Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 27.12.2024 позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 10.09.2024 і до закінчення навчання (орієнтовний термін закінчення навчання 30.06.2027) але не довше, ніж до досягнення ним 23 років. Стягнуто з [PERSON] на користь\~держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень. Представник відповідача 30 грудня 2024 року звернувся до суду з заявою, у якій просить винести додаткове рішення та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, зазначивши про те, що судом позов задоволено частково, позивач також поніс судові витрати, однак з приводу їх стягнення з відповідача не звертався, тому не вбачає підстав для стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, заяви та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 3 частини 1\~статті 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до пункту 3 частини 1\~статті 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У відзиві на позовну заяву відповідачем було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн. та про наміри надати докази понесення таких витрат у п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення. 30 грудня 2024 року, тобто в межах п`ятиденного з дня ухвалення рішення у даній справі строку, представником позивача надано докази на підтвердження вказаних витрат. Враховуючи наведені обставини, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 20.11.2024 року [PERSON] уклав договір про надання юридичних послуг та правової допомоги з адвокатом Іваницьким А.М. та за п. 4.2. вказаного договору сторони погодили, що вартість послуг адвоката становить 15000 грн. Відповідно до квитанції від 20.11.2024 року адвокатом Іваницьким А.М. отримано від [PERSON] 15000 грн. (а.с.124-126). Представником позивача заявлено про зменшення заявлених витрат. Заявлений розмір витрат на правничу допомогу підтверджений належними доказами, а тому вказані витрати підлягають розподілу. Разом з цим, на переконання суду заявлені витрати не є співмірними зі складністю справи, фактично витраченим часом на представництво інтересів відповідача у суді, обсягом фактично виконаних адвокатом робіт, пов`язаних із представництвом інтересів клієнта. На підставі ст.ст. 137, 141 ЦПК України, а також враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає необхідним зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу, до 3 000 грн.

Outcome: partial