Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] звернулася до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову вказує на те, що 24.07.2024 року о 18-57 год., [PERSON] , знаходячись в громадському місці - проїзна частина дороги по вул.М.Арнаутська біля буд.№1 в м.Одеса, безпричинно висловлювався грубою нецензурною лайкою в адресу потерпілої [PERSON] - яка знаходилась за кермом автомобіля «BMW», д/н « [NUMBER] », а також завдав сильних ударів кулаком руки по лобовому склу даного автомобіля, у зв`язку з чим здійснив його навмисне розбиття Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 27.08.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Посилаючись на те, що вищевказаними діями відповідача по справі їй було завдано матеріальну шкоду в розмірі 11100 грн., яка складається з заміни лобового скла, а також моральної шкоди в розмірі 50000 грн., просила задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь вказану суму, а також судовий збір. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.10.2024 року відкрито провадження у вищенаведеній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 14.01.2025 року виправлено описку допущено в ухвалі суду від 16.10.2024 року, в частині відкриття провадження за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання призначене на 15.01.2025 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Разом з тим, в судовому засіданні, яке було призначене на 31.10.2024 року надав пояснення, відповідно до яких підтвердив обставини викладені в позовній заяві, та не заперечував факту розбиття ним скла в автомобілі позивача, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.07.2024 року о 18-57 год. [PERSON] , знаходячись за адресою: м.Одеса, вул.М.Арнаутська, буд.1, у громадському місці висловлюючись грубою нецензурною лайкою у бік [PERSON] вдарив кулаком по лобовому склу автомобіля «BMW», д/н « [NUMBER] », чим скоїв дрібне хуліганство та вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. Згідно постанови Приморського районного суду м.Одеси від 27.08.2024 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інше, справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «BMW», д/н « [NUMBER] » належить позивачу [PERSON] . Судом також встановлено, що позивачем понесені витрати на відновлення транспортного засобу «BMW», д/н « [NUMBER] », а саме здійснено заміну лобового скла, що становить 11100 грн. Вказане підтверджується копією довідки з СТО «Люкс-Авто» №229902 від 05.08.2024 року. Частиною 3 статті 386\~ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до частин першої статті 1166\~ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями статті 1192\~ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~6\~від 27\~березня 1992\~р.\~«Про практику\~розгляду судами\~цивільних справ\~за позовами\~про відшкодування\~шкоди» відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні потерпілому заподіяних збитків грішми, на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. За загальними правилами цивільно-правової відповідальної та вимог ст.ст.1166-1167\~ЦК України позивач має довести розмір завданої йому шкоди та причинний зв`язок між діями відповідача та завданою шкодою, а відповідач у свою чергу - відсутність вини. На переконання суду позивач довів факт того, що її майну завдано шкоду внаслідок неправомірних дій відповідача, а також підтверджено їх розмір, а останній у відповідності до положень статей 12, 76-81\~ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 11100 грн. Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди суд виходить з такого. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд вважає доведеним, що позивачу була завдана моральна шкода, яка виразилась у тому, що в результаті дій відповідача, він переніс страждання, пов`язані зі знищенням майна, характером протиправних дій відповідача та його зухвалістю. З огляду на зміст і обґрунтування позовних вимог, встановлені судом обставини та досліджені докази, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, в сумі 5000 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11100 грн., а також 5000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial