Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

\~\~ В жовтні 2024 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за договором №С-001-023123-18-980 від 08.05.2018 року у розмірі 138504,59 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Позов обгрунтовано тим, що 08.05.2018 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду №С-001-023123-18-980\~про відкриття\~кредитної лінії\~та обслуговування\~кредитної картки. Відповідно до умов Договору кредиту №С-001-023123-18-980 від 08.05.2018 року, банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 49900 грн строком до 08.05.2024 року, а позичальник зобов`язався повернути його разом з іншими платежами. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надавши позичальнику кредитні кошти у розмірі 49900 грн в межах кредитного ліміту, визначеного п.п.3.2 Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості за Договором №С-001-023123-18-980 від 08.05.2018 станом на 19.03.2023 року заборгованість [PERSON] становить 138504,59 грн, яка складається з: -Заборгованості за основним боргом 47230,23 грн; -Заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 91274,36 грн; -Заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн. 19.12.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» укладено Договір факторингу №19/12-2023, відповідно до якого до ТОВ «Ідея Банк» відступає, а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк». 22.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу №22/12-2023, відповідно до якого до ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги за Кредитним договором. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право вимоги за кредитним Договором №С-001-023123-18-980 від 08.05.2018, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 138504,59 грн, яка складається з: -Заборгованості за основним боргом 47230,23 грн; -Заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 91274,36 грн; -Заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2024 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи. Представник позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал», належним чином повідомлений про розгляд справи, в позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності. В позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачу [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, за відомим місцем реєстрації останньої, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надійшло. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заперечень щодо розгляду справи у її відсутності не надійшло. Відзив на позов відповідач не подала. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08.05.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду С-001-023123-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (а.с.5-6). Згідно з п.п.1-3 Угоди від 08.05.2018 року, укладеної між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] , банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку в розмірі 49900 грн. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 24% річних. В Паспорті споживчого кредиту, підписаному відповідачем 08.05.2018 року, також зазначена інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с.7-8). 08.05.2018 року [PERSON] підписала Заяву №С-001-023123-18-980 на приєднання до Договору добровільного страхування життя №ПБ КК 1 від 03.04.2017 року (10-12). Відповідно до виписки з особового рахунку відповідача [PERSON] за період з 08.05.2018 року по 19.12.2023 року, вона користувалась кредитним рахунком, використовуючи кошти в якості кредиту та частково повертаючи кредит (а.с.13-33). Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості станом на 19.12.2023 року, яка надана позивачем, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №С-001-023123-18-980 від 08.05.2018 року становить 138504,59 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 47230,23 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 91274,36 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 0 грн (а.с.34). 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «Оптіма Факторинг» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №С-001-023123-18-980 від 08.05.2018 року, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та позичальником [PERSON] (а.с.44-55). 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» відступило, а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №С-001-023123-18-980 від 08.05.2018 року, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та позичальником [PERSON] (а.с.56-64). 29.07.2024 на адресу [PERSON] позивачем надіслано досудову вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором №С-001-023123-18-980 від 08.05.2018 року в сумі 138504,59 грн, яка позичальником залишена без реагування (а.с.35-39). За змістом ст.ст.3,6,627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено уст. 634 ЦК України. При цьому, стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71\~ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з [PERSON] . Відповідно до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Згідно Довідки-розрахунку заборгованості станом на 19.12.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 138504,59 грн. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» слід стягнути заборгованість за Договором №С-001-023123-18-980\~від 08.05.2018\~рокуу загальному розмірі 138504,59 грн, а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн суд зазначає наступне. За ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію Договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року; копію Додаткової угоди №1/1 до Договору про надання правничої допомоги від 01.07.2024 року; Акт №1 прийому-передачі реєстру боржників від 01.07.2024року; копію Акту №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 05.09.2024 року (а.с.65-71). Згідно з Актом №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 05.09.2024 року Адвокатське об`єднання «Правовий курс» надало ТОВ «ФК «Профіт Капітал» консультації з клієнтом, здійснено вивчення документів та підготовлено проект позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] для направлення до суду (розмір винагороди 7000 грн). Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн, суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial