Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом та просить стягнути з відповідача пеню за прострочення строків сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 82984 грн 05 коп. Посилається на те, що відповідно до судового наказу, виданого 09 січня 2019 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області, із відповідача [PERSON] на її користь стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходів. 07 жовтня 2021 року було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вищезазначеного судового наказу. З 01 серпня 2022 року по 30 січня 2024 року (досягненням сином повноліття) відповідач аліменти не сплачував, тому дані про нього були внесені до Єдиного реєстру боржників. Станом на 30 січня 2024 року заборгованість [PERSON] по аліментах становить 82984 грн 05 коп. Вважає, що розмір пені за прострочення сплати аліментів за період із 01 серпня 2022 року по 30 січня 2024 року становить 215129 грн 77 коп. З урахування норм ч. 1 ст. 196 СК України, просить стягнути пеню в розмірі, що дорівнює розміру заборгованості - 82984 грн 05 коп. Ухвалою від 14 жовтня 2024 року було відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання (а.с.25). Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. На адресу місця реєстрації відповідача неодноразово направлялася копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідно до трекінгу останнього відправлення № 0610211380503 відповідач не отримав рекомендованого листа. Згідно відмітки працівника поштового зв`язку: «Адресат за вказаною адресою не проживає». Відповідно до п.3 ч.7 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Згідно відповіді № 840627 від 11 жовтня 2024 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про наявність в провадженні суду даного позову. Третя особа повідомлена про відкриття провадження у справі, пояснень щодо справи не надано. Судом встановлено наступне. На підставі судового наказу, виданого 09 січня 2019 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області, із [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 15 листопада 2022 року, [PERSON] змінив своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). На виконання вищезазначеного судового наказу 07 жовтня 2021 року було відкрите виконавче провадження № 67064053. Заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період із 01 серпня 2022 року по 30 січня 2024 року становить 82984 грн 05 коп. (а.с.16-18). В зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті аліментів та за іншими боргами відомості про [PERSON] були внесені до Єдиного реєстру боржників (а.с.11-12). Відповідно до ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Згідно пункту 7 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів. Також, пунктом 9 розділу ХVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 встановлено, що виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. В дані справі аліменти присуджені до сплати з боржника шляхом винесення судового наказу 09 січня 2019 року. Судовий наказ набрав законної сили, що у відповідності до норм ст. 169 та ст. 172 ЦПК України свідчить про ознайомлення з ним боржником. З довідки Переяславського ВДВС від 01 жовтня 2024 року вбачається, що після відкриття виконавчого провадження 07 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття боржник [PERSON] жодного разу не сплатив аліменти. Відповідач [PERSON] \~до суду\~не з`явився,\~відзиву на\~позов чи\~заперечень не\~надіслав та\~не довіввідсутність своєї вини в несплаті аліментів. Розмір пені вирахуваний позивачем у відповідності до вищезазначених норм СК України та правових висновків ВПВС. За таких обставин в їх сукупності, на підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Крім того, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 196 СК України,

Outcome: approved