Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 34825 грн. за кредитним договором № 12867-07/2022 від 23.07.2022 року та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.07.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія\~«Інвеструм» та\~ [PERSON] був укладений кредитний договір, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Договір був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 31.05.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №31052023 відповідно до якого позивач отримав право вимоги до [PERSON] у сумі 34825 грн., з яких 9000 грн.- тіло кредиту, 25825 грн. - відсотки. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 31.05.2023 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій, однак відповідач не здійснює погашення заборгованості, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Представник відповідача адвокат Пузін Д.М. звернувся до суду про слухання справи без його участі та подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі оскільки він не укладав та не підписував кредитний договір, електронного підпису не отримував. Матеріали позовної заяви не містять доказів того, що електронний підпис, яким було підписано кредитний договір належить саме відповідачу та відсутні докази перерахування ТОВ «ФК «Інвеструм» коштів саме відповідачу. Представник позивача подав відповідь на відзив в якому зазначив, що для укладення кредитного договору № 12867-07/2022 від 23.07.2022 відповідачем було вчинено ряд дій без здійснення яких договір був би не укладеним, що свідчить підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі. Тому посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що він не укладав договір не може бути прийнято до уваги. Також зауважує, що відповідач не звертався до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення відносно нього шахрайства та не оскаржував правомірність укладення договору. Також просив суд слухати справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов до наступних висновків: Згідно з договором про надання фінансового кредиту №12867-07/2022 від 23.07.2022 р. ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надало [PERSON] кредит в розмірі 9000 грн. строком на 25 днів, до 16.08.2022. за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% за добу. Згідно з договором факторингу №31052023 від 31.05.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав, зокрема і щодо зобов`язань боржника [PERSON] . Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 31.05.202 заборгованість [PERSON] становить 34825, 00 грн., з яких тіло кредиту - 9000 грн., проценти 25825 грн. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом суд враховує правову позицію, зазначену в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №910/1238/17 касаційний суд, формуючи практику, дійшов такого висновку: «проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст.\~1048 ЦК України. Судом встановлено, що відповідно до п.1.2 Договору строк на який надається кредит становить 25 днів, тобто до 16.08.2022. Відповідно до п.1.3 Договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% за добу. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими. Щодо посилань відповідача на те, що він не підписував кредитного договору та не отримував коштів на свої рахунки, суд приходить до висновку, що дані заперечення є необґрунтованими та не доведеними належними доказами. Крім того, суд зазначає, що незважаючи на заперечення щодо укладення договору від його імені відповідач не звертався до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення відносно нього шахрайства та не оскаржував правомірності укладення кредитного договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved