Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 152 949,51 грн. Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем умов Кредитного договору №2001729653301 від 09.11.2020р. та Кредитного договору №1001934150401 від 29.07.2021р. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.05.2024р. відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Під час судового розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. 09 листопада 2020р. [PERSON] підписав заяву №2001729653301 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якої отримав кредит у сумі 33 955,09 грн. Вказана Заява містить анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Також в ній зазначено, що відповідач беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ. Крім того вказано наступне: розрахунковий день - 30 число місяця; платіжна дата - 30 число місяця; строк дії кредитного ліміту - 12 місяців з дня надання кредитного ліміту, зі спливом вказаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав для його скорочення; стандартна процентна ставка - 47,88%; реальна річна процентна ставка - 47,88%. 29 липня 2021р. [PERSON] підписав Заяву №1001934150401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якої отримав кредит у розмірі 70 000,00 грн. У заяві від 29.07.2021р. визначено, що відповідач підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ». Також визначено наступне: цільове призначення кредиту - загальні споживчі цілі, сплати разової комісії банку; сума - 70 000,00 грн. на загальні споживчі цілі, для сплати разової комісії - 0,00 грн.; строк (у місяцях) - 24; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99%; розмір процентної ставки - 0,01%; сума повернення кредиту - ануїтентна (рівними платежами); комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 2 093,00 грн. щомісяця. Крім того вказаною заявою визначений графік платежів. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Частиною першою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 638 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядку їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Як встановлено вище, позивач на виконання укладених з відповідачем договорів надав кредитні кошти 33 955,09 грн. за Кредитним договором, що оформлений Заявою №2001729653301 від 09.11.2020р., та 70 000,00 грн. за Кредитним договором, що оформлений Заявою №1001934150401 від 29.07.2021р. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, комісії належним чином не виконав, з огляду на що станом на 01.02.2024р. в нього утворилася заборгованість у розмірі за Кредитним договором №2001729653301 від 09.11.2020р. 63 009,02 грн., з яких 33 955,09 грн. - заборгованість за кредитом, 29 053,93 грн. - заборгованість за процентами; за Кредитним договором №1001934150401 від 29.07.2021р. 89 940,49 грн., з яких 52 256,54 грн. - заборгованість за кредитом, 9,95 грн. - заборгованість за процентами, 37 674,00 грн. заборгованість за комісією. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за кредитними договорами. Отже, виходячи з наведеного вище, вимоги є обгрунтованими, підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача стягується сума боргу в загальному розмірі 152 949,51 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved