Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

У липні 2024 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Петрівський квартал 2» про стягнення грошових коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 11.07.2018 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» (Далі- Відповідач 1) укладено договір купівлі-продажу деривативу №59673-А/2 (далі - Договір №59673-А/2). 12.07.2018 між сторонами укладено додаткову угоду до Договору №59673-А/2. А саме щодо придбання у майбутньому квартири - одне житлове приміщення в житловому будинку в [ADDRESS] , яке стане об`єктом нерухомості після реєстрації права власності на нього в порядку визначеному чинним законодавством України, та має наступні проектні характеристики: квартира [ADDRESS] . Пунктом 3 Договору встановлено, що на дату укладання Договору Сторони визначили Ціну Договору у розмірі: 184400,00 грн. без ПДВ відповідно до п. 196.1.1 статті 196 ПК України, що еквівалентно 7376 доларів США. Актом приймання-передачі Деривативу №59673-А/2 Відповідач 1 передав, а Позивач прийняв Дериватив з характеристиками відповідно до умов Договору. У п. 2 вказаного Акту приймання-передачі визначено, що зобов`язання Позивача будуть повністю виконані після сплати Відповідачу-1 ціни деривативу, яка встановлена у п. 3.1 Договору. Вказані зобов`язання виконані 12.07.2018, що підтверджується квитанцією №0.0.1032021135. Актом № 14/ТШ14-А прийому-передачі (пред`явлення до виконання) форвардного контракту 59673-А/2 складеного 11.07.2018 року (додаток 4, оригінал у позивача) Позивач пред`явив до виконання Товариству з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» (Відповідач 2) вищезазначений Дериватив. 11.07.2018 року між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» (Відповідач 2) на виконання Договору укладено Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру №14/ТШ14-А (далі - Договір 14/ТШ14-А). Відповідно до умов Договору №14/ТШ14-А Відповідач-2 зобов`язувався передати у власність Позивача, а Позивач зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Орієнтовний строк готовності Об`єкта будівництва до експлуатації 31.12.2019 року. Ціна майнових прав на квартиру на момент підписання Договору становить: 430250 грн., в тому числі ПДВ 71708,33 грн., що еквівалентно 17210 доларів США. Позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу деривативу сплачено суму визначених договором коштів та розпочато сплату платежів за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру згідно з графіком (п. 3.3 договору купівлі-продажу майнових прав) у строки та розмірі, що передбачені договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Проте, у зв`язку із порушенням умов Договору №14/ТШ14-А щодо строків готовності об`єкту до експлуатації, відповідачі неналежним чином виконують зобов`язання за договорами купівлі-продажу деривативу та майнових прав, не здійснюють будівництво об`єкта нерухомості чим порушують п. 4.1. Договору №14/ТШ14-А та п. 8 Договору №59673-А/2. На неодноразові звернення Позивача стосовно відмови від виконання умов договорів та їх розірвання відповідачі не відреагували, грошові кошти протягом 30 календарних днів не повернули. Таким чином, Відповідачі у добровільному порядку не виконують умови укладених договорів, тому Позивач звернувся до суду з позовом. Враховуючи вищевикладені обставини вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» не виконало свої зобов`язання на суму 184400,00 грн., а Товариство з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» не виконало свої зобов`язання на суму 430250,00 грн. Також просить суд стягнути з Відповідача 2: три відсотки річних за період з 1 січня 2020 року до 13 липня 2024 року у розмірі 58506,95 гривень, а також інфляційні втрати за період з 1 січня 2020 року до 13 липня 2024 року у розмірі 259083,84 гривень. Просив суд: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АНДЕРЕ РІХТІНГЕН» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 184400 гривень.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 430250 гривень за основним боргом, а також 58506,95 гривень річних, 259083,84 гривень інфляційних втрат; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АНДЕРЕ РІХТІНГЕН» на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 7457,93 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачі до суду відзиву на позовну заяву не подали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Ухвала про відкриття, позовна заява з додатками направлена за юридичними адресами відповідачів. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У судове засідання представники відповідачів не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до положень ч. 8ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. За змістом вимог ч. 5ст.268ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши подані учасниками справи заяви та матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно ст.13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12,81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказами, відповідно ч. 1ст.76ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При розгляді справи судом встановлено, що 11.07.2018 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Андере Ріхтінген» (Далі- Відповідач 1) укладено договір купівлі-продажу деривативу №59673-А/2 (далі - Договір №59673-А/2). 12.07.2018 між сторонами укладено додаткову угоду до Договору №59673-А/2. Відповідно до п. 1 Договору №59673-А/2, дериватив - форвардний контракт, який визначено в п. 2.1 цього Договору (надалі - Форвардний контракт), який являє собою двосторонню угоду, що засвідчує зобов`язання ТОВ "Петрівський квартал 2" (Далі- Відповідач 2) продати квартиру у визначений час та на визначених умовах у майбутньому, з фіксацією ціни такого продажу під час укладення форвардного контракту. Квартира - одне житлове приміщення в житловому будинку в [ADDRESS] , яке стане об`єктом нерухомості після реєстрації права власності на нього в порядку визначеному чинним законодавством України, та має наступні проектні характеристики: квартира [ADDRESS] , будівельний номер: 14, поверх: 3, проектна загальна площа: 42,61 м.кв., проектна житлова площа: 13,2 м.кв., кількість кімнат: 1. Згідно із розділом 2 Договору №59673-А/2 за ним Відповідач 1 зобов`язується передати Позивачу, а Позивач зобов`язується прийняти й оплатити Дериватив з наступними характеристиками: назва: форвардний контракт №59673-А/2 від 11.07.2018 року, вид деривативу: з поставкою базового активу, форма існування: документарна, продавець за Договором: ТОВ «Петрівський квартал 2» (Відповідач 2), код ЄДРПОУ: 40616059, дата укладання: 11.07.2018 рік, базовий актив деривативу: майнові права на квартиру [ADDRESS] , строк дії Договору: до виконання зобов`язання за Договором купівлі-продажу майнових прав, укладеного на підставі Форвардного контракту, строк виконання зобов`язань за деривативом: до виконання зобов`язань за Договором купівлі-продажу майнових прав, укладеного на підставі Форвардного контракту, дата реєстрації Деривативу на Товарній біржі: 11.07.2018 рік, кількість штук: 1. На дату укладання Договору 59673-А/2 Дериватив належить Відповідачу 1. З укладанням цього Договору всі права та обов`язки, які Відповідач 1 має за Деривативом, переходять до Покупця (Позивача) відповідно до умов цього Договору. Пунктом 3 Договору встановлено, що на дату укладання Договору Сторони визначили Ціну Договору у розмірі: 184400,00 грн. без ПДВ відповідно до п. 196.1.1 статті 196 ПК України, що еквівалентно 7376 доларів США. Сторони дійшли згоду, що Покупець сплачує Продавцеві (Відповідачу 1) ціну Договору за цим договором шляхом перерахування платежу на банківський рахунок Продавця: р/р [NUMBER] у ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 300711. Сторони погодили, що ціна Договору, вказана в п. 3.1, сплачується покупцем наступним чином: по 17.07.2018 рік в сумі: 7376 доларів США. Згідно із п.п. 4.2 п. 4 Договору ціна деривативу встановлена в доларах США та оплачується в національній валюті України гривні. Сторони прийшли до згоди встановити з 11.07.2018 року по 17.07.2018 року включно обмінний курс української гривні до долару США на рівні 25,00. Відповідно до п. 5 Договору Відповідач 1 зобов`язується передати Позивачу Дериватив з моменту підписання цього Договору шляхом укладання Акту прийому-передачі деривативу. Акт прийому-передачі деривативу підписується Сторонами в момент укладання цього Договору. Підтвердженням права Позивача на Дериватив є акт прийому-передачі Деривативу, який є невід`ємною частиною цього Договору. Актом приймання-передачі Деривативу №59673-А/2 Відповідач 1 передав, а Позивач прийняв Дериватив з характеристиками відповідно до умов Договору. У п. 2 вказаного Акту приймання-передачі визначено, що зобов`язання Позивача будуть повністю виконані після сплати Відповідачу-1 ціни деривативу, яка встановлена у п. 3.1 Договору. Вказані зобов`язання виконані 12.07.2018, що підтверджується квитанцією №0.0.1032021135. Актом № 14/ТШ14-А прийому-передачі (пред`явлення до виконання) форвардного контракту 59673-А/2 складеного 11.07.2018 року (додаток 4, оригінал у позивача) Позивач пред`явив до виконання Товариству з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» (Відповідач 2) вищезазначений Дериватив. 11.07.2018 року між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» (Відповідач 2) на виконання Договору укладено Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру №14/ТШ14-А (далі - Договір 14/ТШ14-А). Відповідно до умов Договору №14/ТШ14-А Відповідач-2 зобов`язувався передати у власність Позивача, а Позивач зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Орієнтовний строк готовності Об`єкта будівництва до експлуатації 31.12.2019 року. Ціна майнових прав на квартиру на момент підписання Договору становить: 430250 грн., в тому числі ПДВ 71708,33 грн., що еквівалентно 17210 доларів США. Ціна майнових прав встановлена в доларах США, та оплачується в національній валюті України гривні. Вказана в п. 3.1 Договору ціна майнових прав сплачується Позивачем по: 17.07.2018 в сумі 3191,28 доларів США, 11.06.2018, 11.09.2018, 11.10.2018, 11.11.2018, 11.12.2018, 11.01.2019, 11.02.2019, 11.03.2019, 11.04.2019, 11.05.2019, 11.06.2019, 11.07.2019, 11.08.2019, 11.09.2019, 11.10.2019, 11.11.2019,11.12.2019, 11.01.2020, 11.02.2020, 11.03.2020, 11.04.2020, 11.05.2020, 11.06.2020, 11.07.2020, 11.08.2020, 11.09.2020, 11.10.2020, 11.11.2020 в сумі 484,00 доларів США, 11.12.2020 в сумі 466,72 доларів США. В матеріалах справи містяться докази (платіжні документи) того, що позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу деривативу сплачено суму визначених договором коштів та розпочато сплату платежів за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру згідно з графіком (п. 3.3 договору купівлі-продажу майнових прав) у строки та розмірі, що передбачені договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610, п. 1. ч. 1 ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 214 ЦК України особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. Відповідно до ч. 2. ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. (стаття 638 ЦК України). Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк/термін. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним (частина третя статті 614 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У частині 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч. 1ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З урахуванням того, що Позивачем належним чином та в строк виконано всі зобов`язання перед Відповідачами, суд приходить до висновку що позовні вимоги Позивача про стягнення сплачених Позивачем коштів підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується позовної вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Петрівський квартал 2» суд зазначає наступне. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частиною першою статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить суд стягнути з ТОВ «Петрівський квартал 2» 58506,95 гривень річних, 259083,84 гривень інфляційних втрат за період з 1 січня 2020 року до 13 липня 2024 року. Відповідно до вимог частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими та містять зобов`язальний характер, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних з моменту прострочення зобов`язання. Суд перевірив розрахунок трьох відсотків річних за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів]. Таким чином, сума відсотків за користування грошовими коштами (3% річних) в межах заявлених позовних вимоги складає 58506,95 гривень. Суд перевірив розрахунок інфляційних збитків за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] ? [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]. Інфляційні збитки в межах заявлених позовних вимог складають 259083,84 гривень. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved