Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

14.06.2024 АТ «Сенс Банк», в особі представника адвоката Мужик Н.Т., через систему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.01.2022 АТ «Альфа Банк» та відповідач [PERSON] уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, за якою АТ «Альфа-Банк» зобов`язався надати відповідачу кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними в порядку та на умовах передбачених договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, відповідач (позичальник) не виконує належним чином грошові зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, у відповідача виник борг, який станом на 17.07.2023 становить 154 414,43 грн., та складається з: 29\~458,80 грн. прострочене тіло кредиту; 695,44 грн. відсотки за користування кредитом; 124\~260,19 грн. тіло кредиту, розмір якої позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк», а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. 21.10.2024 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено, що як вбачається із виписки наданої позивачем, відповідачем неодноразово здійснювались оплати на погашення заборгованості за кредитним договором, кошти які були відповідачем зараховані, банк списував у погашення не тільки тіла кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, а і розрахунково-касове обслуговування та сплату комісій з обслуговування картки, списання яких є незаконним. Тому, вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 154 414,43 грн. є необґрунтованими, не доведеними належними та допустимими доказами. Крім того, з позовної заяви, а також доказів, які додані до неї вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено оферту на укладення угоди про надання кредиту, відповідно до якої у позивача виникло зобов`язання на надання йому кредиту. Вбачається, що оферта на укладення угоди про надання кредиту позивачем замінюється поняття «кредитний договір», що за своєю суттю, формою та змістом є категорично різними документами. Тобто оферта, за своїм змістом є лише пропозицією однієї сторони про намір укласти договір з другою стороною, після якої другою стороною необхідно прийняти таку пропозицію (акцептувати). У результаті таких послідовних дій, договір можна вважати укладеним. Натомість, позивачем вказано, про те, що шляхом укладання оферти, під яким мається на увазі договір, було надано кредит відповідачеві, що суперечить процедурі укладання такого договору, не відповідає нормам Цивільного кодексу України та не може породжувати обов`язки для однієї чи іншої сторони. З оферти, неможливо встановити згоду двох сторін, щодо істотних умов договору. При цьому, всупереч викладеним у позовній заяві обставин, до її матеріалів, додано документи, з яких вбачається, що відповідач надав банку оферту на укладення угоди про надання кредиту на підставі договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», який укладений між відповідачем та банком, після чого, у цей же день, банк прийняв пропозицію на укладення угоди про надання кредиту, шляхом надання акцепту. Як вбачається з оферти, підставою на укладання угоди про надання кредиту є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між відповідачем та банком. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Жодними належними та допустимими доказами також не підтверджується надання банком грошових коштів позичальнику, хоча, як вбачається з оферти на укладання угоди про надання кредиту та акцепту пропозиції, грошові кошти повинні були бути видані на рахунок. У матеріалах позовної заяви міститься розрахунок заборгованості за кредитом, з якого вбачається, що відповідач сплачував грошові кошти банку проте, це не може бути свідченням конклюдентних дій та підтвердженням укладання угоди про надання кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон України «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит. Вказана процедура укладання договору суперечить нормам, які викладені в публічній пропозиції АТ «Альфа-Банку» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем у позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Сенс Банк» у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача АТ «Сенс Банк» - Рудницький Ю.І., який приймав участь у режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити на підставах зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просив позовні вимоги позивача задовольнити частково, а саме у розмірі 105\~000,00 грн. Зазначив, що визнає укладення та підписання угоди між ним та банком, на умовах зазначених у цьому договорі, та отримання кредитних коштів у вказаному розмірі. У подальшому, у зв`язку з відсутністю заробітків та поганого матеріального стану, обов`язки щодо повернення кредитних коштів не виконував, жодних платежів не здійснював. Відзив на позовну заяву, поданий адвокатом Зачепіло З.Я. не підтримав. Дослідивши та проаналізувавши надані письмові докази, заслухавши доводи сторін у судовому засіданні, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 12.01.2022 АТ «Альфа-Банк» та відповідач [PERSON] уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, за якою АТ «Альфа-Банк» зобов`язався надати відповідачу кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними в порядку та на умовах передбачених договором. (а.с.31-33). Підписуючи вказану угоду за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (8121), відповідач [PERSON] підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, а також наслідки у разі невиконання зобов`язанням за цим договором. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості. Факт отримання грошових коштів, у судовому засіданні, не заперечував та підтвердив відповідач [PERSON] . Відповідно до умов кредитування, згідно підписаної угоди визначено: тип кредиту кредитування рахунку з метою споживчі цілі; сума встановленої кредитної лінії складає 101000,00 грн., максимальний ліміт кредиту - 200000,00 грн.; процентна ставка за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою у розмірі 35,99% річних; обов`язковий мінімальний платіж складає 5% від суми загальної заборгованості, але не менше 50 грн.; строк внесення платежу до 30 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем відкриття картки; наслідки прострочення процентна ставка 35,99%. Також встановлено, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним кредитом у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 17.07.2023 становить 154 414,43 грн., та складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 124 260,19 грн.; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 695,44 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 29 458,80 грн. Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і не договірних зобов`язань. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України). При цьому, на виконання вимог ч.1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України у вказаній редакції). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Правовідносини, які виникли між сторонами по справі, регулюються нормами ЦК України, Закону України «Про споживчий кредит», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ч.1ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Із вказаних норм права та із аналізу письмових доказів вказаної цивільної справи можна дійти висновку, що сторони погодили умови кредитування. Кредитний договір між АТ «Альфа-Банк» (після зміни найменування АТ «Сенс Банк») та [PERSON] був укладений у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч.1 ст. 205, ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що між АТ «Альфа-Банк» (зміна на АТ «Сенс Банк») та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, яким обумовлено його умови, та прийняті відповідачем, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти. Із виписки по особовому рахунку вбачається, що Банк виконав умови цього договору та надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася вищевказана заборгованість за кредитом. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази порушення позичальником умов кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором, яким умови кредитного договору не оспорювалися, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення суми заборгованості за вказаним договором. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Доводи відповідача, які надані у судовому засіданні про те, що він частково визнає суму нарахованого боргу, оскільки не має матеріальної можливості його сплатити, суд вважає безпідставними та такими, що не свідчать про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог позивача. Доводи адвоката, викладені у відзиві на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, суд не бере до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи та дослідженими доказами, а також не підтриманні самим відповідачем [PERSON] у судовому засіданні. Позивач обґрунтував свої вимоги позовною заявою та матеріалами, які приєднав до позову. Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені позивачем, відповідно до меморіального ордеру № 75155308 від 23.04.2024, у розмірі 2\~422,40 гривень.

Outcome: approved