Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

Зміст позовних вимог У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 458887-КС-001 про надання кредиту від 24.01.2023, що становить 68486,26 грн, яка складається з: суми прострочених платежів за тілом кредиту - 15000,00 грн; суми прострочених платежів за процентами - 51236,26 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2250,00 грн та судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 458887-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. За умовами договору ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 15000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,16103334 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . 01.03.2023 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 458887-КС-001 про надання кредиту, за умовами якої сторони домовились внести зміни в п. 2.3, 2.7 Договору щодо терміну дії договору та строку кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 458887-КС-001 відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 1 985,00 грн. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у нього станом на 12.02.2024 утворилась заборгованість за договором № 458887-КС-001 про надання кредиту в розмірі 68486,26 грн. У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про витребування доказів. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Витребувано з АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 24.01.2023 по 12.02.2024 включно. 27 березня 2024 року та 15 квітня 2024 року від АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла запитувана судом інформація. Відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від відповідача до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що поштове відправлення вручено відповідачеві та він є повідомлений про розгляду справи. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом ТОВ «БІЗПОЗИКА» 24.01.2023 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 458887-КС-001 про надання кредиту. 24.01.2023 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 458887-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Договір № 458887-КС-001 про надання кредиту від 24.01.2023 підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1152. Згідно з п. 2.1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Пунктами 2.3 - 2.11 кредитного договору визначено: строк, на який надається кредит - 16 тижнів; стандартна процентна ставка за кредитом - в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом - в день 1,16103334, фіксована; комісія за надання кредиту - 2250,00 грн; загальний розмір наданого Кредиту - 15000,00 грн; термін дії договору - до 16.05.2023; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 31250,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 12182,98 процентів; дата видачі кредиту - 24.01.2023; дата повернення кредиту - 16.05.2023. Згідно з п. 7.12 кредитного договору спосіб перерахування позичальнику кредиту: в безготівковій формі, шляхом переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 Договору ( [NUMBER] ). Перерахування відповідачу на банківську картку грошових коштів 24.01.2023 у сумі 15000,00 грн підтверджується довідкою № 410/02 від 19.02.2024 та випискою по особовому рахунку відповідача. 01.03.2023 ТОВ «Бізнес позика» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду № 1 до договору № 458887-КС-001 про надання кредиту від 24.01.2023. 01.03.2023 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення додаткової угоди № 1 до договору № 458887-КС-001 про надання кредиту від 24.01.2023, на умовах визначених офертою. Додаткову угоду № 1 до Договору № 458887-КС-001 про надання кредиту від 24.01.2023 підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0536. Згідно з п. 1 додаткової угоди № 1 кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 01.03.2023 сума неповернутого позичальником кредиту отриманого відповідно до умов договору становить 24581,52 грн, з яких 15000,00 грн - сума кредиту, 7331,52 грн - проценти за користування кредитом, 2250,00 грн - комісія за надання кредиту. Сторони виклали п. 2.3, 2.4, 2.7, 2.11 та 3.2 договору № 458887-КС-001 про надання кредиту від 24.01.2023 у новій редакції, згідно з якими: строк, на який надається кредит - 44 тижні; з 01.03.2023 до 26.04.2023 (включно) діє пільгова ставка 0,870775% в день, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі за графіком платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу у вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 26.04.2023 (включно) процентна ставка становитиме 1,16103334% в день; з 27.04.2023 - 1,16103334 % в день, фіксована; термін дії договору - до 22.11.2023; дата повернення кредиту - 22.11.2023. Відповідно до розрахунку позивача за період з 24.01.2023 по 21.02.2024 станом на 21.02.2024 відповідач має заборгованість за договором № 458887-КС-001 про надання кредиту в розмірі 68486,26 грн, з яких суми прострочених платежів за тілом кредиту - 15000,00 грн, суми прострочених платежів за процентами - 51236,26 грн, суми прострочених платежів за комісією - 2250,00 грн. Норми права та мотиви суду Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18) зазначено, що «положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню». Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 зазначає, що «з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів». З досліджених матеріалів справи встановлено, що відповідачем було прийнято пропозицію (оферту) укласти електронний кредитний договір та додаткову угоду до договору, розміщені позивачем на веб-сайті www.my.bizpozyka.com, шляхом реєстрації та заповнення заявки з накладенням електронного підпису одноразовими ідентифікаторами UA-1152 та UA-0536, надісланим кредитором у смс-повідомленні засобом зв`язку. Такі дії сторін свідчать про укладення договору позики з дотриманням встановленої Законом України «Про електронну комерцію» форми правочину. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Як зазначалося вище, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача прострочені платежі за тілом кредиту - 15000,00 грн, суму прострочених платежів за процентами - 51236,26 грн, суму прострочених платежів за комісією - 2250,00 грн. У цій справі судом встановлено, що доказів на погашення відповідачем заборгованості за тілом кредиту у сумі 15000,00 грн та заборгованості за комісією у сумі 2250,00 грн матеріали справи не містять, тому, вимоги про їх стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розрахунок позивача містить відомості про щоденне нарахування платежів за процентами за період з 24.01.2023 по 22.11.2023, тобто в період строку дії договору та в межах строку кредитування, у зв`язку з чим суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача суми прострочених платежів за процентами - 51236,26 грн обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо судового збору Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом, то судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі, а саме в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved