Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: адвокат Ігнатов Д.І. від імені [PERSON] 13.11.2024 сформував через систему "Електронний суд" вищевказану позовну заяву, в якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 06.10.2018 Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 192. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 06.10.2018. Наразі вони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Ігнатов Д.І. в системі "Електронний суд" сформував заяви, в яких позовні вимоги своєї довірительки підтримав, просив задовольнити, строк на примирення не надавати, а розгляд справи проводити за їх відсутності (а.с. 29, 35). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, скерував на електронну адресу суду заяву, в якій проти позову не заперечив, просить шлюб розірвати, строк на примирення не надавати (а.с. 37). Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: адвокат Ігнатов Д.І. від імені [PERSON] 13.11.2024 сформував через систему "Електронний суд" вищевказану позовну заяву. Суд на підставі ухвали від 15.11.2024 позовну заяву залишив без руху та надав позивачці строк для усунення її недоліків. 15 листопада 2024 року адвокат Ігнатов Д.І. від імені [PERSON] сформував через систему "Електронний суд" заяву на виправлення недоліків позовної заяви, долучивши до її матеріалів квитанцію про сплату судового збору. Суд на підставі ухвали від 15.11.2024 відкрив провадження у даній справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 10 грудня 2024 року та 13 січня 2025 року адвокат Ігнатов Д.І. від імені [PERSON] формував через систему "Електронний суд" заяви про розгляд справи за відсутності сторони позивачки. 13 січня 2025 року відповідач на електронну пошту суду направивив заяву, в якій проти позову не заперечив, просив шлюб розірвати. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 06 жовтня 2018 року, актовий запис № 192, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 06.10.2018 Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу - [PERSON] , після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 10). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.2020 вбачається, що за час шлюбу у сторін народилася [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши письмові заяви сторін, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що між сторонами припинилися шлюбні відносини. Відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін чи інших осіб. Таким чином, сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141, 142 ЦПК України. Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач у зв`язку з розглядом даної справи понесла 968,96 гривень витрат зі сплати судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 21). Однак, з огляду на те, що до початку розгляду справи по суті відповідач позов визнав, суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 484,48 гривень, іншу частину судового збору в розмірі 484,48 гривень стягнути на її корисить із [PERSON] . На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved