Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

25 липня 2024 року Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулося до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення з [PERSON] на свою користь заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в сумі 18\~537,74 грн, 3% річних у сумі 454,75 грн та інфляційних втрат у сумі 3\~422,86 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач до 29.12.2021 був фактичним споживачем послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , проте вчасно та у відповідному розмірі оплату послуг не здійснив, в результаті чого утворилась заборгованість за період з серпня 2007 року по грудень 2021 року у сумі 18\~537,74 грн, на яку, з урахуванням сум боргу на певні дати, позивачем нараховані 3% річних та інфляційні втрати за період з липня 2018 року по грудень 2021 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2024 року, цивільну справу №203/3802/24, провадження №2/0203/1534/2024, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 26.07.2024 року. Згідно ч. 8 ст.187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, через підсистему «Електронний суд» 26.07.2024 зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача [PERSON] , за результатами якого отримано відповідь №709052 від 26.07.2024, що за вказаними параметрами особу не знайдено. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом 30.07.2024 зроблено запит до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради стосовно реєстрації місця проживання [PERSON] 05 вересня 2024 року на адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла відповідь з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради за вих. №1107 від 28.08.2024, відповідно до якої, згідно реєстру територіальної громади відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] на території міста Дніпра відсутні. У відповідності до частини 10 статті 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2024 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України\~призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників. Представник позивача у судові засідання не з`явився, у позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи без його участі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280,\~287,\~288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] у спірний період з серпня 2007 року по грудень 2021 року був власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. № 78/01-16 від 11.08.2016 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого станом на 21.03.2024. Позивачем відповідно до державної програми забезпечення населення України надавалися послуги з водопостачання і водовідведення за адресою [ADDRESS] , власником якої до 29.12.2021 був відповідач, відповідно, належить дійти висновку, що між КП «Дніпроводоканал» ДМР та відповідачем встановились фактичні відносини з приводу надання зазначених послуг. Згідно рішення Дніпропетровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року про розподіл плати за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.68\~ЖК Української\~РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.67\~ЖК Української\~РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» №1875-IV\~від 24\~червня 2004\~року (який діяв до 01 травня 2019 року) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно п.5 ч.3 ст.20\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» №1875-IV\~від 24\~червня 2004\~року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або, за згодою власника, інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує ЖК-послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання такої послуги. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2015 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.22\~ЗУ «Про\~питну воду\~та питне\~водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 9 листопада 2017 року, який введено в дію 01 травня 2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно п.15 ч.2\~ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року, який введено в дію 01 травня 2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року №6-2951цс15. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, згідно визначених у різні періоди відповідних тарифів, за адресою: [ADDRESS] , власником якої за період з серпня 2007 року по грудень 2021 року був відповідач, на ім`я якого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за період з серпня 2007 року по грудень 2021 року складає 18\~537,74 грн. Враховуючи встановлені обставини фактичного споживання послуг позивача, за відсутності доказів на спростування таких обставин і недоведеність зворотнього, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог стосовно заборгованості за надані послуги та наявність підстав для захисту прав позивача і присудження з відповідача до стягнення на користь позивача суми боргу за спожиті послуги за період серпня 2007 року по грудень 2021 року, що складає 18\~537,74 грн. Згідно ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. У зв`язку з цим, суд також вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних збільшень за період з 07.2018 року по 12.2021 року в сумі 3\~422,86 грн та 3% річних за цей же період в сумі 454,75 грн. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення в сумі 22\~415,35 грн, з яких: сума основного боргу 18\~537,74 грн (за період з серпня 2007 року по грудень 2021 року), інфляційне збільшення 3\~422,86 грн (за період з липня 2018 року по грудень 2021 року), 3% річних 454,75 грн (за період з липня 2018 року по грудень 2021 року). Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3\~028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved