Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Богуславської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне. З 2008 року позивач та відповідач по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням суду від 15.05.2012 шлюб між ними розірваний. Мають двох спільних доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу доньки мешкають із позивачем та знаходяться на її утриманні. Батько дітей - відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, має заборгованість зі сплати аліментів. З доньками більше 10 років не спілкується; також не піклується про їх фізичний та психологічний розвиток, навчання, медичний догляд. Своїми свідомими діями відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. З цих підстав просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, та просила задовольнити. Додатково пояснила, що більше 10 років відповідач не спілкується із доньками; аліменти на їх утримання не сплачує та має заборгованість. Всі питання щодо утримання, виховання, розвитку, медичного забезпечення вона вирішує самостійно. Перешкод відповідачу у спілкуванні з дітьми вона на чинила, однак він усвідомлено з дітьми не спілкується та не виявляє щодо них батьківської турботи. Разом із тим внаслідок ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, вона позбавлена можливості вчасно вирішувати питання щодо соціалізації дітей, отримання ними документів, зокрема, паспорту громадянина України; вирішувати питання щодо реєстрації місця проживання дітей. Позовні вимоги просить задовольнити. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Орло Ю.В. підтримала позов з підстав у ньому зазначених та просила задовольнити. В судовому засіданні представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Богуславської міської ради Калінська О.А. зазначила, що вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Підтримала наданий суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву; заяв про відкладення від нього не надходило. З урахуванням того, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, вислухав пояснення позивача, її представника, представника третьої особи, свідків [PERSON] , [PERSON] , з`ясував думку дітей, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач та відповідача по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2008. Шлюб розірвано рішенням Богуславського районного суду Київської області від 15.05.2012. (справа № 1004/651/12, провадження №2/1004/2561/12). Сторони мають двох спільних доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, відповідно Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] . Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 17.07.2024, складеного старостою с.Киданівка [PERSON] позивач [PERSON] мешкає разом із батьками та двома дочками в [ADDRESS] . Згідно довідки ОЗО Богуславський академічний ліцей №1 від 12.07.2024 № 94, [PERSON] навчається у 8-А класі вказаного закладу освіти. Згідно характеристики [PERSON] за місцем навчання - освітніми потребами дочки переймається її мати, яка приділяє належну увагу вихованню дочки. Згідно довідки ОЗО Богуславський академічний ліцей №1 від 12.07.2024 № 93, [PERSON] навчається у 10 класі вказаного закладу освіти. Згідно характеристики [PERSON] за місцем навчання -мати приділяє належну увагу вихованню дочки. Згідно інформації КНП БМР «Богуславський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 02.08.2024 № 293/20, на прийом до лікаря-педіатра дітей [PERSON] та [PERSON] супроводжує їх мати [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого Миронівським ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ), станом на 26.07.2024 [PERSON] має заборгованість у ВП № [NUMBER] зі сплати аліментів в сумі 334 641,87 грн. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт свідомого ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно дітей та відсутності перешкод з боку позивача для спілкування батька з дітьми. В судовому засіданні з`ясована думка неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] щодо позбавлення батька батьківських прав щодо них. [PERSON] зазначила, що з батьком не спілкується тривалий час, зі святами він не вітає, мешкає за межами України, матеріальної допомоги не надає, її інтересами, здоров`ям він не цікавиться. [PERSON] додатково повідомила, що не пам`ятає як виглядає батько, спільних фотографій не має, її життям та здоров`ям він не цікавиться, не спілкується з нею. Діти висловили згоду на позбавлення батька батьківських прав щодо них, при цьому вони розуміють, що в такому випадку відповідач буде позбавлений права вирішувати питання щодо їх проживання, навчання, соціалізації. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради від 20.11.2024 № 296/12, - є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [PERSON] оскільки батько ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Так, суд констатує, що факт свідомого нехтування відповідачем [PERSON] своїми обов`язками щодо виховання дітей знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Досліджені судом докази підтверджують його свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, яке має систематичний характер. Поважних причин, які б перешкоджали [PERSON] виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню доньок, судом не встановлено. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч.1 ст.12 та ч.2 ст.15 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного суду України в п.16 постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Необхідно зазначити, що ухилення від батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що було встановлено судом, виходячи з поведінки відповідача. Відповідно до п. 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Таким чином суд констатує безумовне право батька на виховання дітей, однак вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дітей, які мають першочергове значення при вирішенні справи. Враховуючи що судом було встановлено винну поведінку [PERSON] по відношенню до дітей, яка полягає в ухиленні від виконання батьківських обов`язків, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньок, нехтує потребами своїх дітей, будь яких доказів на спростування вказаного ним не надано, а тому вважає можливим задовольнити позов про позбавлення відповідача батьківських прав щодо дітей, що на думку суду відповідатиме їх інтересам. Суд також вважає за необхідне зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В порядку ст.141 ЦПК України, з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в сумі - 1211,20 грн.

Outcome: approved