Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 10 вересня 2013 року між нею та відповідачем, [PERSON] , укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 119. У їхньому шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою та проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем, у них не склалося, оскільки виявилися різні погляди на життя та сімейні відносин, через що між ними постійно виникали непорозуміння і сварки, стали напруженими стосунки, що призвело до остаточного охолодження їхнії почуттів, втрати один до одного поваги і любові. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу і надалі бажає залишити за собою шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 грудня 2024 року вказана позовна заява (справа № 438/2208/24) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В. Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 438/2208/24. У судове засідання позивач, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не з`явилась. 2 січня 2025 року позивач [PERSON] подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, свій позов підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у судові засідання 2 та 14 січня 2025 року не прибув, відзиву чи клопотань до суду не надходило. Зокрема, під час судового розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, та судові повістки про виклик, які згідно з тренінгом поштових відправлень Укрпошти № 0610218794389 та № 0610219445493 повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Під час судового розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями частин 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про одруження [NUMBER] вбачається, що 10 вересня 2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 119. Оскільки сторони проживають окремо та подружніх стосунків не підтримують, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя, а тому позовні вимогі підлягають задоволенню. Згідно із частиною 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved