Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] (далі Позивач) до [PERSON] ( далі Відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 3034972,76 гривень та розгляд справи призначено на 27 серпня 2024 року. 27 серпня 2024 року в зв`язку із неявкою Відповідача, щодо якого відсутні відомості про дату, час та місце розгляду справи, розгляд справи відкладено на 25 вересня 2024 року. 25 вересня 2024 року Позивач та Відповідач в підготовче судове засідання не з`явились, розгляд справи відкладено на 25 жовтня 2024 року. 25 жовтня 2024 року підготовче судове засідання закрито та призначено до судового розгляду на 18 листопада 2024 року. 18 листопада 2024 року відкладено на 04 грудня 2024 року, у зв`язку із викликом Позивача для дачі пояснень. 04 грудня 2024 року судове засідання відкладено на 21 грудня 2024 року, у зв`язку із неявкою Відповідача. 21 грудня 2024 року судове засідання відкладено на 10 січня 2025 року, у зв`язку із підготовкою до судових дебатів. Відповідач неодноразово належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованих повідомлень за адресою його реєстрації, які повернуті до Суду із поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а також шляхом розміщенням 10 грудня та 21 грудня 2024 року оголошень про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, в судові засідання на 21 грудня 2024 року та 10 січня 2025 року. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 128 Цивільного процесуального кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до частини одинадцятої цієї статті Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин та не подав відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 10 січня 2025 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 24 січня 2023 року на прохання Відповідача передав останньому у власність грошові кошти в сумі 1\~417\~108 гривень строком до 04 липня 2023 року. Факт отримання коштів Відповідачем підтверджується власноручно написаною розпискою від 24 січня 2023 року. Термін повернення коштів сплинув, Відповідач не повернув отримані кошти та попросив Позивача про ще одну позику. 21 лютого 2024 року між сторонами укладено письмовий договір позики грошей, за яким Позивач надав безоплатну позику Відповідачу у розмірі 1\~500\~000 гривень та мав повернути зазначену суму до 21 червня 2024 року. На час подання позовної заяви до суду Відповідач не повернув Позивачі отримані кошти на загальну суму 2\~917\~108 гривень та відмовляється від виконання своїх зобов`язань. За відповідними розрахунками, станом на 30 липня 2024 року збитки позивача за договором позики (розписки) від 24 січня 2023 року, від інфляції становлять 67 479,09 гривень, а сума нарахованих відсотків за користування грошовими коштами становить 45 590,59 гривень. У той же час, сума нарахованих відсотків за користування грошовими коштами за договором позики від 21 лютого 2024 року склала - 4 795,08 гривень. Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: - \~ \~ \~ \~заборгованість за договором позики загальною суму у розмірі 3\~034 972 гривні 76 копійок; - \~ \~ \~ \~судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 15140; - \~ \~ \~ \~витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15\~000 гривень. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Копія паспорта та карти фізичної особи платника податків Позивача. 2.Копія паспорта та карти фізичної особи платника податків Відповідача. 3.Розписку, відповідно до якої Відповідач позичив у Позивача кошти в сумі 1 417 108 гривень та зобов`язується повернути до 04 липня 2023 року. 4.Договір позики грошей від 21 лютого 2024 року, відповідно до якого Відповідач отримав у безоплатну позику грошові кошти на загальну суму 1500000 гривень від Позивача та зобов`язується повернути до 21 червня 2024 року. 5.Розрахунок відсотків за користування грошовими коштами за договором позики (розписки) від 24 січня 2023 року, відповідно до якого сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 05 липня 2023 року по 30 липня 2024 року складає 45\~590 гривень 59 копійок. 6.Розрахунок інфляційних збитків за договором позики (розписки) від 24 січня 2023 року, відповідно до якого інфляційні збитки за період з 05 липня 2023 року по 30 липня 2024 року складають 67 479 гривень 09 копійок. 7.Розрахунок відсотків за користування грошовими коштами за договором позики (розписки) від 21 лютого 2024 року, відповідно до якого сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 22 червня 2024 року по 30 липня 2024 року складає 4795 гривень 08 копійок. 8.Позивач надав пояснення в судовому засіданні, якими підтвердив фактичні обставини, викладені в позовній заяві, щодо надання у позику коштів Відповідачеві, а також щодо неповернення Відповідачем цих коштів до моменту надання пояснень Позивачем в суді. IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що Позивач передав Відповідача у власні кошти у сумі 1 417 108 гривень строком до 04 липня 2023 року. Факт отримання коштів Відповідачем підтверджується розпискою Відповідача від 24 січня 2023 року ( пункт ІІІ.3 цього Рішення). 21 лютого 2024 року між сторонами укладено письмовий договір позики грошей, за яким Позивач надав безоплатну позику Відповідачу у розмірі 1 500 000 гривень та мав повернути зазначену суму до 21 червня 2024 року ( пункт ІІІ.4 цього Рішення). На даний час Відповідач отримані кошти не повернув Позивачеві у добровільному порядку та має заборгованість на загальну суму у розмірі 3 034 972 гривні 76 копійок. V. Висновки суду щодо заборгованості за договорами Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до статті 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного Банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Стаття 1049 Цивільного кодексу України вказує, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Вказані висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 у справі № 723/304/16-ц та постанові Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 204/4341/17 Позивач виконав умови договору, проте Відповідач взяті зобов`язання не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 3 034 972 гривні 76 копійок. Таким чином, Відповідач взятих на себе зобов`язань за договором позики належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного Позивачем розрахунку заборгованості, або його часткового погашення не надав, підстав для звільнення Відповідача від обов`язку з повернення використаних ним коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. щодо збитків від інфляції та 3% річних Позивач просить стягнути збитки від інфляції в розмірі 67479 гривень 09 копійок, а також 45509 гривень 59 копійок. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено факт прострочення Відповідачем грошового зобов`язання. Таким чином, у Позивача виникло право з дати прострочення, а саме з 05 липня 2023 року стягнення збитків від інфляції та 3 % річних. Позивачем надано відповідні розрахунки розміру збитків від інфляції та 3 % річних від простроченої суми, розмір яких відповідає 67479, 09 гривен та 45509,59 гривень. Таким чином, в цій частині позовні вимоги також є обгрунтованими. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то сплата судового збору в цій справі покладається на Відповідача в повному обсязі. Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 15140 гривень мають бути покладені на Відповідача. VІI. Щодо витрат на професійну правову допомогу Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи представником Позивача було надано: - \~договір від 25 липня 2024 року про надання правничої допомоги між Позивачем та адвокатським об`єднанням, згідно якого адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги Позивачу на умовах і в порядку, що визначені цим договором. - \~розрахунок на оплату №25/07/24 віл 25 липня 2024 року, відповідно до якого правова (юридична) допомога у цивільній справі про стягнення коштів за договором позики з Відповідача становить 15\~000 гривень; - квитанцію, відповідно до якої Позивач здійснив переказ коштів у сумі 15\~000 гривень за надання правової допомоги за договором від 25 липня 2024 року адвокатському об`єднанню; - кредитове повідомлення, відповідно до якого адвокатське об`єднання отримало грошовий переказ у сумі 15\~000 гривень від Позивача за надання професійної юридичної допомоги. Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд встановив, що заявлені витрати пов`язані із розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, поведінку сторін під час розгляду справи та вважає, що заявлені витрати підлягають стягненню в повному обсязі. Відповідачем не надано клопотання про зменшення розміру витрат. Відповідно до частини другої статті 141 Цивільно процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин, витрати Позивача на правничу допомогу підлягають відшкодуванню Відповідачем в повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved