Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт про те, що відомості в Архівній довідці від 04.11.2024 №585-10/01-23/185, виданій Архівним відділом Уманської міської ради, а саме відомості щодо заробітної плати за січень 1990 року грудень 1994 року, стосуються саме її - [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що вона народилася [INFO] і наразі має право на пенсію за віком. Для обчислення пенсії вона обрала свій заробіток у період роботи з 01.01.1990 по 31.12.1994, коли працювала на Уманському заводі театрального об`єднання (з 24.08.1991 - Уманський державний завод театрального обладнання, з 12.05.1994 - відкрите акціонерне товариство «Театральне обладнання», з 16.05.2002 - відкрите акціонерне товариство «Теапром»), що підтверджується її трудовою книжкою та архівною довідкою від 04.11.2024 №585-10/01-23/185, виданою Архівним відділом Уманської міської ради. Відкрите акціонерне товариство «Теапром» було припинено (ліквідоване) 10.07.2006, тому вона звернулася до Архівного відділу Уманської міської ради для отримання довідки про її заробіток у період з 01.01.1990 по 31.12.1994. За зазначеним зверненням Архівний відділ Уманської міської ради надав Архівну довідку від 04.11.2024 №585-10/01-23/185, у якій зазначив дані про заробітну плату за період з січня 1990 року по грудень 1994 року. Проте, у вказаній довідці було зазначено, що у документах архівного фонду Уманського заводу театрального обладнання є наступні відомості про нарахування заробітної плати: за січень 1990 року « [PERSON] » (так в документах російською мовою, повністю не зазначено), за лютий-грудень 1990року « [PERSON] » (так в документах російською мовою, повністю не зазначено), за січень - квітень 1991 року - « [PERSON] » (так в документах російською мовою, повністю не зазначено), за квітень - грудень 1991 року « [PERSON] » (так в документах російською мовою), за 1992 - 1994 роки - « [PERSON] » (так в документах російською мовою). Також, Архівний відділ Уманської міської ради у зазначеній довідці вказав на те, що у документах архівного фонду Уманського заводу театрального обладнання, які були передані на зберігання до Архівного відділу Уманської міської ради, у відомостях нарахування заробітної плати працівникам заводу за 1990-1994 роки інших працівників таких, як [PERSON] не значиться. Вона звернулася з документами, включаючи зазначену архівну довідку, до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області для перерахунку розміру пенсії. Проте в усній формі їй повідомили, що надана довідка не може підтвердити її заробіток у період з 01.01.1990 по 31.12.1994, оскільки її повне ім`я (а саме по батькові) у цій довідці відрізняється від інших її правовстановлюючих документів, в тому числі паспорта громадянина України. Водночас, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не заперечувало факт роботи її на Уманському заводі театрального обладнання, у тому числі в період з 01.01.1990 по 31.12.1994, та включило цей період до загального стажу її роботи при первинному призначенні пенсії. Тому згодом, з метою перерахунку розміру пенсії виникла необхідність встановити юридичний факт про те, що відомості в архівній довідці від №585-10/01-23/185, виданій Архівним відділом Уманської міської ради, а саме відомості щодо заробітної плати за січень 1990 року - грудень 1994 року, стосуються саме її. Іншим шляхом відсутня можливість одержати або відновити документ щодо розміру її заробітку у період з 01.01.1990 по 31.12.1994, тому за захистом своїх прав вона вимушена звернутися з даною заявою до суду. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з?явилася, надавши до суду заяву, в якій підтримує заявлені нею вимоги, просить їх задовольнити та справу розглядати за її відсутності. Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Черкаській області в судове засідання не з`явився. За вх. № 31060 від 12.12.2024 від представника ГУПФУ в Черкаській області Холявчук М.А. надійшло заперечення на заяву [PERSON] , з якої вбачається, що він просить відмовити у задоволенні заявлених вимог, оскільки вважає, що в даному випадку провадження у справі підлягає закриттю з тих підстав, що між учасниками справи наявний спір щодо наявності/відсутності у заявника страхового стажу, що є визначальним критерієм при прийнятті відповідного рішення органами пенсійного фонду. Ініційоване питання про встановлення факту, що має юридичне значення, шляхом визнання належності заявникові архівних довідок як правовстановлюючого документу не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки пов`язане із доведенням наявності у заявника підстави для визнання наявності у нього страхового стажу, не пов`язане із будь-якими цивільними правами та обов`язками їх виникнення, існуванням та припиненням. Відповідно за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані із публічно-правовими відносинами заявника із державою, а отже не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства. Крім того, архівні довідки є документом архівної установи, оформленим відповідно до законодавства, що містить інформацію про предмет запиту на підставі архівних документів із зазначенням їх пошукових даних, тобто архівні довідки не є правовстановлюючими документами, а тому такий факт не може бути встановлений на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Встановити факт належності архівних довідок на підтвердження тих чи інших обставин можливо винятково під час розгляду справи у суді адміністративної юрисдикції у зв`язку із оскарженням рішення суб`єкта владних повноважень про відмову у призначенні пенсії за віком. Також, у заяві зазначено про розгляд справи у відсутність представника пенсійного фонду. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. Згідно правового висновку, зазначеного в Постанові Верховного Суду від 18.07.2022 №755/9100/18 вказано, що наявність спору про право повинна встановлюватися за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір. Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, оскільки метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Із заперечень наданих представником Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській не вбачається який саме конфлікт інтересів наявний між заявником та заінтересованою особою та не зазначено про можливість виникнення, зміни або припинення, яких саме, прав та обов`язків у третьої особи внаслідок можливого задоволення відповідної заяви. Як вбачається із поданої заяви, заявниця [PERSON] просить встановити, що відомості викладені в архівній довідці стосуються саме її, у зв`язку з різним зазначенням посадовими особами її прізвища, імені та по-батькові. [PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України і не є вичерпним. За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Враховуючи, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, зверненню до адміністративного суду з позовом передує звернення особи до суб`єкта владних повноважень, за наслідками розгляду якого особа набуває права оскаржити до суду адміністративної юрисдикції рішення, дії або бездіяльність такого суб`єкта владних повноважень, що відповідає меті та завданням адміністративного судочинства, визначеним статтею 2 КАС України. Частиною другою статті 245 КАС України визначено перелік судових рішень, які уповноважений прийняти адміністративний суд у разі задоволення позову. Встановлення факту, що має юридичне значення, серед цього переліку відсутнє. Тобто, у разі вирішення справи в порядку адміністративного судочинства встановлення факту, що має юридичне значення, має бути визначено судом у резолютивній частині судового рішення, що не передбачено КАС України. Разом із тим, аналіз наведених цивільних процесуальних норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. До таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23). При цьому, Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі № 742/2762/22 (провадження № 61-5390св23). Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказана справа повинна розглядатися у порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] . На її ім?я 10.10.1972 була заведена Трудова книжка, в якій містяться відомості щодо трудового стажу [PERSON] (російською мовою « [PERSON] ), з якої підтверджується наявність в неї трудового стажу, починаючи з 12.10.1972 по 04.10.199, в тому числі за період роботи з січня 1990\~року \~грудень 1994\~року на\~Уманському \~заводі театрального\~об`єднання. Відповідно до Архівної довідки від 04.11.2024 №585-10/01-23/185, у документах архівного фонду Уманського заводу театрального обладнання (з 24 серпня 1991 року Уманський державний завод театрального об`єднання; з 12 травня 1994 року відкрите акціонерне товариство «Театральне об`єднання»; з 16 травня 2002 року відкрите акціонерне товариство «Теапром» є такі відомості про нарахування заробітної плати за1990-1994 роки, в яких значиться: за січень 1990 року « [PERSON] » (так в документах російською мовою, повністю не зазначено), за лютий-грудень 1990року « [PERSON] » (так в документах російською мовою, повністю не зазначено), за лютий-грудень 1990 року - « [PERSON] » (так у документі російською мовою, повністю не зазначено); за січень - квітень 1991 року - « [PERSON] » (так у документі російською мовою, повністю не зазначено), за квітень-грудень 1991 року « [PERSON] » (так у документі російською мовою), за 1992 - 1994 роки - « [PERSON] » (так у документі російською мовою). У\~документах архівного\~фонду Уманського\~заводу театрального\~обладнання,\~які були\~передані на\~зберігання до\~Архівного відділу\~Уманської міської\~ради,\~у відомостях\~нарахування заробітної\~плати працівникам\~заводу за\~1990-1994\~роки,\~інших працівників\~ [PERSON] не\~значиться.\~ Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки зазначені у Трудовій книжці відомості підтверджують про наявність у [PERSON] трудового стажу за період з 1990 року по 1994 рік, саме в той період, за який у Архівній довідці 04.11.2024 №585-10/01-23/185 написані російською мовою прізвище ім`я по-батькові відрізняються від її даних, зазначених у паспорті громадянина України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Враховуючи, що не встановлення вищевказаного факту може призвести до порушення майнових прав заявниці, а інший порядок встановлення цього факту законом не визначено, суд дійшов висновку про задоволення заяви, оскільки необхідним встановлення того факту, що відомості з приводу нарахування заробітної плати за період 1991-1994 роки, зазначені в Архівній довідці №585-10/01-23/185 від 04.11.2024 стосуються [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved