Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» (надалі ТзОВ «ФК «Управління активами») звернулася в суд із позовом до [PERSON] (надалі [PERSON] ) про стягнення боргу за договором позики №1794449 від 12 лютого 2021 року у розмірі 9\~582,00 гривні. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 12 лютого 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» і [PERSON] укладено договір позики №1794449, на підставі якого остання отримала в строкову позику грошові кошти в сумі 6 000,00 грн строком на 30 днів, тобто до 14.03.2021 р., зі сплатою відсотків за їх використання у розмірі 1,99% на день. Договір підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Того ж дня, Позикодавець на виконання п.1 договору позики № 1794449 від 12 лютого 2021 року, свої зобов`язання виконав, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6 000 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача за номером платіжної картки. 21.06.2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №2106, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру прав вимог №1 від 21.06.2021 року до договору факторингу №2106 від 21.06.2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 328,00 грн., з яких: 6 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14\~328,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. За умовами договору позики №1794449 від 12 лютого 2021 року, сума кредиту становить 6 000 грн., строк користування позикою - 30 днів. В строки визначені договором позики заборгованість не сплачена, тому позивачем прийнято рішення перерахувати нараховані первісним кредитором проценти в межах строку позики, яка визначена договором за базовою процентною ставкою в розмір 1,99% від суми позики за 1 день в період користування грошовими коштами. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 9\~582,00 грн., з яких 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3\~582,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики №1794449 від 12 лютого 2021 року у розмірі 9 582,00 грн., а також судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою суду від 27 вересня 2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подавала. У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив 12 лютого 2021 року між ТзОВ «Перше безпечне агентство необхідних кредитів» і [PERSON] укладено договір позики №1794449, на підставі якого остання отримала в строкову позику грошові кошти в сумі 6 000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за їх використання у розмірі 1,99% на день. Договір підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням договору [PERSON] підтвердила, що ознайомилася на сайті позикодавця з повною інформацією щодо нього та його послуг, яка передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Також [PERSON] підтвердила, що до моменту підписання договору вивчила його та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайті позикодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгації). 12.02.2021 року ТОВ «Перше безпечне агенство необхідних кредитів» перерахувало на ім`я [PERSON] на банківську картку № [NUMBER] грошові кошти в рахунок укладеного зазначеного договору позики розмірі 6 000 грн. З інформації, що міститься у листі ТОВ «ФК Фінекспрес» №12/09-2024-13/ТНПП від 12.09.2024 року, вбачається, що ТОВ «ФК Фінекспрес» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «Перше безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), зокрема 12.02.2021 року зарахування суми 6000 гривень 00 копійок за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу 6374871922949315974351587. 21.06.2021 року між ТзОВ «Перше безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №2106 за умовами якого ТзОВ «Перше безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» приймає належні ТзОВ «Перше безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру прав вимог №1 від 21.06.2021 року до договору факторингу №2106 від 21.06.2021 року ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20\~328,00 грн., з яких: 6 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 328,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно наданого розрахунку заборгованості за період з 12.02.2021 року по 09.09.2024 року розмір заборгованості [PERSON] за договором позики №1794449 від 12 лютого 2021 року складає 9\~582,00 грн., з яких 6 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3\~582,00 грн. - сума заборгованості за відсотками нарахована у межах строку дії вказаного договору позики. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Зазначений кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із Правилами надання споживчих кредитів (надалі за текстом «Правила») складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України "Про електронну комерцію" Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному. Правилами ст.652 ЦК України, унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ч. 1 ст.638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією, що гарантовано положеннями ст. 129 Конституції України. Відповідно до вимог 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вимогами ч. 2 ст.78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст.526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON] не надала доказів на спростування встановлених обставин або розміру заборгованості. Відповідно до ст.525,526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1046, ч. 1 ст. 1047, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено ст. 629 ЦК України. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Отже, суд вважає, що позивачем доведений факт наявності заборгованості відповідача за договором позики № 1794449 від 12 лютого 2021 року в розмірі 9\~582,00 грн. У відповідності до ч. 1ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Виходячи з наведеного вище, до ТзОВ «ФК Управління активами» від ТзОВ «Перше безпечне агентство необхідних кредитів» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики №1794449 від 12 лютого 2021 року. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Відповідач у справі не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в договорі позики, і таке виконання було б належним. Натомість, всупереч умовам договору позики, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості. Таким чином, беручи до уваги наведені вище обставини та вимоги діючого законодавства України, суд доходить висновку, що відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого відповідач зобов`язалася прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими коштами, нараховані в межах строку дії договору позики. Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК Управління активами» заборгованості в сумі 9\~582,00 грн. Позивачем ТОВ «ФК Управління активами» при зверненні до суду через систему «Електронний суд» був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved