Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

В листопаді 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача 77515 грн. заборгованості за договорами позики та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та відповідачем 27.02.2024 було укладено кредитний договір № 29414-02/2024 на суму 5500 грн. 07.03.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 09993-03/2024 на суму 5000 грн. Крім того, 14.03.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено кредитний договір № 79499457 на суму 6900 грн. Також між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] 07.03.2024 укладено кредитний договір № 1474094 на суму 3000 грн. Згідно умов даних договорів відповідач зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Проте, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а саме, за договором № 29414-02/2024 від 27.02.2024: 5500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 13750 грн. - заборгованість за відсотками; за договором № 09993-03/2024 від 07.03.2024: 5000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 15000 грн. - заборгованість за відсотками; за договором № 79499457 від 14.03.2024: 6900 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 20700 грн. - заборгованість за відсотками; за договором № 1474094 від 07.03.2024: 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 7155 грн. - заборгованість за відсотками, 510 грн - заборгованість за комісією. Товариство уклало договори факторингу: 24.06.2024 за № 24062024 з ТОВ «Стар Файненс Груп»; 20.08.2024 за № 20082024 з ТОВ «Аванс Кредит»; 14.06.2021 за № 14/06/21 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»; 30.07.2024 за № 30072024/1 з ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси». За умовами вказаних договорів позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі за договорами укладеними з відповідачем. Згідно ухвали судді від 15.11.2024 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу за зареєстрованою адресою місця проживання судом направлено копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, однак згідно відмітки відділення Укрпошти від 18.12.2024 адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, викладеною в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 27.02.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 29414-02/2024, за яким останньому надано кредит на суму 5500 грн. під 2,5 % в день на строк 100 днів, дата повернення кредиту 05.06.2024. 07.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №09993-03/2024, за яким йому надано кредит на суму 5000 грн. під 2,5 % в день на строк 120 днів, дата повернення кредиту 04.07.2024. 14.03.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79499457, за яким останньому надано кредит на суму 6900 грн. на строк 30 днів, під 2,5 % в день, дата повернення кредиту 12.04.2024. 07.03.2024 між ТОВ «ФК «Незалежні операції» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 1474094, згідно якого відповідачу надано кредиту в сумі 3000 грн. під 2,10 % за кожен день користування протягом пільгового періоду (15 днів) та 2,30 % за кожен день користування протягом поточного періоду (90 днів), сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 510 грн, на строк 105 днів, дата повернення кредиту 20.06.2024. Згідно умов даних договорів відповідач зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. 24.06.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2462024. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 24.06.2024 Товариство прийняло від ТОВ «Стар Файненс Груп» реєстр боржників. Відповідно до витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 29414-02/2024 в сумі 19250 грн., з яких: 5500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 13750 грн. - заборгованість за відсотками. 20.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та Товариством укладено договір факторингу № 20082028. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 20.08.2024 Товариство прийняло від ТОВ «Аванс Кредит» реєстр боржників. Відповідно до витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 09993-03/2024 в сумі 20000 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 15000 грн. - заборгованість за відсотками. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством укладено договір факторингу № 14/06/21, а 19.08.2024 укладена додаткова угода № 34 до договору щодо відступлення прав вимоги згідно реєстру Боржників № 30 від 19.08.2024. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 19.08.2024 Товариство прийняло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» реєстр боржників № 30. Відповідно до витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 79499457 в сумі 27600 грн., з яких: 6900 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 20700 грн. - заборгованість за відсотками. 30.07.2024 між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та Товариством укладено договір факторингу № 30072024/1. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 30.07.2024 Товариство прийняло від ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» реєстр боржників кількістю 1045. Відповідно до витягу з вказаного реєстру прав вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 147094 в сумі 10665 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 7155 грн. - заборгованість за відсотками, 510 грн - заборгованість за комісією. Відтак, у відповідності до умов зазначених договорів факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату прийняло належні клієнтам права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту. Кредитні договори підписані електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідають вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та вимогам до кредитних договорів. Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачем, матеріали справи не містять. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитні договори та договори факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника, а також комісії за договором № 1474094 від 07.03.2024. Як вбачається з умов кредитних договорів № 29414-02/2024 від 17.02.2024№ 09993-03/2024 від 07.03.2024 договору позики № 79499457 від 14.03.2024 для нарахування процентів за користування [PERSON] кредитом передбачено застосування процентної ставки, яка становить 2,5 % в день, за умовами договору про споживчий кредит № 1474094 від 07.03.2024 нарахування процентів застосовуються процентні ставки 2,10 % за день протягом пільгового періоду (15 днів) та 2,30 % за день протягом поточного періоду (90 днів). При цьому загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України «Про споживче кредитування». Так, Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав законної сили 24 грудня 2023 року, внесено зміни до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та доповнено її частинами 4 та 5, відповідно до яких денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях (ч.4 ст. 8 Закону), при цьому максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (ч. 5 ст. 8 Закону). Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Оскільки кредитні договори та договір позики були укладені 27.02.2024, 07.03.2024 та 14.03.2024, тобто після набрання законної сили Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», суд приходить до висновку, що для обрахування процентів за користування відповідачем кредитом слід застосувати максимальну денну процентну ставку в розмірі 1 %, яка передбачена ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Зобов`язання за основною сумою боргу за договором № 29414-02/2024 від 27.02.2024 складає 5500 грн. Разом з цим, зважаючи на фактичні строки обумовлені кредитним договором щодо користування кредитними коштами, розрахунок відсотків по договору становить 5500 грн. (5500 грн. тіло кредиту х 1 % х 100 днів), котрі підлягають стягненню з відповідача. Зобов`язання за основною сумою боргу за договором № 09993-03/2024 від 07.03.2024 складає 5000 грн. Зважаючи на фактичні строки обумовлені кредитним договором щодо користування коштами, розрахунок відсотків по договору становить 6000 грн. (5000 грн. тіло кредиту х 1 % х 120 днів), які підлягають стягненню з відповідача. Зобов`язання за основною сумою боргу за договором № 79499457 від 14.03.2024 складає 6900 грн. Виходячи з фактичних строків щодо користування коштами обумовлених договором позики, розрахунок відсотків по договору становить 2070 грн. (6900 грн. тіло кредиту х 1 % х 30 днів), які підлягають стягненню з відповідача. Зобов`язання за основною сумою боргу за договором № 1474094 від 07.03.2024 складає 3000 грн. Беручи до уваги фактичні строки обумовлені кредитним договором щодо користування кредитними коштами, розрахунок відсотків по договору становить 3150 грн. (3000 грн. тіло кредиту х 1 % х 105 днів), котрі підлягають стягненню з відповідача. Так, відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються також частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, проте з такими позовними вимогами він не звертався. Таким чином, позикодавець відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 37630 грн. В силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог на 48,55 %, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1470,10 грн.

Outcome: partial