індивідуального договору або заключити новий договір про надання послуг з теплопостачання та надати копії документів для укладання договору, що в свою чергу він не зробив. Тому відповідно до вимог Правил надання послуги з постачання теплової енергії (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 зі змінами) та Правил надання послуг з постачання гарячої води (затверджених постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 зі змінами): «У разі зміни права власності або користування приміщенням у багатоквартирному будинку, з попереднім власником (користувачем) якого було укладено індивідуальний договір про надання послуг з теплопостачання, договір з новим власником (користувачем) вважається укладеним із дня такої зміни». Споживач, яким є боржник, [PERSON] , що є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , якому надаються послуги з опалення не сплачує їх в повному обсязі, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість за використання теплопостачання за період з 01.11.2021 року по 01.03.2024 року у розмірі 9053,74 грн. [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою № 5004568885119-14202400228 від 17.06.2024 року (а.с. 9). Рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради № 1655 від 07.10.2020 року, КП «КПТМ» визначено виконавцем надання послуг з постачання теплової енергії у м. Красилів. Рішеннями виконавчого комітету Красилівської міської ради за № 1655 від 07.10.2020 року були встановлені тарифи на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) та послуги з постачання теплової енергії для КП «КПТМ» (а.с. 11-12). Згідно помісячного розрахунку нарахування та оплати за послуги теплопостачання власнику квартири [PERSON] , що проживає за [ADDRESS] , станом на березень 2024 року існує заборгованість в сумі 9053,74 грн. (а.с. 10). Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, споживачі (індивідуальні та колективні), виконавці комунальних послуг. Виконавцями послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Обов`язки індивідуального споживача визначені у ч. 2 ст. 7Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до них, серед іншого, відносяться обов`язки: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За вимогами п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ч. ч. 1, 4, 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватись суб`єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів. Тепло генеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Тлумачення як положень частини першої статті 714 Цивільного кодексу України, так і інших норм глави 54 вказаного кодексу, дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання». Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання, що надає КП «КПТМ». Однак, відповідач, як користувач житла, не вносить плату за послуги з теплопостачання за затвердженими в установленому законом порядку тарифами, внаслідок чого станом на 01.03.2024 року утворилась заборгованість, яка становить 9053,74 грн. Даний розрахунок відповідачем [PERSON] не оспорений, не надано суду власного розрахунку. Згідно п.п. 54-58 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21серпня 2019 року № 830,у разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі, несвоєчасно або надання послуги неналежної якості споживач має право викликати виконавця або його представника для проведення перевірки кількості та/або якості наданої послуги. Оформлення претензій споживачів здійснюється в порядку, передбаченому статтею 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених статтею 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За результатами перевірки якості надання послуги складається акт-претензія відповідно до Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145. Виконавець зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. У разі неприбуття виконавця в установлений строк або необґрунтованої відмови виконавця підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем та не менш як двома споживачами, які проживають (розташовані) у сусідніх будівлях (у приміщеннях -якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю рекомендованим листом. Виконавець протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта-претензії вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених у ньому, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем. Виконавець зобов`язаний повідомити у десятиденний строк споживачеві про вжиті за результатами задоволення його претензії заходи. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству (ст. 13 Конституції України). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Суд зауважує, що в суспільстві існують певні правила співжиття, покликані гармонізувати інтереси індивідуума з інтересами інших осіб та суспільства загалом. Отже, якщо законодавчі акти встановлюють певні правила щодо користування тепловою енергією, то власник квартири, який відповідно є споживачем теплової енергії, підключеної до квартири, що знаходиться в його приватній власності, зобов`язаний користуватися нею з дотриманням встановлених правил. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. За наведених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у заявленому розмірі. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved