Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

04 січня 2024 року адвокат Карнаух В.А. звернувся до суду із вищезазначеним позовом в інтересах позивача [PERSON] , в якому просить: - визнати незаконним та скасувати пункт V протоколу засідання правління Садового товариства «Здоров`я» від 24.12.2022, яким задоволено прохання [PERSON] про переоформлення на нього земельної ділянки № [NUMBER] в зв`язку зі смертю його батька [PERSON] ; - визнати незаконним та скасувати пункт IV протоколу загальних зборів Садового товариства «Здоров`я» від 29.04.2023 в частині переоформлення ділянки № [NUMBER] на [PERSON] та прийняття його в члени Садового товариства «Здоров`я»; -зобов`язати Садове товариство «Здоров`я» розглянути заяву [PERSON] щодо її прийняття у члени Садового товариства «Здоров`я» та переоформити на неї земельну ділянку № 134. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа на підставі заяви позивача. Мати позивача була членом СТ «Здоров`я» та користувалася земельною ділянкою № [NUMBER] . Приблизно влітку 2022 року позивач звернулась до голови СТ «Здоров`я» з метою вступу у члени товариства замість померлої матері, однак їй було відмовлено. 17.09.2022 голова СТ «Здоров`я» [PERSON] у відповіді на адвокатський запит повідомив, що земельна ділянка № [NUMBER] у 2015 році була переєстрована з [PERSON] на її сина [PERSON] . З наступної відповіді голови СТ «Здоров`я» позивачу стало відомо, що [PERSON] користується даною земельною ділянкою з 2015 року згідно книги обліку сплати річних членських внесків. Однак документів, які б підтверджували перехід права на спірну земельну ділянку з [PERSON] на [PERSON] , у товаристві не збереглися. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спірну земельну ділянку було переоформлено на його сина - [PERSON] (відповідача по справі) на підставі заяв останнього, протоколу засідання правління від 24.12.2022, протоколу загальних зборів від 29.04.2023, та прийнято його в члени СТ «Здоров`я». 02 листопада 2023 року позивач письмово звернулася до голови СТ «Здоров`я» з вимогою виключити зі списків членів СТ «Здоров`я» [PERSON] (скасувати протокол засідання правління від 24.12.2022) та оформити садову земельну ділянку № 134 на неї. Проте, позивач отримала відповідь на свої звернення, в якій зазначено, що підстав для виключення [PERSON] із Товариства немає, а отже підстави для прийняття її у члени Товариства відсутні. Позивач [PERSON] вважає, що СТ «Здоров`я» незаконно прийняли [PERSON] у члени СТ «Здоров`я» та переоформили на нього земельну ділянку, оскільки докази (заяви про вступ, протоколи про прийняття у члени, підтвердження сплати вступних внесків), які б підтверджували факт прийняття в члени Товариства [PERSON] (батька відповідача [PERSON] ) у 2015 році, як того вимагає Статут Товариства, відсутні. А лише сплата періодичних членських внесків, на її думку, не може бути підставою для вступу до Товариства. А тому позивач вважає, що її мати [PERSON] , на час смерті була членом СТ «Здоров`я» та користувалася спірною земельною ділянкою. Після її смерті право на вступ у Товариство мав один із спадкоємців, що передбачено п.2.2 Статуту. Зазначила, що її рідний брат [PERSON] (батько відповідача) не міг бути спадкоємцем після смерті їх матері [PERSON] , оскільки спадщину не прийняв та жодних заяв про відкриття спадкової справи до нотаріуса не подавав. Натомість позивачем було подано заяву до нотаріуса та відкрито спадкову справу, що підтверджує її статус спадкоємця після померлої матері [PERSON] . За таких обставин, позивач [PERSON] вважає, що є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після померлої матері [PERSON] , а отже, саме вона повинна бути членом СТ «Здоров`я» та користуватися земельною ділянкою № 134. Відповідач СТ «Здоров`я» заперечує проти задоволення позовних вимог та у своєму відзиві, зокрема, зазначає, що відповідно до відомостей, що маються у Товаристві, [PERSON] був прийнятий у члени садового товариства за заявою з 2015 року, своє членство отримав від матері, яка подала заяву про вихід з Товариства. З даного приводу зі слів очевидців прийом [PERSON] у члени товариства проводився загальними зборами, оскільки паперова інформація відсутня. Дане ствердження було отримано з опитування старожилів садового товариства. Про відсутність архівних матеріалів на запит адвоката була надана відповідь від листопада 2023 року, де в п. 3 вказано, що процедура прийняття в члени садового товариства [PERSON] була дотримана і це можуть підтвердити за потреби члени садового товариства в суді. Відповідно до відомостей та журналу садового товариства, [PERSON] не мав заборгованості по сплаті членських внесків, до дня смерті обробляв земельну ділянку, що посвідчують сусіди ділянок, що межують з ділянкою № [NUMBER] , яка була у використанні [PERSON] . Відповідно до пункту 2,5 Статуту, прийом в члени Товариства проводиться правлінням товариства та письмовою заявою особи, що вступає. Рішення приймається на протязі одного місяця з дня подання заяви. Особа, що вступає вважається членом Товариства при позитивному рішенні правління і затвердження загальними зборами членів Товариства. Кожний новий член вносить вступний, річний та цільові внески. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про кооперацію», членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Відповідно до ст.11 Закону України «Про кооперацію», вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Після смерті [PERSON] його син [PERSON] 01.10.2022 подав заяву на переоформлення земельної ділянки на нього у зв`язку зі смертю його батька. У грудні 2022 року відбулося засідання правління товариства, яке погодило переоформлення земельної ділянки № [NUMBER] на [PERSON] на підставі поданої ним заяви та копії документів. У зв`язку з військовим станом загальні збори були проведені тільки наприкінці квітня 2023 року. Загальними зборами була затверджена заява [PERSON] від 01.10.2022 року про переоформлення на нього земельної ділянки № [NUMBER] з подальшим прийняттям його в члени садового товариства. Його згода на членство в садовому товаристві підтверджується заявою від 03.05.2023 року. Зазначає, що дії садового товариства щодо проведення засідання правління та порядку проведення загальних зборів членів садового товариства відповідають вимогам Закону України «Про кооперацію». За таких обставини просить позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення ( а.с.67-69). У відзиві на позов, поданому представником відповідача [PERSON] - адвокатом Замура Л.П., зазначено, що за життя померла [PERSON] передала у 2015 році своє членство у СТ «Здоров`я», тобто право користування земельною ділянкою № [NUMBER] , своєму сину [PERSON] , померлому у 2022 році. Право власності ні на садовий будиночок ні на земельну ділянку [PERSON] до 2015 року не оформила, а отже посилання позивача на ст. 1218 ЦК України та ст. 1268 ЦК України вважає необгрунтованими, так як відповідно до п.2 ч. 1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами. Вказує, що оскільки земельна ділянка та садовий будинок не були у приватній власності померлої [PERSON] , за її особистої згоди за життя право членства у СТ «Здоров`я» було передано [PERSON] , який постійно проживав у даному будинку, користувався ним та обробляв садову ділянку, то переважним правом у членстві СТ «Здоров`я» після смерті батька скористався його син [PERSON] , що не суперечить п.2.2 Статуту. Оскільки, а ні будинок, а ні земельна ділянка № [NUMBER] у приватній власності не перебувало, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, а син померлого [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, тому Товариство і прийняло в законний спосіб заяву відповідача [PERSON] , розглянуло її на правлінні у відповідності до Закону України «Про кооперацію» та винесло це питання на розгляд загальних зборів. Вважає, що позивач у позові не порушує питання майнового спадкування, а порушує питання корпоративного права членства в садовому товаристиві, тому, на думку представника відповідача, дана справа підсудна господарському суду. За вказаних обставин, просила закрити провадження у справі за непідсудністю спору суду загальної юрисдикції ( а.с.57-61). У відповіді на відзиви, представник позивача - адвокат Карнаух В.А. просить відхили доводи відповідачів, викладені у відзивах на позов, вказуючи, що всупереч вищезазначеним доводам, позивач не є членом або колишнім членом СТ «Здоров`я», а тому між нею та СТ «Здоров`я» відсутні корпоративні відносини, а тим паче відсутній спір стосовно створення, діяльності, управління або припинення діяльності СТ «Здоров`я». Вважає, що доводи представника Москаленка О.С., що зазначена справа підсудна господарській юрисдикції не мають юридичного підтвердження, оскільки господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів. Оскільки позивач не є членом СТ «Здоров`я», а отже не перебуває у корпоративних відносинах із садовим товариством і спір не стосується створення, діяльності, управління чи припинення діяльності садового товариства, вважає, що зазначена справа підсудна Чернігівському районному суду Чернігівської області ( а.с.72-75). Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Замури Л.П. про закриття провадження у справі з огляду на необхідність розгляду цього спору в порядку господарського судочинства. Підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, надала повноваження на представлення її інтересів адвокату Карнауху В.А. ( а.с. 41, 42). В судовому засіданні представник позивача- адвокат Карнаух В.А. позов підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові та у відповіді на відзиви. Вважає, що факт заведення спадкової справи свідчить про прийняття спадшини [PERSON] після смерті матері. Представник Садового товариства «Здоров`я» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав повноваження на представлення його інтересів адвокату Замурі Л.П. ( а.с. 55,56). Представник відповідача [PERSON] - адвоката Замура Л.П. в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов. Просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 16.11.1965, [PERSON] є матір"ю [PERSON] , позивача по справі (а.с. 12). Зміна прізвища позивача на " [PERSON] ", а потім на " [PERSON] " підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та копією довідки Управління реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради №748 від 30.08.1999 ( а.с.10,11). Згідно зі Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.07.1962 [PERSON] є матір"ю [PERSON] (а.с. 18). Згідно зі Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.12.1989, [PERSON] є батьком [PERSON] , відповідача 2 по справі (а.с.40) Тобто, відповідач [PERSON] є рідним племінником позивача [PERSON] та онуком [PERSON] . З копії Книжки члена садівничого товариства виданої 24.03.1989 вбачається, що [PERSON] користувалася у садівничому товаристві (назва товариства не зазначена) земельною ділянкою № [NUMBER] , сплачувала членські внески, останній раз 23.05.2015 (31-32). У відповідях на запит адвоката, СТ «Здоров`я» повідомлено, що відповідно до запису в журналі реєстрації обліку членських внесків в 2015 році земельна ділянка № [NUMBER] перереєстрована з [PERSON] на [PERSON] . Земельною ділянкою №134 з 2015 року по [INFO] користувався [PERSON] , на якого була переоформлена дана земельна ділянка та, який був прийнятий у члени садового товариства. (а.с.19,20,26) У відповіді також зазначено, що на підставі відомостей про сплату річних членських внесків за земельну ділянку №134 та сплату електроенергії за період 2019-2022 [PERSON] сплачував платежі. Попередні відомості про сплату річних членських внесків та сплату електроенергії відсутні у товаристві. Всі зобов`язання щодо сплати всіх обов`язкових платежів [PERSON] виконувалися справно ( а.с.20). Із долученої відповіді на адвокатський запит та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.02.2018, де керівником СТ «Здоров`я» зазначено [PERSON] , встановлено, що в товаристві відсутні документи (рішення чи протокол, заяви про вступ в члени товариства) до 2018 року щодо земельної ділянки № [NUMBER] , оскільки попереднім головою товариства, документи не передавалися ( а.с.20,83). Згідно записів у платіжних відомостях за період з 2019-2022 роки, журналі реєстрації підключень та оплати за споживання електроенергії та книги обліків внесків [PERSON] за номером ділянки 134 сплачував внески та за електроенергію. Слід зазначити, що у журналі реєстрації підключень та оплати за споживання електроенергії запис щодо ділянки 134, де користувачем зазначено [PERSON] , починається з 2017 року, а у книзі обліку внесків щодо цієї ж ділянки, де користувачем зазначено [PERSON] - запис починається з 2015 року. Зазначений запис у книзі обліку внесків свідчить, що земельна ділянка № [NUMBER] була оформлена з 2015 року на [PERSON] ( а.с.87-119). Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 11.04.2016, [PERSON] померла [INFO] (а.с.17). Довідкою приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу №264/01-16 від 01.11.2023 підтверджується, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом померлої [INFO] [PERSON] , спадкова справа №75/2023 заведена на підставі заяви позивача №245 від 30.10.2023 ( а.с.174). Станом на день видачі довідки - 01.11.2023, інші спадкоємці відсутні. Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 09.08.2022, [PERSON] помер [INFO] (а.с.37). У відповідь на запит адвоката, СТ ««Здоров`я» повідомлено ( а.с.20), що право користування земельною ділянкою № [NUMBER] зареєстровано за [PERSON] на підставі його заяв про переоформлення земельної ділянки та прийняття його в члени товариства після смерті батька [PERSON] . Його заява була розглянута на засіданні правління товариства (протокол засідання від 24.12.2022) та винесена до голосування на загальних зборах членів садового товариства. Одноголосно підтримано переоформлення ділянки на [PERSON] та прийнято його в члени товариства (протокол загальних зборів від 29.04.2023). Згідно Протоколу засідання правління СТ «Здоров`я» від 24.12.2022, на засіданні правління вирішено задовольнити прохання [PERSON] про переоформлення на нього ділянки № [NUMBER] в зв`язку зі смертю батька [PERSON] , який до цього користувався цією ділянкою, але остаточне рішення прийняти за результатами голосування на загальних зборах ( а.с.170-171). Згідно Протоколу загальних зборів СТ «Здоров`я» від 29.04.2023, на загальних зборах вирішили одноголосно переоформити ділянку № [NUMBER] на [PERSON] (сина померлого [PERSON] ), та прийняти в члени садового товариства (а.с.172-173). Членську книжку СТ «Здоров`я» на підставі рішення правління від 29.04.2023 (протокол №б/н), також оформлено на відповідача [PERSON] (а.с. 124-126). У відповідь на запит адвоката, СТ «Здоров`я» повідомлено, що земельна ділянка № [NUMBER] не приватизована, а тому не є об`єктом спадкування. Даною ділянкою користувалася [PERSON] , потім була переоформлена на [PERSON] , який постійно проживав на даній ділянці, ніхто інший до даної ділянки на той час зацікавленості не виявляв. Після смерті [PERSON] земельна ділянка № [NUMBER] була переоформлена на сина останнього - [PERSON] (а.с. 26). Таким чином, аналізуючи встановлені обставини справи, слід дійти висновку про те, що земельна ділянка № [NUMBER] з 2015 року була оформлена на [PERSON] , він користувався нею до дня смерті - [INFO] , сплачував внески, здійснював оплату за електроенергію. Факт того, що дана земельна ділянка була оформлена на [PERSON] зафіксовано у Протоколі засідання правління СТ «Здоров`я» від 24.12.2022. Позивач не користувалася земельною ділянкою № [NUMBER] , зацікавленість даною земельною ділянкою стала проявляти після смерті рідного брата - [PERSON] , про що свідчить надана позивачем відповідь на адвокатський запит від 17.09.2022 (19). Сторона позивача у позовній заяві вказує, що відповідачем не надано докази, які б підтверджували факт прийняття в члени товариства [PERSON] у 2015 році, як того вимагає Статут Товариства. Однак, такі доводи сторони позивача суд не може перевірити, оскільки у матеріалах справи відсутній статут СТ «Здоров`я», який діяв у 2015 році. З відповіді СТ «Здоров`я» вбачається, що даний Статут не був переданий колишнім головою, а тому відсутній у садовому товаристві (а.с.20). А відповідно до ст. 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність; статут кооперативу повинен містити такі відомості, зокрема, умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього. Суд також не може погодитися з доводами позову про те, що після смерті [PERSON] , тільки позивач [PERSON] , як спадкоємець, згідно з п.2.2 Статуту, мала право на вступ у СТ «Здоров`я» , виходячи з такого. [PERSON] померла [INFO] . Згідно п.2.2. Статуту садового товариства «Здоров`я», затвердженого загальними зборами Протокол №4 від 10.12.2016, у випадку припинення членства в Товаристві за станом здоров`я або смерті право на вступ у Товариство надається одному із спадкоємців. Отже, в такому випадку, на вступ у Товариство мали б претендувати, як спадкоємці першої черги або позивач [PERSON] (дочка спадкодавця) або [PERSON] (син спадкодавця), який помер майже через 6 років після смерті матері. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, ст. 1221, ст. 1270 ЦК України). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як встановлено судом із спадкової справи №75/2023, спадкова справа після смерті [PERSON] до 2023 року не відкривалася, була відкрита лише у 2023 році на підставі заяви про прийняття спадщини №245 від 30.10.2023, надісланою позивачем [PERSON] нотаріусу поштою. Відповідно до п.3.3-3.5 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальниїх дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮ України № 296/5 від 22 лютого 2012 року заява про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Згідно п.3.11 вказаного Порядку заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. На всіх заявах зазначаються дата і час їх надходження та номер спадкової справи. [PERSON] , після померлої матері [PERSON] , [INFO] надіслала нотаріусу заяву про прийняття спадщини поштою, справжність підпису спадкоємця [PERSON] у цій заяві засвідчена не була. Інформації про те, що позивач особито приходила до нотаріуса чи надсилала належним чином оформлену заяву про прийняття спадщини, як передбачено п.3.5 вказаного Порядку, спадкова справа №75/2023 не містить. В даному випадку, заведення спадкової справи нотаріусом не свідчить про подання заяви про прийняття спадщини, оформленої належним чином. Відповідно до п.3.21-3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальниїх дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮ України № 296/5 від 22 лютого 2012 року спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. В матеріалах спадкової справи відсутні докази, що позивач була зареєстрована за однією адресою разом зі спадкодавцем, або відповідне рішення суду. Згідно довідки Управління адміністративних послуг від 03.11.2023 №9123, [PERSON] станом на день смерті - [INFO] була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . А з ксерокопії довідки від 06.05.2016 №1516, не можна встановити якою організацією вона видана. Отже, з наданої суду копії спадкової справи не можна встановити, що позивач [PERSON] , у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері. При подачі будь-якої заяви про прийняття спадщини чи відмову від неї і незалежно від строку їх подачі нотарусом має заводитися спадкова справа. Згідно п.2.1. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальниїх дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮ України № 296/5 від 22 лютого 2012 року спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. А відтак посилання представника позивача на те, що факт заведення спадкової справи свідчить про прийняття спадшини [PERSON] є помилковими та суперечать ст.ст.1269,1270 ЦК України та п.п.3.13-3.15 вказаного Порядку, відповідно до якого для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Виходячи із встановлених судом фактичних обставин справи, зібраних у ній доказів та з урахуванням наведених вище норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки оспорюваними рішеннями не порушуються права позивача. Оскільки суд відмовляє в задоволенні вимоги про визнання незаконними рішень, то також не підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання СТ «Здоров`я» розглянути заяву позивача про прийняття в члени товариства та переоформити земельну ділянку, оскільки є похідними від перших двух вимог.

Outcome: dismissed