Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

23 жовтня 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві посилається на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час вона звернулася до суду з позовом про його розірвання. За час подружнього життя в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою. Вказує, що неповнолітня донька повністю перебуває на її утриманні, оскільки відповідач не цікавиться її потребами. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. Усної угоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини та сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Враховуючи її матеріальне становище, а саме те, сама вона не може забезпечити дитині належний рівень життя, а також те, що їй невідомо, чи працює офіційно відповідач, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень щомісячнго, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 17 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсуності, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсуності, позов визнав повністю. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час згідно рішення суду від 05.12.2024 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що неповнолітня дитина перебувають на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У силу ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачено\~статтею 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, дохід, стан його здоров`я, встановлений прожитковий мінімум для дитини даного віку, з урахуванням визнання пощзову відповідачем, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 5000 гривень щомісячно. Відповідно до п.1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6\~статті 141\~ЦПК України судовий збір в сумі 1211 грн.20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved