Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Представник Акціонерного\~товариства "УНІВЕРСАЛ\~БАНК"\~звернувся до\~суду з\~вказаним позовом,\~в обґрунтування\~якого вказав,\~щов жовтні 2017 року він запустив новий проект "monоbank", в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки "monоbank". На останніх за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт, а банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та ідентифікаційного коду в мобільний додаток, а видача картки після верифікації фізичної особи здійснюється в точці видачі чи спеціалістом банку за адресою, яку вказує клієнт. Умови обслуговування рахунків фізичних осіб в банку опубліковані на офіційному сайті цього банку та доступні для ознайомлення. Відповідно до п.п. 4.3., 4.8.1. цих Умов клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, вважаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком прямо передбачених в законодавстві. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в мережі Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Підпунктами 3.1., 3.4., 3.5. пункту 3 розділу ІІ вказаних Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «monоbank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Остання передається клієнту не активованою, для її активації необхідно додати інформацію в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. При проведенні операції з карткою встановлюється пін-код, який є аналогом власноручного підпису клієнта. Надання і обслуговування кредиту обумовлюється п.5 розділу ІІ цих Умов. Клієнт повинен здійснювати операції в межах кредитного ліміту з урахуванням вартості послуг банку, відповідно до тарифів. На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки, які нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів в році, за процентними ставками, зазначеними в тарифах, а процентна ставка за кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується у мобільному додатку. Клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати мінімальний платіж в розмірі та термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу нараховується штраф. В разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифі, що діють на дату нарахування. У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок такої простроченої заборгованості банк нараховує штраф, який не може бути більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту та діє відсоткова ставка за користування кредитом в розмірі 0,00001%. При істотному порушенні зобов`язань банк надсилає на мобільний додаток повідомлення про порушення із зазначенням дій, щодо їх усунення. Відповідач 24 квітня 2020 року звернувся в банк з метою отримання кредиту, підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та отримав кредит в розмірі 10 000 грн у вигляді кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Однак, умови договору відповідач не виконував належним чином, що призвело до утворення заборгованості за тілом кредиту, загальний розмір якої станом на 05 серпня 2024 року складає 10\~459,49 грн. Від погашення цієї заборгованості відповідач ухиляється, тобто не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором, що є порушенням прав позивача. Отже, ця боржник вважається таким, що прострочив виконання взятих на себе зобов`язань, оскільки він не виконав їх у встановлений договором строк. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в сумі 3 028,00 грн., понесені позивачем по сплаті судового збору. Ухвалою від 30 жовтня 2024 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу за відсутності представника банку, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав. Крім того, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке: Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 24\~квітня 2020\~року відповідач звернувся до позивача з метою отримання кредиту, підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та отримала кредит в розмірі 10 000 грн у вигляді кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка (а.с.11). Судом встановлено, що відповідач станом на 05\~серпня 2024 року порушив умови зазначеного кредитного договору і має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10\~459,49\~грн. Вказане стверджується даними відповідного розрахунку (а.с.9-10). Доказів погашення заборгованості перед банком відповідач суду не надав. Враховуючи наведене, дослідивши докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову Акціонерного товариства «Універсал Банк», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання договору про\~надання банківських\~послугвід 24 квітня 2020 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яку відповідач у добровільному порядку не погасив. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість, що відповідає розрахунку заборгованості та підтверджено письмовими доказами. Відповідно до ч. 1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 1050 ЦК України та

Outcome: approved