Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина - [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2023 року і до досягнення ним повноліття. На обґрунтування свого позову вона вказала, що [PERSON] довгий час перебувала у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON] . [INFO] від цивільного шлюбу позивача та відповідача народився син [PERSON] , про що Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) складено відповідний актовий запис №804. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.03.2016 року батьком малолітнього [PERSON] є [PERSON] , проте з моменту народження дитини, [PERSON] жодного разу не проявив бажання спілкуватись, виховувати та піклуватися про малолітнього сина. Відповідно до довідки Хмельницького закладу дошкільної освіти №5 «Соловейко» Хмельницької міської ради Хмельницької області №01-25/33 від 17.02.2023 року, батько [PERSON] не приймав участь у громадському житті групи та у вихованні дитини. Згідно із характеристикою відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області від 22.02.2023 року [PERSON] характеризується позитивно, приймає участь у громадському житті приймає участь, з сусідами має дружні відносини, до адміністративної відповідальності не притягувалась. На профілактичному обліку не перебуває. Відповідно до відповіді на адвокатський запит її представника до КП «Хмельницького міського центру первинної медико-санітарної допомоги №2» Хмельницької міської ради, всі відвідування неповнолітнього [PERSON] , батько жодного разу не супроводжував дитину. Згідно довідки комунального закладу загальної середньої освіти «Початкова школа №1 Хмельницької міської ради» №01-42/38 від 07.02.2023 року [PERSON] не бере участі у вихованні дитини. Таким чином, вищезазначеними обставинами підтверджується наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина - [PERSON] , [INFO] . Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи інтереси на потреби дитини, можливо дійти висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу ) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде справедливим та достатнім на користь законного представника дитини. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідка [PERSON] , яка в судовому засіданні засвідчила, що відповідач в останнє спілкувався зі своїм сином три місяці назад, відповідач спілкується зі своїм сином раз на три місяці, коли той розмовляє з своїм дядьком; коли [PERSON] телефонував сину, щоб привітати його з днем народження то син відмовився спілкуватися з ним; дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав, судом об`єктивно встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , про що Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) складено відповідний актовий запис №804. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки Хмельницького закладу дошкільної освіти №5 «Соловейко» Хмельницької міської ради Хмельницької області №01-25/33 від 17.02.2023 року, [PERSON] [INFO] , дійсно відвідував Хмельницький заклад дошкільної освіти №5 «Соловейко» Хмельницької міської ради Хмельницької області з 01 жовтня 2019 року по 31.05.2022 рік. За час перебування дитини в навчальному закладі його батько, [PERSON] , не приймав участь у громадському житті групи та у вихованні дитини. Згідно довідки комунального закладу загальної середньої освіти «Початкова школа №1 Хмельницької міської ради» №01-42/38 від 07.02.2023 року: [PERSON] , [INFO] комунального закладу загальної середньої освіти «Початкова школа №1 Хмельницької міської ради», про те, що батько [PERSON] не бере участі у вихованні дитини. Суд, не бере до уваги вказані довідки, оскільки вони стосуються [PERSON] і [PERSON] , а не [PERSON] , відповідача по справі. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради надано суду висновок від 15.09.2023 року відповідно до якого орган опіки та піклування вважає позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] , недоцільним. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради надано суду повторний висновок від 10.10.2024 року відповідно до якого орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] . У вказаному висновку зазначено, що за інформацією відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 09.09.2024 року №3749/03-10 громадянина [PERSON] , [INFO] , було знято із зареєстрованого місця проживання 11.05.2023 року за заявою власника житла з адреси: [ADDRESS] . Служба у справах дітей не володіє інформацією, де на сьогодні вищеназваний громадянин проживає. Тому працівники служби у справах дітей не можуть обстежити його житлово побутові умови. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 01.08.2023 року умови проживання дитини задовільні. Відповідно до повідомлення відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради - [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Обидва вказані висновки затверджені рішенням Хмельницької міської ради. При цьому, з висновків вбачається, що обстеження умов проживання [PERSON] не проводилось. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Отже, ухилення від виконання своїх обов`язків із виховання дитини повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки, змінити її в кращу сторону не бажає, нехтуючи при цьому найкращими інтересами дитини, внаслідок чого її фізичний, психічний і моральний розвиток піддаються небезпеці. З вищевикладених та досліджених в судовому засіданні доказів не вбачається, що відповідач своїх обов`язків по вихованню дитини належним чином не виконував, оскільки документально підтверджено. Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач є тією особою, поведінка чи дії якої можуть свідчити про негативний вплив на дитину, а тому позбавлення батьківських прав відповідача не відповідає інтересам дитини. При цьому у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, у зв`язку із неналежним поводженням щодо дитини, вчиняв насильство по відношенню до них. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради надано суду повторний висновок від 10.10.2024, не містить мотивованих висновків необхідності позбавлення банківських прав відповідача, умови проживання останнього не обстежувались, не з`ясовувались дійсні причини невиконання ним батьківських обов`язків щодо їх дитини. Вказаний висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, який носить рекомендаційний характер, не містить однозначних обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування відносно відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, а тому відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд з ним не погоджується та до уваги не приймає. При цьому, суд вважає, що слід взяти до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 15.09.2023 року відповідно до якого орган опіки та піклування вважає позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] , недоцільним. Враховуючи вищевикладене, обставини справи, захист інтересів дітей щодо їх права на батьківське піклування, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав, слід відмовити. Також слід попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до дитини [PERSON] , [INFO] та покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків. Вирішуючи позовні вимоги, в частині стягнення аліментів, суд враховує, що на даний час [PERSON] , проживає разом з позивачем та перебуває на її утримані. Доказів тому, що відповідач вимоги закону щодо утримання дитини виконує, матеріальної допомоги надає, до суду не надано. Відповідно до ст. 180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2023 року і до досягнення ним повноліття. При цьому суд вважає, що стягнення аліментів в розмірі ? частини заробітку /доходу/, щомісячно, з відповідача будуть достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, відповідно до наданих суду сторонами доказів. На підставі наведеного та

Outcome: approved