Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Представник позивача адвокат Вельчева Н.М. звернулася з позовом до суду в якому просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , та визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 5,31 га, розташованої на території Надеждинської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , [INFO] , який за життя прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку із чим постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Також постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 20 вересня 2024 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно померлого [INFO] [PERSON] через розбіжності в написанні прізвища в свідоцтві про смерть спадкодавця та паспорті заявника. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 жовтня 2024 року цивільну справу було розподіллено судді Рязановій К.Ю. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2024 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. 18 листопада 2024 року від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І., на виконання ухвали суду від 28 жовтня 2024 року до суду надійшли належним чином засвідчені копії спадкових справ №115/2024 до майна [PERSON] , померлого [INFO] та № 15/2023 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 27 листопада 2024 року підготовче засідання закрито та справа призначена до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] адвокат Вельчева Н.М. у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд позов задовольнити. Представник Плахтіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до суду не з`явився, надав заяву в якій просив суд розгляд справи проводити без його участі. Позовну заяву визнає в повному обсязі, наслідки ст.206 ЦПК України зрозумілі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, а також підтвердив, що позивач є його рідним братом та сином [PERSON] та [PERSON] , позов визнав в повному обсязі, наслідки ст.206 ЦПК України йому зрозумілі. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що їм достовірно відомо, що сином [PERSON] є [PERSON] , [INFO] . Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову. У частині третій статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно частин 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частин 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ч.1 ст.81 та ч. 1 ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема, спадкування. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Згідно з ч.1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 08 квітня 1998 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім`я та по батькові позивача - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 вересня 1973 року Фараонівською сільською радою Саратського району Одеської області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані: батько [PERSON] та мати [PERSON] . Як вбачається з копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 №498016, власником земельної ділянки площею 5,31 га, розташованої на території Надеждинської сільської ради, є [PERSON] . Державний акт виданий на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації № 62/А-03 від 12 лютого 2003 року. Відповідно Додатка до розпорядження Саратської районної державної адміністрації №62/А-03 від 12 березня 2003 року, у списку громадян, яким передаються у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай), під номером 19 зазначена [PERSON] . Відповідно до запису про одруження №5 від 20 березня 1976 року, 26 червня 1966 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб із [PERSON] , [INFO] . [PERSON] померла [INFO] у віці 83 роки в селі Фараонівка, Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 листопада 2022 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Відповідно до довідки №687 від 15 травня 2024 року виданої Фараонівським старостинським округом Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] на момент смерті, яка настала [INFO] , була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних погосподарської книги, на момент її смерті, разом з нею за цією адресою були зареєстровані такі особи: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] помер [INFO] у віці 82 роки в селі Фараонівка, Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 квітня 2024 року Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Відповідно до довідки №676 від 13 травня 2024 року виданої Фараонівським старостинським округом Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] на момент своєї смерті, яка настала [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних погосподарської книги, на момент смерті, проживав один. Постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 20 вересня 2024 року відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,31 га, розташовану на території Надеждинської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] , у зв`язку з розбіжностями у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , видане 17 квітня 2024 року, прізвище, ім`я та по батькові (спадкодавця) вказано « [PERSON] », а у паспорті громадянина України [NUMBER] виданого 08 квітня 1998 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім`я по батькові (спадкоємця) вказано « [PERSON] ». Постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 20 вересня 2024 року відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,31 га, розташовану на території Надеждинської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до листа Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області від 27 травня 2024 року №15./24.5-118 відмовлено у внесенні змін до актового запису про смерть №172 від 17 квітня 2024 року, складеного Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), а саме у внесенні змін у графу 1 «Прізвище» з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до погосподарської книги по с.Фараонівка Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області, головою домогосподарства [ADDRESS] .Фараонівка станом на 1991 рік рахується [PERSON] . До складу родини входили: дружина [PERSON] , діти: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до погосподарської книги по с.Фараонівка Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області, головою домогосподарства [ADDRESS] станом на 1997 рік рахується [PERSON] . До складу родини входили: дружина [PERSON] , син [PERSON] . Як убачається з витягу газети Час.Люди.Події від 25 травня 2024 року №21, втрата державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 498016 виданого на ім`я [PERSON] засвідчена оголошенням у газеті. Судом досліджено спадкову справу 15/2023 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] та копію спадкової справи №115/2024 щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно зі ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Отже, судом встановлено, що [PERSON] доводився батьком [PERSON] , який не може реалізувати свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин, позов є обґрунтованим, підлягає задоволенню та встановлення даного факту має значення для здійснення позивачем майнових прав, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, також за позивачем належить визнати право власності на вищевказане майно.

Outcome: approved