Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 04.09.1993 року у Фанчиківській сільській раді Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 23. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які є повнолітніми. Подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, їхній шлюб носить формальний характер, а фактично розпався. Спільного господарства не ведуть. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд такі задовольнити. Відповідач будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з`явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. У відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 04.09.1993 року у Фанчиківській сільській раді Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 23. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які є повнолітніми. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони припинили шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, а фактично розпався. Спільного господарства не ведуть. Позивач виявила стійкий намір на розірвання шлюбу, остаточно визначилася і в подальшому спільною сім`єю з відповідачем проживати не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, що має істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила вимогу про залишення післяшлюбного прізвища, у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved