Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

19.09.2024 позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, яку в подальшому позивач уточнив, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти його утримання у зв`язку з тим, що він продовжує навчання, у розмірі 5000 грн, щомісячно, до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2026 року, але не більш, як до досягнення ним 23 річного віку. Також просить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що його мати [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] по справі. В шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 17 серпня 2024 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 17.08.2024 року виданим Центрально-міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно довідки від 10.09.2024 року Державного університету економіки і технологій [PERSON] є здобувачем вищої освіти денної форми навчання 2 курсу, групи ФБС-23ск, навчально-наукового інституту економіки та бізнес-освіти за кошти фізичних осіб. Строк навчання згідно договору №ОП-7983/2023 від 28.09.2023 про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою з 01.09.2023 р по 30.06.2026 року. У зв`язку з вищевикладеним позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.14-15). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх повного задоволення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши пояснення сторін в судовому засіданні та наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився позивач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2003 року. Батьком у свідоцтві про народження дитини зазначений [PERSON] . Матір`ю зазначена [PERSON] (а.с. 4). На момент народження [PERSON] його батьки перебували в шлюбі, 17.08.2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5). Після припинення шлюбно-сімейних стосунків між [PERSON] та [PERSON] , їх син [PERSON] залишився проживати з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , де мешкає й по теперішній час, підтвердженням чому є Витяг з реєстру територіальної громади від 10.09.2024 року (а.с.10). Вказані обставини також визнані учасниками справи, а тому в силу ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають окремому доказуванню з огляду на те, що суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно довідки від 10 вересня 2024 року №07/27-25, [PERSON] є здобувачем вищої освіти денної форми навчання ІІ курсу, групи ФБС- 23ск, навчально-наукового інституту економіки та бізнес-освіти за кошти фізичних осіб . Строк навчання згідно договору № ОП- 7983/2023 від 28.09.2023 року про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною особою з 01.09.2023 року по 30.06.2026 року (а.с. 6). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як слідує з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання за будь-якою із форм; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі з боку батьків; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). На цьому також акцентована увага в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17. Таким чином, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.\~При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Верховний Суд в постанові від 13 квітня 2021 року по справі № 308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Аналізуючи в\~сукупності викладені\~обставини і\~визначені відповідно\~до них\~правовідносини сторін,\~положення закону,\~якими вони\~регулюються,\~дослідивши зібрані\~у справі\~докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнувши з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] , аліменти на утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання [PERSON] [INFO] , в розмірі 5000 грн, щомісячно, до закінчення навчання, а саме до 30 чевня 2026 року, але не більш, як до досягнення [PERSON] 23 років. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. Крім того позивач у свої позовній заяві просив стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн., квитанцію від 17.09.2024 №236621 від адвоката Вязанкіної Н.П. було додано до позовної заяви. Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням вище викладеного, проаналізувавши наведений детальний опис наданих позивачем документів, враховуючи конкретні обставини справи, яка є справою незначної складності, справа розглядалася в спрощеному провадженні; вимоги, з якими позивач звернувся до суду; усталену практику з розгляду таких спорів; вартість послуг адвоката у справі, визначених в розмірі 1000 грн., розумності їхнього розміру, необхідність таких витрат для даної справи, кількості судових засідань, необхідних процесуальних дій сторони, часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги, суд вважає за необхідне задовольнити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 1\~000,00 грн., що відповідає критерію реальності наданих адвокатом послуг. У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved