Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі - продажу частки автомобіля, повернення автомобіля в особисту власність та зобов`язання видати новий технічний паспорт на автомобіль. Позов мотивовано тим, що починаючи із жовтня 2021 року він перебував у близьких відносинах із відповідачкою. Після початку широкомасштабної агресії російської федерації проти України відповідачка, зловживаючи довірою позивача, звернулася до нотаріуса для підготовки договору купівлі продажу частки належного йому на праві власності автомобіля марки Audi Q5, державний номер [NUMBER] . 16.08.2022 року між ним та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір частки належного йому на праві власності автомобіля марки Audi Q5, державний номер [NUMBER] , за яким відповідачка набула право власності на частку цього транспортного засобу. Однак, ні до, ні після підписання цього договору він не отримував від відповідачки будь яких грошових коштів за продаж частки цього автомобіля. В подальшому 10.03.2024 року відповідачка, скориставшись відсутністю позивача, перетнула кордон України на вказаному транспортному засобі. Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст.369, 651 ЦК України, [PERSON] просить: - розірвати договір купівлі продажу автомобіля марки Audi Q5, державний номер [NUMBER] , від 16.08.2022 року, укладений між ним та [PERSON] ; - повернути даний автомобіль у особисту власність позивача; - зобов`язати Головний сервісний центр МВС України у м.Києві видати новий технічний паспорт на автомобіль. Ухвалою судді від 24.05.2024 року зазначену позовну заяву залишено без руху (а.с.8, 9). Ухвалою судді від 13.06.2024 року відкрито провадження у справі та визначено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.25-27). 08.07.2024 року від представника відповідачки адвоката Качмара І.О. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність (а.с.54-60). Ухвалою суду від 10.09.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.92). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та підтвердив викладені у ньому обставини. Крім того, повідомив, що він був введений в оману відповідачкою при укладанні спірного договору купівлі продажу, оскільки вважав, що буде укладений договір дарування. Також відзначив, що до укладання договору він не отримував коштів за продаж частини автомобіля. Представник позивача адвокат Дятлов Є.В. також підтримав позов та додав, що договір купівлі продажу є удаваним правочином, оскільки метою його укладання зі сторони позивача було виключно забезпечення збереження автомобіля в умовах воєнного стану. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та повідомила, що сплатила позивачеві вартість частини автомобіля до підписання договору. Представник відповідачки адвокат Качмар І.О. також позов не визнав та звернув увагу суду на те, що позивачем не спростовано презумпцію дійсності правочину. Також зауважив, що відповідачка сплатила позивачеві вартість частини автомобіля до підписання договору, що випливає із змісту цього правочину. Водночас повідомив, що докази понесення відповідачкою витрат на правничу допомогу будуть надані упродовж п`яти днів після закінчення розгляду справи. З`ясувавши позиції учасників справи та дослідивши її матеріали, встановивши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, визначившись із суттю та характером спірних правовідносин, що склалися між сторонами, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що 16.08.2022 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі продажу частки автомобіля, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявка Н.М., зареєстрований в реєстрі за №2880, згідно із п.1 якого продавець передає частку автомобіля марки Audi Q5, державний номер [NUMBER] , у власність покупця, а покупець приймає її у власність. Згідно із п.3.1 договору за домовленістю сторін продаж частки автомобіля вчиняється за 167760 грн. 00 коп., які отримані продавцем від покупця до підписання цього договору, оскільки сторони встановили, що умови договору щодо сплати ціни договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання (ч.3 ст.631 ЦК України). Зазначена ціна відповідає волевиявленню учасників цього правочину, є остаточною із змінам за жодних обставин не підлягає. Відповідно до п.3.2 договору сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану частку автомобіля. В п.6.2 договору обумовлено, що право власності на частку автомобіля у покупця виникає з моменту нотаріального посвідчення цього договору згідно із ч.3 ст.334 ЦК України (а.с.3). Із виписки за рахунком клієнта [PERSON] за період з 01.08.2022 року по 31.08.2022 року, виданої Сенс Банк, та руху коштів по картці [PERSON] від 08.08.2022 року, виданого Монобанком, слідує, що на карткові рахунки позивача за цей період не надходили грошові кошти від [PERSON] (а.с.4, 5). Звертаючись із позовом до суду, позивач покликався на ту обставину, що договір слід розірвати в судовому порядку, позаяк ні до, ні після підписання цього договору він не отримував від відповідачки будь яких грошових коштів за продаж частки цього автомобіля. Надаючи оцінку такому доводу [PERSON] , суд виходить із наступного. В силу частин 1, 3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). \~В ч.1 ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В ч.3 ст.631 ЦК України унормовано, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. За змістом ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. В ч.1\~ст.638\~ЦК України\~визначено,\~що договір\~є укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до\~статті 632\~цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (ч.1 ст.691 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. В частинах\~1,\~2\~ст.651\~ЦК України\~урегульовано,\~що зміна\~або розірвання\~договору допускається\~лише за\~згодою сторін,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором\~або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. В пунктах 7.32 7.36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 року у справі №916/667/18 сформульовано правовий висновок, який зводиться до того, що договір купівлі-продажу є консенсуальним договором. Застосований у ст.655 ЦК України вислів «передає або зобов`язується передати», «приймає або зобов`язується прийняти» не означає, що договір купівлі-продажу може бути реальним або консенсуальним за вибором сторін, залежно від того, чи визначили сторони в договорі, що продавець передає майно, чи що він зобов`язується його передати. Натомість це означає, що договором може бути передбачено виконання зобов`язання, що виникає з договору купівлі-продажу, одночасно з укладенням договору або в майбутньому. Водночас відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Таким чином, положення договору про те, що сторона договору отримала належні їй платежі до підписання договору, свідчить про те, що сторони домовилися вважати сплату коштів, здійснену раніше за відсутності правових підстав, виконанням укладеного договору стороною, яка за цим договором мала сплатити гроші. Включення в договір купівлі-продажу положення про одержання однією стороною від іншої грошових коштів, у тому числі до підписання договору, є звичайною діловою практикою, зокрема при укладенні договорів фізичними особами, і така практика не суперечила закону в правовідносинах, щодо яких виник спір. Екстраполюючи окреслені висновки на обставини розглядуваної справи, необхідно відзначити, що за змістом п.3.1 договору грошові кошти в сумі 167760 грн. 00 коп. отримані продавцем від покупця до підписання цього договору, оскільки сторони встановили, що умови договору щодо сплати ціни договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання (ч.3 ст.631 ЦК України). З огляду на викладене аргументи позивача про те, що він не отримував від відповідачки кошти за продаж частки автомобіля є неприйнятними. Водночас, твердження позивача про те, він був введений в оману відповідачкою при підписанні спірного договору купівлі продажу, оскільки вважав, що буде укладений договір дарування, суд залишає поза увагою, позаяк згадана обставина може слугувати окремою підставою для визнання договору недійсним, однак такої позовної вимоги [PERSON] заявлено не було. Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимоги про розірвання договору купівлі продажу частки автомобіля слід відмовити. Оскільки позовна вимога про повернення автомобіля у особисту власність позивача є похідною від основної вимоги про розірвання договору купівлі продажу частки автомобіля, то у її задоволенні також необхідно відмовити. Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного сервісного центру МВС України у м.Києві видати новий технічний паспорт на автомобіль, то слід зазначити, що вказана вимога пред`явлена не до [PERSON] , а тому остання не може вважатися належним відповідачем за нею, що є самостійною та безумовною підставою для відмови у її задоволенні. Оскільки у задоволенні позову слід відмовити повністю, то судові витрати по сплаті судового збору на підставі ч.1 ст.141 необхідно залишити за позивачем.

Outcome: dismissed