Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

Дергачівська міська військова адміністрація Харківського району Харківської області, як орган опіки та піклування в інтересах дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття на користь опікуна (піклувальника), батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дитини). В обґрунтування позову зазначено, що наказом начальника Служби у справах дітей Дергачівської міської ради від 28.05.2024 року № 48 неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків матір`ю дітей та вживання нею алкоголю. [PERSON] , [INFO] , є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька неповнолітньої дитини [PERSON] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, сформованим 07 серпня 2024 року Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 00046371715. Відомості про батька малолітньої дитини [PERSON] , відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, сформованим 07 серпня 2024 року Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 00046371630. Взяття на облік дітей здійснено на підставі листа Центру соціальних служб Дергачівської міської ради від 23.05.2024 року № 01-25/279-В. 21 травня 2024 року спеціалістами Служби у справах дітей міської ради, Центру соціальних служб та поліцейським офіцером громади було здійснено виїзд за вищевказаною адресою. Під час відвідування було з`ясовано, що громадянка [PERSON] разом з дітьми нещодавно перемістилась з смт Козача Лопань. [PERSON] була з явними ознаками вживання алкоголю, надала доступ до житлового приміщення. В будинку де на даний час проживає родина перебувала неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , яка спала в ліжку в той час, коли повинна була бути присутня на онлайн-заняттях в ліцеї. Дівчинка повідомила, що вона вже давно не відвідує онлайн-уроки. Стосовно питання виховання дитини [PERSON] , з яким звернулась до спеціалістів Центру соціальних служб через засоби зв`язку, громадянка [PERSON] нічого не пояснила. На момент відвідування він був відсутній вдома, адресу за якою знаходиться дитина мати відмовилась надавати, натомість повідомила, що [PERSON] також не відвідує онлайн-заняття у ліцеї. Громадянка [PERSON] відмовилась надати іншу інформацію стосовно своєї сім`ї та надати документи, що підтверджують її особу та її дітей, також вона відмовилась підписувати акт обстеження умов проживання та від співпраці з фахівцем із соціальної роботи. Пізніше до\~Служби у\~справах дітей\~надійшла інформація,\~що громадянка\~ [PERSON] виїхала\~до смт.\~Козача Лопань,\~залишивши неповнолітню\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~інформація щодо\~місця знаходження\~малолітньої дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~була відсутня.\~28\~травня 2024\~року спеціалістами\~Служби у\~справах дітей\~міської ради\~спільно з\~фахівцями Центру\~соціальних служб\~Дергачівської міської\~ради було\~здійснено виїзд\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Під час\~відвідування громадянка\~ [PERSON] представників\~Служби та\~Центру не\~пустила,\~з її\~слів донька\~ [PERSON] на\~онлайн-\~уроки не\~виходить,\~а син\~ [PERSON] проживає\~з батьком\~у м.\~Харків,\~але як\~з`ясувалося пізніше\~він знаходиться\~у свого\~друга [PERSON] в\~с.\~Кегічівка.\~Громадянка [PERSON] \~написала відповідну\~пояснювальну в\~якій зазначила,\~що сип\~поїхав до\~свого-друга\~без її дозволу, та без дозволу взяв своє свідоцтво про народження. Від співпраці з фахівцями Центру соціальних служб Дергачівської міської ради громадянка [PERSON] знову відмовилась. У період з травня 2023 року по листопад 2023 року малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебували на обліку Служби у справах дітей міської, ради, як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах. Також родина громадянки [PERSON] була отримувачем соціальних послуг Центру соціальних служб Дергачівської міської ради, у зв`язку з ухиленням матір`ю від виконання своїх обов`язків із виховання дітей. 21 червня 2024 року на засіданні міждисциплінарної команди, сформованої наказом начальника Служби у справах дітей Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області від 20.06.2024 року № 53 «Про затвердження персонального складу міждисциплінарної команди для забезпечення допомоги малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , та неповнолітній дитині [PERSON] , [INFO] , які перебувають у складних життєвих обставинах» було розглянуто питання «Про стан виконання батьківських обов`язків громадянкою [PERSON] стосовно своїх дітей [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ». Членами команди було спільно вирішено винести на розгляд комісії з питань захисту прав дітей Дергачівської міської ради питання щодо обов`язковості надання соціальних послуг громадянці [PERSON] , яка неналежно виконує батьківські обов`язки стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які перебувають у складних життєвих обставинах. За результатами розгляду на комісії з питань захисту прав дітей Дергачівської міської ради питання щодо обов`язковості надання соціальних послуг громадянці [PERSON] , яка неналежно виконує батьківські обов`язки стосовно малолітньої дитини [PERSON] та неповнолітньої дитини [PERSON] , які перебувають у складних життєвих обставинах, було видане розпорядження від 01.07.2024 року № 1934 «Про обов`язковість надання соціальної послуги громадянці [PERSON] , яка неналежно виконує батьківські обов`язки стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ». З метою виконання вимог вищезазначеного розпорядження, на початку липня 2024 року фахівцями Центру соціальних служб Дергачівської міської ради спільно з представниками Служби у справах дітей міської ради та Національної поліції неодноразово було відвідано сім`ю громадянки [PERSON] за адресою її фактичного проживанні: [ADDRESS] . Жодного разу громадянки [PERSON] вдома не було, хоча про заплановані візити їй було повідомлено заздалегідь. Спеціалісти Служби у справах дітей в телефонному режимі зв`язались з громадянкою [PERSON] , та запросили її до Служби для надання відповідних пояснень. 10 липня 2024 року громадянка [PERSON] прибула до Служби у справах дітей, де з нею було проведено бесіду та роз`яснено наслідки невиконання батьківських обов`язків стосовно своїх дітей. В свою чергу громадянка [PERSON] повідомила про те, що прийняла рішення співпрацювати зі спеціалістами Служби у справах дітей та фахівцями Центру соціальних служб міської ради та готова підписати договір про надання соціальних послуг. 30липня 2024 року директором та фахівцем із соціальної роботи Центру соціальних служб Дергачівської міської ради було здійснено плановий візит у сім`ю громадянки [PERSON] , за адресою її фактичного проживання. Про запланований візит громадянка [PERSON] була поінформована заздалегідь. Під час відвідування жінки вдома не було, зі слів її доньки [PERSON] , мати 28 липня 2024 року поїхала до смт Козача Лопань. 31 липня 2024 року спеціалістами Служби у справах дітей та Центру соціальних служб знову було здійснено виїзд до громадянки [PERSON] , але за адресою її фактичного проживання нікого не було, двері будинку зачинені, на дзвінки ні громадянка [PERSON] , ні її донька [PERSON] не відповідали. 05.08.2024 до Служби у справах дітей Дергачівської міської ради надійшло в телефонному режимі повідомлення від громадянки [PERSON] про те, що неї перебуває неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , яка залишилася без батьківського піклування. Як повідомила [PERSON] , [INFO] вона з сестрою [PERSON] прийшли за адресою де проживали, за згодою з [PERSON] , громадянка [PERSON] зі своїми дітьми, а саме: [ADDRESS] . [PERSON] була у стані алкогольного сп`яніння разом із співмешканцем. Сестра, повідомила їй що потрібно шукати інше житло. Ввечері [PERSON] зателефонувала знайома, та повідомила, що [PERSON] забрала речі та виїхала з будинку у смт Козача Лопань де і проживала раніше. Наступного, дня [PERSON] прийшла перевірити будинок і виявила що неповнолітня дитина [PERSON] знаходиться у будинку сама, без продуктів харчування, засобів особистої гігієни, змінних речей, дитина була у занедбаному стані. [PERSON] зателефонувала матері спитати що їй робіти їхати до м. Харкова або до смт Козача Лопань. В ході спільної розмови дитини та [PERSON] з матір`ю стало зрозуміло, що матері дитина непотрібна. З метою з`ясування обставин, за яких дитина залишилась без батьківського піклування 05.08.2024 року Службою спільно з фахівцями Центру соціальних служб Дергачівської міської ради, старшим інспектором з ЮП СВГ ВП № З ХРУП № З ГУНП в Харківській, області, лейтенантом поліції та сімейним лікарем було здійснено виїзд за місцем перебування неповнолітньої дитини [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] . Під час виїзду було встановлено наступне. За вищевказаною, адресою на момент відвідування перебувала неповнолітня дитина [PERSON] та громадянка [PERSON] . Мати дитини [PERSON] була відсутня. Дитина повідомила про те, що мати залишила її саму вдома, перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Дитина також вказала, що боїться залишатися сама вдома, у зв`язку з тим, що населений пункт обстрілюється. Дитина залишена без продуктів харчування та готової їжі, була голодна. Дитина мала зовнішні ознаки недогляду, а саме: низький рівень гігієни дитини. Зі слів дитини мати виїхала до смт Козача Лопань, куди наполягала їхати і їй. Помешкання в якому проживає дитина, не пристосоване для її проживання, перебуває в антисанітарному станів наявні щури, в кімнатах не прибрано, відчуваєтеся неприємний запах. Населений пункт знаходиться під частими обстрілами. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , на даний час з дозволу матері проживає у свого біологічного батька [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . 05.08.2024 року за результатами оцінки рівня безпеки дитини, [PERSON] , [INFO] , було виявлено безпосередню загрозу її життю та здоров`ю про що складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини. Неповнолітню дитину [PERSON] було відібрано від матері на підставі розпорядження начальника «Дергачівської міської військової адміністрації від 05.08.2024 «Про негайне відібрання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від матері» та направлено до закладу охорони здоров`я для обстеження її стану здоров`я. 07.08.2024 питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та Малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , було розглянуто на засідання Комісії з питань захисту прав дитини Дергачівської міської ради. Мати дітей 06.08.2024 через Viber була повідомлена про розгляд вищевказаного питання на Комісії але на засідання не з`явилася, що свідчить про байдуже ставлення до дітей. За результатами розгляду вищевказаного питання членами Комісії прийнято рішення № 116 «Про розгляд, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] », яким визнано доцільним позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] . На підставі вищезазначеного [PERSON] , свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не здійснює належний догляд за дітьми, позбавила їх можливості жити та зростати в нормальних умовах, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не піклуються про їх фізичний, і духовний розвиток, навчання. Після відібрання неповнолітньої дитини [PERSON] та влаштування дитини до закладу охорони здоров`я до Служби у справах дітей Дергачівської міської ради не зверталася щодо подальшої долі доньки, та сина, не відвідувала доньку у лікарні, у зв`язку з чим наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення матері батьківських прав щодо дітей, що сприятиме захисту якнайкращих інтересів дітей. 04 вересня 2024 року після отримання інформації про місце проживання (перебування)\~відповідача було постановлено ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09 год 00 хв 05 листопада 2024 року. Направлено відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачеві подати до суду відзив на позов. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 08 січня 2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник позивача Суржкова В.В. не з`явилася, направивши в системі «Електронний суд» заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дергачівської міської ради Гостіщева І.В. не з`явилася, просила справу розглядати у її відсутність та позов задовольнити. Частиною 3\~статті 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, про місце, дату та час судового засідання повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак судова повістка повернута до суду без вручення. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачці вручена. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням того, що відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, не з`явилася у судове засідання, не подала відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно висновку №01-17/1238 від 08.08.2024 начальника міської військової адміністрації Задоренко В.В, як представника органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Мотиви суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про позбавлення батьківських прав. Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 (справа №490/10338/15-ц) вказав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.8\~ ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Згідно з нормами\~статті 155 СК України\~батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Статтею 11 Закону України\~Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, № 2402-III\~передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно частин 1, 2\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Суд бере до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, а саме: право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані\~статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(рішення\~\~від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», пункт 49, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 47), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49), у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Невжиття заходів щодо спілкування з дитиною, турботи про неї, розцінюється як свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками, сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що відповідач не має прагнення спілкуватися з дитиною, сприяти засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не проявляє інтересу до його внутрішнього світу, що суперечить положенням ст.18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), з яких випливає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найвищі інтереси є предметом їх основного піклування. [PERSON] , яка є матір`ю дітей, ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню. Статті 150, 157 СК України передбачають, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. За нормою п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 5 ст.19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку №01-17/1238 від 08.08.2024 начальника міської військової адміністрації Задоренко В.В, як представника органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Отже, судом достовірно встановлено, що [PERSON] безвідповідально відноситься до виховання та утримання дітей, вихованням не займається, в зв`язку з цим суд позбавляє її батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про стягнення аліментів, оскільки відповідач матеріальної допомоги не надає. Згідно ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров`я та матеріального становища дитини, суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи стягнення з 09.08.2024 і до досягнення дітьми повноліття на користь опікуна (піклувальника), батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дітей). Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до\~ч.6\~ст.141\~ЦПК України\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~держави судові\~витрати у\~розмірі 2422,40\~грн (1211,20\~грн+1211,20\~грн =\~2422,40\~грн). Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Outcome: approved