Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач зазначив, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 186848 від 17.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості у загальному розмірі 10 136.90 гривень. В свою чергу ТОВ «ФК «Кредит-капітал» пред`явив виконавчий напис № 186848 від 17.06.2021 р. для виконання до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича, Позивач стверджує, що він не отримував письмової вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- капітал» про розмір кредитної заборгованості, тож така заборгованість (зазначена у виконавчому написі) була і є спірною. Наразі він не визнає розміру заборгованості нарахованої товариством, оскільки останнім не надано будь-якої інформації щодо кредитних зобов`язань. Окрім того, позивач вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» не додав приватному нотаріусу належним чином оформлені розрахункові документи, які підтверджують факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно яких можна було б встановити суму, яку надав/перерахував [PERSON] кредитор згідно кредитного договору (документи первинного бухгалтерського обліку: квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо оформлені у відповідності зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Також, позивач звернув увагу суду на те, що нотаріально посвідчений договір у даному спорі - відсутній. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Позивач стверджує, що нотаріусу таких документів надано не було. Разом із тим, нотаріус не є фахівцем у галузі економіки та фінансів щоб бездоганно перевірити та визначити суми які підлягають стягненню за кредитним договором. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. В той же час, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору укладеного на думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку визнаний не чинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріуси продовжують вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені та не забезпечені іпотекою. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. За наведеного вище, позивач просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса № 186848 від 17.06.2021 р. таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1211,20 грн., та 605,60 грн. (судовий збір). Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 заяву [PERSON] про забезпечення позову у даній цивільній справі задоволено та зупинено стягнення, які здійснюються на підставі виконавчого напису № 186848 від 17.06.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 4188085 від 07.03.2021 в розмірі 10 136.90 грн, до розгляду справи по суті. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] . Окрім того, клопотання позивача про витребування доказів, задоволено та витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. належним чином посвідчені копії нотаріальної справи в рамках якої вчинено виконавчий напис № 186848 від 17.06.2021; витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. належним чином посвідчені копії матеріалів справи на підставі яких було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Копії зазначених ухвал та позов з додатками надіслано поштовим відправленням учасникам справи, зокрема до виконання у її частині про витребування доказів. Представник відповідача позов з додатками та копії ухвал отримав, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернуте до суду 28.11.2024. 28.11.2024 до суду повернуто поштове відправлення (конверт) адресоване приватному нотаріусу Київського МНО Остапенко Є.М. з довідкою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». 24.12.2024 приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. ухвалу про витребування доказів виконав та надав до суду належним чином посвідчені копії матеріалів справи на підставі яких було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких інших заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Разом з тим відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК) Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. [PERSON] народився [INFO] та має РНОКПП [NUMBER] , що підтверджено копією паспорта громадянина України [NUMBER] та копією картки фізичної особи платника податків. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем 17.02.2022 було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису № 186848 виданого 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про стягнення з боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь стягувача Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) заборгованості за кредитним договором № 4188085 від 07.03.2021 в розмірі 10 136.90 грн. Приватним виконавцем Лисенко Ю.О. надано до суду наступні копії документів. Договір про споживчий кредит № 4188085 укладений 07.03.2021 між позичальником [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та кредитодавцем ТОВ «Мілоан» (код за ЄДРПОУ 40484607) з графіком платежів до нього. Також паспорт споживчого кредиту № 4188085. Виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича про стягнення з боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь стягувача Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236), якому відступлено право вимоги від Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Мілоан» (код за ЄДРПОУ 40484607), загальну заборгованість у сумі 10 136.90 грн. Виконавчий напис 17.06.2021 зареєстровано в реєстрі за № 186848. Заяву представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про примусове виконання рішення від 16.02.2022, у якому представник просить виконавця відкрити ВП з примусового виконання виконавчого напису № 186848 виданого 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості в розмірі 10 136.90 грн. Довіреність видану генеральним директором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Хробак М.Р. 12.10.2021 на ім`я Донець В.В. бути представником товариства. Зазначену вище постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем 17.02.2022 якою було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Також супровідний лист до неї на адресу боржника та стягувача від 17.02.2022. Супровідний лист (повідомлення) приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 17.02.2022 про відкриття виконавчого провадження щодо [PERSON] . Постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 17.02.2022 про стягнення з боржника основної винагороди у ВП № [NUMBER] у сумі 1013.69 грн та супровідний лист до неї від 17.02.2022 адресований боржнику та стягувачу. Постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 17.02.2022 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у ВП № [NUMBER] у сумі 500.00 грн та супровідний лист до неї від 17.02.2022 адресований боржнику та стягувачу. Постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 18.02.2022 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № [NUMBER] та супровідний лист до неї від 18.02.2022 адресований боржнику, стягувачу та ТОВ «Авода трейд». Довідку з Укрпошта про причини повернення/досилання відправлення. Постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 03.10.2024 про арешт коштів боржника у ВП № [NUMBER] у межах суми 11 650.59 грн та супровідний лист до неї від 03.10.2024 адресований боржнику та стягувачу. Вимога приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 03.10.2024 у ВП № [NUMBER] про надання причин невиконання зазначеної вище постанови. Лист головного бухгалтера ТОВ «Авода трейд» адресований приватному виконавцеві виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. про причини невиконання постанови. Копія ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 про відкриття провадження у цивільній справі № 187/2022/24 та витребування доказів та супровідний лист до неї. Копія ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 про забезпечення позову у цивільній справі № 187/2022/24 та супровідний лист до неї. Постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 03.12.2024 про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП № [NUMBER] та супровідний лист до неї адресований боржнику, стягувачу та ТОВ «Авода трейд». Будь-яких інших доказів у справі у справі сторонами не надано. Зокрема приватним нотаріусом не виконано ухвали суду про витребування доказів у справі. Тож, відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Тож, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 ЗУ «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку. Так, згідно зі статтею 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріуси продовжують вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені та не забезпечені іпотекою. Проте, суд наголошує, що починаючи з 22 лютого 2017 року нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18- ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 17.06.2021 тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Укладений між товариством та позивачем договір кредиту, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові ВС від 15 квітня 2020 року (справа №158/2157/17). Окрім того, позивач заперечує й саму суму заборгованості перед відповідачем, тож така сума не є безспірною. Через що стягнення заборгованості не може провадитися у безспірному порядку, що також є порушенням умов вчинення виконавчого напису нотаріусом. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно зі статтею 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений він був після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року. Укладений же між товариством та позивачем договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Окрім того, не була дотримана умова вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає позов обґрунтованим. З урахуванням зазначеного, також визнання позовних вимог відповідачем, зважаючи на те, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. Положеннями ст. 265 ЦПК України визначено, що суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. У ч.1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір за подання даної позовної заяви до суду у сумі 1 211.20 грн. Окрім того, позивачем сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 605.60 грн, що підтверджено фіскальними чеками від 24.10.2024. З відповідача на користь позивача належить стягнути зазначену суму судового збору у загальній сумі 1 816.80 грн. Інших витрат сторони не заявляли.

Outcome: approved