Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

30.10.2024 [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 374631,67 грн. за період з 01.02.2016 по 31.08.2024. Мотивуючи тим, що з відповідача відповідно до рішення Овруцького районного суду Житомирської області у справі № 286/415/16-ц стягнуто аліменти на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Відповідач кошти не платить, через що у нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 31.08.2024 становить 374631,67 грн.. Загалом неустойка, згідно її розрахунку становить 3431488,58 грн., але враховуючи, що сума пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, то сума, що підлягає стягненню становить 374631,67 грн.. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Представник відповідача [PERSON] надала відзив на позовну заяву, в якому просить повністю відмовити в позовних вимогах [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що у відповідача на даний час змінився сімейний стан, він зареєстрував шлюбу та у шлюбі народилися двоє дітей: донька та син, який хворіє та потребує постійного лікування. Сам відповідач отримав мінно-вибухову травму у зв`язку з захистом Батьківщини та його фізичний і психологічний стан здоров`я погіршився. З 02.10.2023 по даний час відповідач проходить військову службу у військовій частині за контрактом, але з 10.01.2024 не отримує грошову винагороду. Відповідач не ухилявся та не ухиляється від виконання обов`язків, та має намір сплатити аліменти на утримання дитини за весь період та в повному обсязі. До відзиву долучено копії: виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) [PERSON] та індивідуальна програма реабілітації; довідки добровольчого формування № 31 ТГ м. Києва № 24/11 від 26.11.2024, з якої видно, що [PERSON] є добровольцем ДФ № 31 ТГ м.Києва з 02.10.2023 по теперішній час безоплатно виконує покладені на нього службові обов`язки; довідки в/ [NUMBER] від 10.05.2022 № 373, з якої видно, що рекрут [PERSON] мобілізований 25.04.2022 та перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині, а також консультативний висновок ДУ «Інституту неврології психіатрії та наркології НАМН України» відносно [PERSON] .. Відповідь на відзив позивач не подала. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13). Відповідно до рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 29.03.2016 у справі № 286/415/16-ц та копії постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № [NUMBER]) від 10.08.2017 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2016 і до [INFO] , тобто до його повноліття (а.с.7,14). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.09.2017 видно, що [PERSON] та [PERSON] 16.09.2017 зареєстрували шлюб у Коростенському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №376. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Загальна сума заборгованості відповідача станом на 01.09.2024 складає 374631,67 грн., що підтверджується розрахунком, виданим Овруцьким ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального МУ МЮ (м.Київ) від 04.10.2024 №49435 (а.с.8-10). Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.196 СК України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів. Відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ст. 196 СК України. Зокрема, ч. 1 викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості». Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року (справа №333/6020/16-ц зазначено, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому проводилися стягнення. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв`язку із юридичним фактом порушення обов`язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов`язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов`язку зі сплати аліментів. З позовної заяви слідує, що позивачем зроблено розрахунок суми неустойки (пені) за прострочення аліментів за період з 01.02.2016 по 31.08.2024, що становить 3 431 488,58 грн. (а.с.11-12). Посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що у відповідача змінився сімейний стан, він зареєстрував шлюб та від шлюбу має двоє дітей, один з яких хворіє та потребує постійного лікування, його матеріальне становище погіршилося, не є підставою для звільнення від сплати аліментів дитині від попереднього шлюбу. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 374631,67 грн. та до позовної заяви долучений розрахунок заборгованості з якого видно, що відповідач, зокрема, має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.01.2023 становить 207562,06 грн. (а.с.9-10). Відтак, враховуючи розмір заборгованості по сплаті аліментів за розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, долученим позивачем до матеріалів справи та вимоги ч.1 ст.196 СК України, відповідно до якої розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 2075,62 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial