Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

19.07.2024 р. Великий Н.С., який представляє інтереси позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №2640802-020 про надання споживчого кредиту від 10.12.2021 р. станом на 02.07.2024 р., що складає 117733,43 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.12.2021 р. між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір №2640802-020 про надання споживчого кредиту у розмірі 59700,00 грн. строком на 60 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9% щомісячно. Позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу в користування кредитні кошти, однак, відповідач належним чином зобов`язання за укладеним договором не виконав, в зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем у розмірі 117733,43 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 43613,50 грн., заборгованість по процентам 4,58 грн., заборгованість по комісії 74115,35 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.07.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідача не надходив. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.12.2021 р. між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір №2640802-020 про надання споживчого кредиту у розмірі 59700,00 грн. у готівковій формі, строком на 60 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9% щомісячно. Згідно п.1.2.3. договору, комісія за надання кредиту становить 4,9%, що складає 2788,66 грн. Окрім заяви-договору №2640802-020 від 10.12.2021 р. [PERSON] також підписано Додаток №1 до договору, яким є графік платежів з обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту за продуктом «Зручна готівка максимум», який містить основні умови кредитування, заяву-анкету на оформлення банківських продуктів. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується меморіальними ордерами №828309867 від 10.12.2021 р., №828309870 від 10.12.2021 р., №828309868 від 10.12.2021 р. Як вбачається з виписки по особовому рахунку за період з 10.12.2021 р. по 02.07.2024 р. [PERSON] здійснювалось погашення заборгованості згідно умов кредитного договору №2640802-020 від 10.12.2021 р., що за своєю суттю є непрямим визнанням ним факту заборгованості. Із наданого стороною позивача розрахунку суми заборгованості вбачається, що станом на 02.07.2024 року заборгованість [PERSON] а перед позивачем становить 117733,43 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 43613,50 грн., заборгованість по процентам 4,58 грн., заборгованість по комісії 74115,35 грн. Зазначений розрахунок боргу стороною відповідача не спростований, як і не надано доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, а тому при вирішення даного спору суд приймає до уваги зазначений доказ, який підтверджує розмір заборгованості відповідача перед позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: "Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач порушила умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобов`язань. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористалась своїм правом, передбаченим ст. ст. 76-83, 174,191 ЦПК України, та не подав до суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Таким чином, суд доходить висновку, що вимоги позову про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №2640802-020 від 10.12.2021 р. у розмірі 117733,43 грн. підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, стороною відповідача доводи позову не спростовані, а відтак позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved