Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

ТОВ «ВВС-Факторинг»\~звернулось до\~суду з\~позовом до[PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла в результаті невиконання відповідачем умов кредитного договору №6430473 від 26.03.2021 року, укладеного між відповідачем та ТОВ «ФК «Арагон», правонаступником якого є ТОВ «ВВС-Факторинг», просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 27078,40 грн., збитки завдані інфляцією у розмірі 2564,10 грн., три проценти річних у розмірі 467,27 грн. та судові витрати, що складають судовий збір 2147,20 грн., витрати на професійну правничу допомогу 3000,00 грн. Представник \~позивача в судове\~засідання\~не\~з`явився,\~при\~цьому\~в матеріалах\~справи наявна\~заява\~про\~розгляд справи\~за\~відсутності\~сторони позивача,\~не\~заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзиву, заяв, клопотань не надала. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до\~статті 280 ЦПК України. Згідно ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. 26.03.2021 року між відповідачем та ТОВ «ФК «Арагон» укладено кредитний договір №6430473. За вказаним договором ТОВ «ФК «Арагон» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 2000,00 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 30 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,28% за кожен день користування кредитом. ТОВ «ФК «Арагон» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000 гривень. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому станом на 08.09.2023 року у неї виник борг у розмірі 27078,40 гривень. 05.08.2021 року між ТОВ «ФК «Арагон» та ТОВ «ВВС-Факторинг» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 05/08.2021, відповідно умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №6430473 від 26.03.2021 року. Відповідач порушила умови договору, станом на 08.09.2023 року наявна заборгованість в розмірі 27078,40 гривень, з яких: розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги - 7520,00 грн.; сума нарахованих відсотків станом на 08.09.2023 року 19558,40 грн. А також, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України: збитки завдані інфляцією за період з 05.08.2021 року по 08.09.2023 року у розмірі 2564,10 грн.; три проценти річних за період з 05.08.2021 року по 08.09.2023 року у розмірі 467,27 грн. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII (надалі - Закон №675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пунктами 5,6,12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця враховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12), від 04.07.2018 (справа № 310/11534/13-ц), від 31.10.2018 (справа № 202/4494/16-ц). Дослідивши докази, надані позивачем до позовної заяви, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь\~ТОВ «ВВС-Факторинг» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2 000 грн. (фактично отримані та використані грошові кошти) та заборгованість за відсотками у розмірі 768 грн. (згідно умов договору ). Прострочена заборгованість по підвищеним відсоткам за період з 05.08.2021 року по 08.09.2023 року до стягнення не підлягає, оскільки відсотки за користування кредитним коштами можуть нараховуватися в межах строку дії кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно з п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути інфляційні втрати, розраховані за період з 26.04 2021 року (у межах заявлених позовних вимог) по 23 лютого 2022 року у розмірі 401,80 грн., враховуючи показники індексу споживчої інфляції в Україні за вказаний період. Крім того, відповідно до вищезазначених вимог закону 3% річних слід стягнути за період з 26.04.2021 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 69,50 грн. (2768 x 3 % x 303 : 365 : 100). Таким чином позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» заборгованість за кредитним договором №6430473 від 26.03.2021 року у загальному розмірі 3\~239,30 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 768 грн., інфляційних витрат у розмірі 401,80 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 69,50 грн. Розподіл судових витрат. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було поставлено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Інтереси позивача\~ТОВ «ВВС-Факторинг»\~у даній справі представляє адвокатське бюро\~«Тараса Онищенка»,\~за дорученням якого діє адвокат Юхмименко Ю.Ю. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, до позову було додано договір №2023/029/18 про надання правничої допомоги від 18 вересня 2023 року, протокол погодження видів правничої допомоги, додаткова угода №1 до договору про надання правничої допомоги №2023/029/18. Доказів витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. суду не надано. Згідно із частинами першою та другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (усього заявлено до стягнення 30109,77 грн., стягнуто 3\~239,30 грн., тобто позов задоволено на 11 %), суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача ТОВ «ВВС-Факторинг» слід стягнути судовий збір за частково задоволений позов у розмірі\~236,20 грн.

Outcome: partial