Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

25.04.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 14.02.2022 року (справа №952/855/21) з його заробітку утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 22.11.2021 і до досягненням дитиною повноліття. Крім того рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.10.2011 з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 07.07.2011 і до досягненням дитиною повноліття. 12.04.2022 між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, в якому у них [INFO] народився син [PERSON] . На даний час вони проживають однією сім`єю. Дружина перебуває в декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною, тому не працевлаштована та доходу не отримує. Таким чином на його повному утриманні перебувають дружина [PERSON] та їх малолітній син [PERSON] , [INFO] . Крім того позивач перебуваючи у складі ЗСУ під час боїв за м. Бахмут Донецької області отримав поранення, тривалий час лікувався та проходив медичну реабілітацію. 21.03.2024 ним подано рапорт про звільнення в резерв ЗСУ по причині поранення та наявності на утриманні 3-х дітей. Тому позивач вважає, що у нього погіршилось матеріальне становище та стан здоров`я. На підставі викладеного позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 14.02.2022 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з частини усіх видів прибутку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно на 1/8 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати просить залишити за собою. 21.06.2024 представником відповідачки [PERSON] направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що народження у позивача двох дітей від іншого шлюбу без доведення ним погіршення свого майнового становища не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання спільної дитини позивача та відповідачки. Крім того, позивач не надав доказів свого звільнення та продовжує отримувати доходи від ЗСУ, оскільки згідно даних виконавчого провадження відрахування аліментів здійснюється з Військової частини [NUMBER] . Зазначила, що дружина позивача [PERSON] не може вважатися непрацездатною через перебування в декретній відпустці в розумінні ст. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вона дієздатна, має змогу працювати та отримувати дохід. Крім того відповідно до ст. 179 КЗпП України під час декретної відпустки передбачено відповідні виплати. З приводу погіршення стану здоров`я позивача через поранення [PERSON] зазначила, що з наданих останнім довідок вбачається лише рекомендації обмеження у фізичних навантаженнях на час лікування, а зробити реальний висновок про погіршення стану здоров`я позивача, є неможливим. Матеріалами справи також не доведено значні витрати на лікування позивача, отже вважає позов необґрунтованим та просить відмовити у його задоволенні. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] заперечила проти задоволення позовних вимог, дала пояснення аналогічні викладеним у відзиві. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 14.02.2022 року (справа №952/855/21) з позивача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з 22.11.2021 і до досягненням дитиною повноліття. Крім того рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.10.2011 з позивача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 07.07.2011 і до досягненням дитиною повноліття. 12.04.2022 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Відповідно до наказу ТОВ «БОДРО» (ЄДРПОУ 35493833) № 01-Д від 14.04.2024 працівнику [PERSON] надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто до [INFO] . Згідно довідки № 384 від 05.12.2023 виданої Зазимською сільською радою Броварського району Київської області [PERSON] з 12.05.2022 проживає без реєстрації в с. Пухівка Броварського району Київської області. Інформація про склад сім`ї позивача у вказаній довідці відсутня. Відповідно до постанови ВП № 72350340 від 07.08.2023 старшим державним виконавцем Чугуївського ВДВС відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] відповідно до рішення Зачепилівського районного суду Харківської області. З постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 02.11.2023 вбачається, що боржник [PERSON] отримує дохід у Військовій частині [NUMBER] . Відповідно до Виписного епікризу №8872 солдат [PERSON] в період з 15.10.2022 по 17.10.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім. Проф. М.Ф. Руднєва» з діагнозом «вогнепальні поранення лівого плеча, правої гомілки з переломом кістки та правого стегна». Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого № 78572 [PERSON] проходив лікування у КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» в період з 06.12.2022 по 19.12.2022, після курсу лікування був виписаний з покращенням під спостереження травматолога, знято шви та ас. пов`язка, рекомендовано обмеження фізичного навантаження на нижню кінцівку. З виписки № 19991 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого виданої КНП «Обласна клінісна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради вбачається, що солдат [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 18.10.2022 по 10.11.2022, 26.10.2022 проведено хірургічну операцію в ділянці правої гомілки. В задовільному стані виписано з відділення та рекомендовано нагляд хірурга, пов`язки з бетайод, ванни з елакасолом. Відповідно до довідки лікаря невролога «Головного військового клінічного госпіталя» від 22.04.2024 солдату [PERSON] рекомендовано обмеження фізичних навантажень, звільнення від нарядів, стройових на час лікування. 21.03.2024 солдат [PERSON] звернувся з рапортом до начальника Військової частини [NUMBER] про звільнення з військової служби у зв`язку з наявністю на його утриманні 3-х неповнолітніх дітей. Під час перебування справи в суді на розгляді, а саме 20.10.2024 представником позивача [PERSON] було долучено до справи Витяг з наказу командира В/ч [NUMBER] № 299 від 20.10.2024 про звільнення у запас солдата [PERSON] . Згідно ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин. Частина 1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти -платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище,сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставині сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (висновок Верховного суду викладений у постановах від 25.09.2019 у справі № 755/14148/18; від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що на даний час він не має можливості виплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини його заробітку, так як він сплачує аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , також на його утриманні знаходиться дружина [PERSON] та малолітній син [PERSON] , [INFO] , що створить для нього в подальшому проблеми з виплатою аліментів. Ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, суд повинен виходити також з інтересів дитини, на утримання якої сплачуються зазначені аліменти. З урахуванням вимог ч. 2 ст.182СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів (а саме від 14.02.2022), визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Згідно постанови Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19 батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. На думку суду вимога позивача про зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/8 буде значно звужувати законне право малолітнього [PERSON] на належне утримання, яке передбачене нормами СК України. Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed