Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач 1), [PERSON] (далі - Позивач 2) звернулись до суду з позовом до Андрушківської сільської ради, Житомирського району, Житомирської області (далі - Відповідач) про визнання права власності на житловий будинок в якому вказують, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . Позивачі прийняли спадщину після смерті матері, проте при зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно, отримали відмову в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право спадкодавця на житловий будинок. На підставі вищевикладеного, Позивачі просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті матері, в рівних частках за кожною, право власності на житловий будинок. Позивачі та їх представник в підготовче судове засідання не з`явились, в поданій позовній заяві позивачі просили справу розглядати без їх участі. Представник Відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, 23 грудня 2024 року через канцелярію суду надав заяву в якій позов визнав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. /а.с.27/ Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . /а.с.7/ Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 13 жовтня 1979 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу змінилось на « [PERSON] ». /а.с.6/ Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . /а.с.8/ Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 02 січня 1978 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу змінилось на « [PERSON] ». /а.с.9/ Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] ./а.с.10/ ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] станом на 04 листопада 2024 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , згідно характеристики до складу домоволодіння входять: - житловий будинок під літерою «А»; - прибудова під літерою «а»; - сарай під літерою «Б»; - літня кухня під літерою «В»; - льох з шийкою під літерою «Г»; - ворота «№ 1»; - хвіртка «№ 2» /а.с.11-14/ 11 липня 2024 року за вих.№ 43 Харліївським старостинським округом повідомлено, що на час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вона була власником житлового будинку в [ADDRESS] . /а.с.15/ Як вбачається з довідки виданої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Мітніцьким Ю.Г. № 237/02-14 від 17 липня 2024 року, після смерті [PERSON] , яка постійно до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після померлої є - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . /а.с.16/ 14 листопада 2024 року за вих.№ 384/02-14, приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Мітніцьким Ю.Г. повідомлено [PERSON] та [PERSON] про те, що після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] за їх зверненнями була заведена спадкова справа та спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] . В отриманні свідоцтв про право на спадщину за законом на належне померлій спадкове майно - житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , було відмовлено в зв`язку з тим, що заявники не надали документ, який підтверджує право спадкодавця на житловий будинок. /а.с.17/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок після смерті матері з тих підстав, що вона за життя не оформила право власності на майно, в зв`язку з чим, нотаріусом було відмовлено у видачі їм свідоцтв про право на спадщину. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Відповідно до пункту 4.15. частини 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 грудня 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності із статтею 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Згідно приписів частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що Позивачами доведено наявність підстав для визнання за ними права власності на будинок, в порядку спадкування за законом після смерті матері. Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач в поданій позовній заяві просить судові витрати віднести на свій рахунок, в зв`язку з чим суд не здійснює їх подальший розподіл.

Outcome: approved