Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Жук Андрій Андрійович, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 19.12.2018 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.03.2023 шлюб між ними розірвано, а також стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 17.02.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача зазначає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів погіршився економічний стан у державі, пройшла значна інфляція, у зв`язку з чим підвищилася вартість життя. Також змінився фінансовий стан у відповідача, оскільки він став офіційно працюючим, оскільки працевлаштувався в органи Національної поліції України. Представник позивача просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи із набрання рішенням законної сили, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, виконавчий лист у справі №153/263/23, виданий 22.03.2023 Ямпільським районним судом Вінницької області відкликати та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень. 06.01.2025 за вх.№80 представник відповідача [PERSON] адвокат Ткач І.І. надала відзив, який прийнятий судом відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 09.01.2025. У вказаному відзиві зазначено, що відповідач позов не визнає через відсутність доказів, на які посилається сторона позивача. Зміна способу стягнення аліментів не звільняє позивача від обов`язку належного обґрунтування та доказування позову, зокрема, підстав та умов, необхідних як для зміни способу стягнення аліментів, так і для збільшення їх розміру, яке не може ґрунтуватися на припущеннях. Пред`являючи позов, яким просить змінити спосіб стягнення аліментів, що були стягнуті відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.03.2023 у справі №153/263/23, з твердої грошової суми на частку від доходу, позивач мала на увазі саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів. В обґрунтування позовної заяви позивач вказала, що присуджений рішенням суду розмір аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки потреби дитини у розвитку, навчанні та вихованні збільшилися. Проте, позивачем не вказано, що змінилося з часу присудження аліментів, не зазначено і не надано доказів на підтвердження того, що дитина додатково почала відвідувати гуртки, готується до школи, займається додатковими зайняттями з викладачами. Позивач в позовній заяві не деталізувала про яке збільшення потреб у розвитку, навчанні та вихованні дитини потребують від неї додаткових фінансових витрат, які б могли бути сприйняті судом як підстава для зміни способу стягнення аліментів. Позивач не довела належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших змін, які на підставі ст.192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів. Крім того, погіршення економічного стану у державі, тривале зростання загального рівня цін, що відображає зниження купівельної спроможності грошової одиниці (інфляція) саме по собі не потребує звернення отримувача аліментів до суду з відповідним позовом, оскільки законодавство передбачило відповідний механізм індексації (підвищення) розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі. Вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень представник відповідача просила відмовити, оскільки зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони. 07.01.2025 за вх.№87 представник позивача адвокат Жук А.А., надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що позивач скористалася своїм правом, визначивши спосіб стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька. Жодний нормативно-правовий акт не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а тому є законні підстави для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати безпосередньо інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Доводи відзиву в їх сукупності не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки зводяться до незгоди відповідача щодо найкращого утримання своєї неповнолітньої дитини. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала заяву, вх.№115 від 08.01.2025, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність та у відсутність її представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відзив відповідача просила залишити без розгляду, оскільки він є недійсним і порушує законодавство про надання правової допомоги громадянам. Представник позивача адвокат Жук А.А., надав письмове клопотання, вх.№116 від 08.01.2025, в якому вказав, що між відповідачем та [PERSON] відсутня угода про надання юридичної допомоги. Вказана угода між сторонами не відображена в ордері адвоката, серії АВ №1174716. Тому на підставі ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» суд має всі законні підстави не допустити адвоката Ткач І.І. до участі в цивільній справі як представника. Просив відзив та клопотання представника відповідача не брати до уваги. Розгляд справи просив провести без його участі. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Із копії паспорта громадянина України та копії довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру №97578-2019 від 12.02.2019 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України та зареєстрована по [ADDRESS] з 12.08.2021 (а.с.6, 8-9). Із копії рішення Ямпільського районного суду Віннницької області від 22.03.2023, справа 153/263/23, та виконавчого листа, виданого Ямпільським районним судом Вінницької області 01.05.2023, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2023 року і до досягнення сином повноліття (а.с.10-15, 16-17). Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 29.05.2019 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що [INFO] в м.Ямпіль Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Із копії довідки №13-04/01/6832 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11.11.2024 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані по [ADDRESS] (а.с.20). Із відповіді №907332 від 15.11.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.26). Суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В статті 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Разом з цим, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Враховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у справах щодо зміни способу стягнення аліментів (постанова від 13 лютого 2019 року, справа №152/100/18, провадження №61-40460св18). Зміна способу стягнення аліментів (ч.3 ст.181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст.192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Згідно правової позиції, викладеної у постанові ВС від 14 листопада 2018 у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру. Разом з тим, змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною першою статті 192\~СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення мала на увазі позивач [PERSON] , пред`являючи даний позов, яким просить змінити стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу, наслідком чого є фактичне їх збільшення. Однак, зміна способу стягнення аліментів не звільняє позивача від обов`язку належного обґрунтування та доказування позову, зокрема, підстав і умов, необхідних як для зміни способу стягнення аліментів, так і для збільшення їх розміру, яке не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, позивачу необхідно довести передусім наявність у платника відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Так само, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, підлягають доведенню й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, частиною 1 статті 182 СК України. Обґрунтовуючи необхідність зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, позивачка вказує на покращення матеріального стану відповідача, як платника аліментів, оскільки він офіційно працевлаштувався в органи Національної поліції України, а також на те, що через інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Водночас, процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачкою не підтверджено належними доказами зміну матеріального стану платника аліментів та збільшення його доходів, які мали місце за період з часу з моменту ухвалення 22 березня 2023 року рішення суду про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та станом на час звернення до суду із цим позовом. Також позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення її витрат на утримання малолітньої дитини та погіршення її матеріального стану. Сам по собі факт наявності інфляції не може бути підставою для задоволення заявлених позовних вимог, а є підставою для проведення індексації розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, у порядку, передбаченому чинним законодавством. Раніше визначений рішенням суду розмір аліментів в твердій грошовій сумі 3500 грн. відповідає мінімальному рекомендованому розміру аліментів на дитину виходячи з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, а також доказів наявності у платника аліментів відповідного доходу для визначення розміру аліментів в частці від такого доходу позивачкою не надано, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову. Оскільки позов залишено без задоволення, в силу ст.141 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Outcome: dismissed