Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого згідно з розпорядженням Фонду комунального майна Южненської міської ради народних депутатів № 348 від 21.08.1996 йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , зареєстрованого в КП ЮМБТІ 28.08.1996. При видачі зазначеного свідоцтва про право власності на квартиру в ньому була допущена помилка, а саме прізвище заявника зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Данна розбіжність перешкоджає володіти та розпоряджатися своєю власністю на розсуд заявника. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 05.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просив задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів \~ \~ \~ \~справи заявник\~отримав житло\~від Фонду комунального майна Южненської міської ради народних депутатів за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло (а.с. 4, 5). Судом встановлено, що у Свідоцтві на право приватної власності на квартиру [ADDRESS] від 21.08.1996 ПІБ заявника зазначено « [PERSON] » (а.с.4). Згідно технічного паспорту на квартиру, пенсійного посвідчення, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, паспорта громадянина України прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с.6, 9, 12, 14). Відповідно до листа Фонду комунального майна ЮМР Одеського району Одеської області від 29.10.2024 № 704/19-01-57 [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для виправлення помилки у Свідоцтві про право власності на житло (а.с.13). Від встановлення даного факту залежить реалізація заявником права розпорядження власним майном. У відповідності зі ст.\~55\~Конституції\~України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно положень\~ст. 315 ч. 1 п. 6, ч. 2 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 16 ч.1 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень\~ст. 315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~\~\~\~\~\~\~ \~ Рішенням Конституційного Суду України у справі від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002\~визначено, що кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у тому числі судовий захист. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, оформлення особистих чи майнових прав випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд дійшов висновку, що свідоцтво про право власності на житло видане « [PERSON] » містить\~помилку в\~написанні прізвища\~та належить [PERSON] . Ця помилка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права розпорядження власним майном. У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved