Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області 25 вересня 2024 року через представника, адвоката Ганенка Романа Андрійовича, звернувся [PERSON] із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , отримав у спадок житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій на підставі договору купівлі-продажу від 14 жовтня 2003 року, загальною площею - 70,2 кв.м, житловою площею - 27.5 кв.м Зі свого боку, дружина [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Андріївської сільської ради від 12 листопада 2009 року № 162 щодо надання дозволу на перебудову житлового будинку і господарських споруд, здійснила реконструкція зазначеного житлового будинку, в результаті якої загальна площа будинку збільшилась до 236,9 кв.м, житлової - до 114,3 кв.м. Під час бойових дій 07 березня 2022 року, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, внаслідок потрапляння боєприпасів та їх уламків, у будинку виникла пожежа та він був знищений, що підтверджується Актом про пожежу від 17 червня 2022 року, Актом обстеження нерухомого майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації на території Макарівської селищної територіальної громади від 19 грудня 2022 року № 720, талоном-повідомлення єдиного обліку від 21 червня 2022 року № 2211 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, технічним звітом про обстеження садового будинку від 22 листопада 2023 року № 22/11-23-28 ТО, Актом, складеного за результатами обстеження пошкоджених об`єктів від 22 листопада 2023 року. У липні 2024 року позивач звернувся до Комісії щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України Макарівської селищної ради ( далі - Комісія) щодо надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, шляхом надання грошових коштів шляхом їх перерахування на поточний рахунок отримувача компенсації із спеціальним режимом використання для будівництва будинку садибного типу, садового або дачного будинку. Однак, Комісія рішенням від 08 серпня 2024 року № 285 у наданні компенсації відмовила, у зв`язку з виявленням недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна за № 3В-31.07.2024-121087, а саме: до заяви надано, зокрема, свідоцтво про спадщину від 28 вересня 2023 року, відповідно до якого [PERSON] успадкував домоволодіння загальною площею - 70,2 кв.м. Однак, 17 липня 2024 року на підставі цього ж свідоцтва про спадщину у [PERSON] виникло право власності на житловий будинок загальною площею - 236,9 кв.м, номер відомостей про речове право 55896921 від 17 липня 2024 року. Суд ухвалою від 30 вересня 2024 року позовну заяву [PERSON] прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановив відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Від представника відповідача 04 грудня 2024 року надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, рішення прийняти за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вирішуючи вимоги щодо визнання права на надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, суд зазначає таке. Як зазначив позивач, що підтверджується наданими ним доказами, а саме, що під час бойових дій 07 березня 2022 року, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, внаслідок потрапляння боєприпасів та їх уламків, у будинку виникла пожежа та він був знищений (Акт про пожежу від 17 червня 2022 року, Акт обстеження нерухомого майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації на території Макарівської селищної територіальної громади від 19 грудня 2022 року № 720, талон-повідомлення єдиного обліку від 21 червня 2022 року № 2211 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, технічний звіт про обстеження садового будинку від 22 листопада 2023 року № 22/11-23-28 ТО, Акт, складеного за результатами обстеження пошкоджених об`єктів від 22 листопада 2023 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , внаслідок обстрілів з ракетних систем залпового вогню та ствольної артилерії зруйновний орієнтовно у березні 2022 року. Ступінь пошкодження 77%, об`єкт потребує відновлення шляхом капітального ремонту). Питання, що стосуються надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна регулюються Законом України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» (далі - Закон № 2923-ІХ). Відповідно до преамбули Закону № 2923-ІХ - закон визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також правові засади створення та ведення Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України. До пошкоджених об`єктів належить - об`єкти нерухомого майна, які розташовані в Україні та пошкоджені внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та можуть бути відновлені шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції чи реставрації, відновлення яких є економічно доцільним: а) квартири, інші житлові приміщення в будівлі, будинки садибного типу, садові та дачні будинки; б) об`єкти будівництва (будинки садибного типу, садові та дачні будинки), в яких на момент пошкодження зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт; в) складові частини об`єктів будівництва (квартири, інші житлові приміщення в будівлі), які після прийняття в експлуатацію є самостійними об`єктами нерухомого майна, за умови що на момент пошкодження в об`єкта будівництва зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо якого отримано право на виконання будівельних робіт; г) спільне майно багатоквартирного будинку, відмінне від земельної ділянки (пункт шостий частини першої статті 1 Закону № 2923-ІХ). Згідно із пунктом першим статті 2 Закону № 2923-ІХ отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна є фізичні особи - громадяни України, які є, зокрема, власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна. Суд встановив, що на підставі договору купівлі-продажу від 14 жовтня 2003 року дружина позивача [PERSON] набула право власності на житловий будинок, загальною площею - 70,2 кв. м та житловою площею - 27, 5 кв.м (вулиця Меля О.М., будинок [ADDRESS] ). Виконавчий комітет Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області рішенням від 12 листопада 2009 року № 162 надав дозвіл на перебудову житлового будинку і господарських споруд в [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта на індивідуальний жилий будинок, адреса: вулиця Меля Олексія Михайловича, 15, село Андріївка від 30 листопада 2012 року, загальна площа, якого складає 236,9 кв.м, житлова - 114,3 кв.м. Після смерті дружини [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15 квітня 2021 року, актовий запис № 545, позивач успадкував зазначений будинок. Водночас, під час видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 вересня 2023 року, нотаріус керувався відомостями щодо загальної площі будинку, яка була зазначена у договорі купівлі-продажу від 14 жовтня 2003 року, а саме: загальна площа - 70,2 кв, житлова - 27,5 кв.м. Після реєстрації 27 листопада 2023 року в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, який складений ФОП [PERSON] станом на 03 лютого 2022 року, позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Якушевої Є.А. щодо внесення змін до відомостей про загальну та житлову площу будинку. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 387258613 від 17 липня 2024 року житловий будинок, реєстраційний номер 2804066832080, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 236,9 кв.м, житловою площею - 114,3 кв.м належить [PERSON] . Крім того, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якушевою Є.А. 20 грудня 2023 року внесені зміни до Державного реєстру речових прав щодо цього житлового будинку, а саме: загальна площе - 70,2 кв.м, житлова площа - 27,5 кв.м змінено на загальну площу - 236,9 кв.м, житлову площу - 114,3 кв.м на підставі Технічного паспорта, виданого 27 листопада 2023 року серія та номер ТІ01:5334-4752-8179-4885. Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 1 Конвенції Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Держава має позитивні обов`язки гарантувати ефективне використання визначених Конвенцією прав кожному, хто перебуває під її юрисдикцією. Порушення кожного з цих обов`язків є самостійною підставою відповідальності держави. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин право реалізаційної та правозастосовної діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції. Загальні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 Цивільного кодексу України, до яких належать, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки позивач є власником житловогобудинку загальною площею 236,9 кв. м., житловою площею - 114, 3 кв. м, який розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2804066832080, який було знищено внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, а тому має право на надання компенсаціїшляхом надання грошових коштів шляхом їх перерахування на поточний рахунок отримувача компенсації із спеціальним режимом використання для будівництва будинку садибного типу, садового або дачного будинку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, наданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі. Судові витрати за клопотанням позивача з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved