Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.03.2016 між нею та громадянином Сполучених штатів Америки [PERSON] було зареєстровано шлюб, запис акту про укладення шлюбу складено 03.03.2016 Департаментом охорони здоров`я Бюро запису актів цивільного стану [PERSON] , номер справи СFN 20160073598, округ Палм [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось, сімейні відносини між ними з лютого 2021 року фактично припинені. Зазначає, що вони втратили почуття любові один до одного, шлюб існує формально, спільне господарство не ведуть. Майнового спору між ними немає. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому просить строк на примирення не надавати та розірвати між ними шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Ухвалою суд від 21.11.2024 прийнято та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Могилей С.В. не з`явилася, до початку адвокатом подано заяву, і якій просить розгляд справи проводити без їхньої участі, позовні вимоги підтримують та наполягають на розірванні шлюбу, судові витрати просять не стягувати з відповідача на користь позивача. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Тарасенко А.Ю. у судове засідання не з`явилися, до початку адвокатом подано заяву, і якій просить розгляд справи проводити без їхньої участі. Зазначає, що позовні вимоги його клієнт визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. При цьому вказує, що питання про участь батька у вихованні спільної дитини сторін впродовж двох років вирішується у позасудовому порядку. Враховуючи заяви представників позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 01.03.2016 між позивачкою [PERSON] та громадянином Сполучених штатів Америки [PERSON] було зареєстровано шлюб, запис акту про укладення шлюбу складено 03.03.2016 Департаментом охорони здоров`я Бюро запису актів цивільного стану [PERSON] , номер справи СFN 20160073598, округ Палм Біч Флорида, що підтверджується даними копії сертифіката (свідоцтва) про шлюб від 01.03.2016, з апостилем та на нотаріально засвідченим перекладом на українську мову. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження від 02.09.2022 № 109-2017-149165, з Апостилем та нотаріально засвідченим перекладом на українську мову, що міститься у матеріалах справи. Дитина наразі проживає з матір`ю, згідно заяви представника відповідача адвоката Тарасенка А.Ю. на час розгляду справи (впродовж двох років) у позасудовому порядку вирішується питання щодо участі батька у вихованні дитини, однак сторони до спільної згоди не прийшли. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, а тому, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved