Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо її неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мотивуючи тим, що 06.05.2006 вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 20.10.2022 у справі №286/2036/22 шлюб між ними було розірвано. Діти залишилися проживати з ним. Відповідачка коштів на утримання дітей не надає. 12.01.2024 Овруцьким районним судом Житомирської області у справі №286/3056/22 було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на його користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі у 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.11.2022 і до досягнення ними повноліття. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості до їх подальшої долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Доньки не мають бажання спілкуватись з матір`ю. Болісно реагують на той факт, що мати не цікавиться їх життям і успіхами у навчанні. Судовий наказ був поданий ним до примусового виконання. Потім він його забрав, так як думав, що відповідач буде виконувати рішення суду добровільно і написав заяву до виконавчої служби, що претензій до неї не має. Повторно судовий наказ до примусового виконання ним було пред`явлено в 2024 році. Станом на день подання позову заборгованість по аліментах складає 75 547 грн. 75 коп.. Відповідач не намагається встановити будь-який контакт з доньками, фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Старша донька - [PERSON] не хоче спілкуватися з матір`ю, ображена на неї за те, що вона фактично відмовилася від спілкування з нею та її молодшою сестрою - [PERSON] . [PERSON] хоче, щоб матір позбавили батьківських прав щодо неї та її молодшої сестри. Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позові. При цьому, пояснив, що вже два роки [PERSON] не цікавиться своїми дітьми, не піклується про них. Розлучилися вони 20.10.2022. До розлучення жили близько року окремо. В листопаді 2021 року діти захотіли жити з ним. До розлучення вони ще якось підтримували зв`язок, після розлучення зв`язок пропав. Він пішов з їхнього спільного місця проживання. Вони лише пару разів бачилися. На дні народження до дітей вона не приходила жодного разу, по телефону діти з нею не спілкуються. Допомоги вона ніякої не надає, аліменти не платить. Старша донька їй писала, що може ти почнеш про мене думать. Вона їй відповіла, що у неї інше життя. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Овруцької міської ради в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечує. Також зазначила, що відповідач на виклики до служби не з`явилася, хоча у вайбері повідомлення прочитала. Виходом за її адресою проживання встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , вона не проживає. Там проживає її мати, яка повідомила, що донька проживає в м. Києві, але адреси не дала. Другий раз на засідання комісії вона знову не з`явилася. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повідомлялася про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням та оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та с 180 СК України кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально забезпечувати та утримувати її. Згідно із ч.ч.2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав закріплені в ч.1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Тлумачення п. 2 ч.1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, що передбачені ст.166 СК України. Частинами 1,2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Такого правового висновку дійшов і Верховний Суд у справі № 753/2025/19 (постанова від 6 травня 2020 року). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьком є [PERSON] , тобто позивач, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 05.06.2007 та серії [NUMBER] від 21.01.2014. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 20.10.2022 у справі №286/2036/22, яке набрало законної сили 21.11.2022, було розірвано шлюб, зареєстрований 06.05.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , (актовий запис №57) (а. с.19-20). 12.01.2023 (а не 12.01.2024, як зазначено в позовній заяві) Овруцьким районним судом Житомирської області у справі №286/3056/22 було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі у 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.11.2022 і до досягнення ними повноліття (а. с. 21). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Копія довідки про склад зареєстрованих в житловому приміщенні осіб, виданої виконавчим комітетом Овруцької міської ради за №582 від 02.07.2024, свідчить, що до складу зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , входять: [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , та мати - [PERSON] , [INFO] (а. с. 13). З копії довідки про проживання особи без реєстрації місця проживання, також виданої виконавчим комітетом Овруцької міської ради за №16-581 від 02.07.2024, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] , але вона фактично проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації разом з батьком - [PERSON] , [INFO] , сестрою - [PERSON] , [INFO] , та бабусею - [PERSON] , [INFO] (а. с. 12). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] за судовим наказом №286/3056/22, виданим 12.01.2023 Овруцьким районним судом Житомирської області, наданого Овруцьким відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що аліменти по вказаному судовому наказу відповідач не сплачувала, внаслідок чого станом на червень 2024 року утворилась заборгованість в сумі 74 547 грн. 75 коп. (а. с. 23). Факт невиконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно її дітей підтвердили в судовому засіданні і свідки: [PERSON] та [PERSON] . Так, [PERSON] - мати позивача, показала, що на початку війни [PERSON] один раз приїздила і все. Дівчата на неї ображені, не захотіли спілкуватися. Молодша донька не називає навіть її мамою. Вже до розлучення вони з її сином жили окремо. Дівчата спочатку були з нею, а потім одного вечора, ще до війни, приїхала до неї старша внучка і сказала, що мама її вигнала, потім син поїхав і забрав меншу. З жовтня 2021 року діти стали проживати окремо від матері. Старша донька перестала з нею спілкуватися після того випадку, а менша трохи поспілкувалася і все. Відповідачка зовсім не цікавиться дітьми, не телефонує їм. Хтось говорив, що вона поїхала кудись «на клубніку». Причиною конфліктів стало те, що вона ходила до сусідки пити (вживати алкоголь). Ніхто не настроював дітей проти неї, не перешкоджав у спілкуванні. Навпаки, вона хотіла, щоб у них була сім`я. [PERSON] показала, що з 1982 року вони з [PERSON] стали сусідами. Вони спілкуються, вона ходить до них в гості. Вона знає, що мама покинула дівчаток, не хоче ними займатися. Вони проживають з татом і бабусею. Вона ніколи не бачила, щоб мама їх провідувала. Вона почала сильно пити, тому їй стали непотрібні діти і чоловік (приблизно десь з 2020 року). Вона бачить дівчаток, питає їх за маму, але ніхто не знає де вона і що вона. У спілкуванні їй ніхто не перешкоджав. Бабуся навпаки хотіла, щоб помирилися і жили, але їй не треба ні чоловік, ні діти. З характеристики, виданої директором Овруцького ліцею №1 від 31.05.2024 на ученицю 11-Б класу [PERSON] , [INFO] , вбачається, що остання здобувала знання в Овруцькому ліцеї №1 з першого класу. За час навчання зарекомендувала себе як активна учениця. Здобувачка освіти має широкий кругозір, розвинуте логічне мислення. [PERSON] вміє висловлювати власну думку усно та письмово, при цьому демонструє достатній словниковий запас. Мовлення виразне, емоційне. За час навчання показала достатній та середній рівні знань. Особливу перевагу має у вивченні історії та біології. Має гарні здібності і полюбляє малювати. Тато приділяє належну увагу вихованню доньки, цікавиться життям класу та ліцею, батьківські збори відвідує постійно. Завжди готовий прийти на допомогу класу та закладу (а. с. 16). Копія характеристики, виданої директором Овруцького ліцею №1 на ученицю 4-Г класу [PERSON] , 2014 року народження, свідчить, що остання навчається в Овруцькому ліцеї №1 з першого класу. За час навчання зарекомендувала себе як старанна, здібна учениця. Має хороші здібності по засвоєнню навчального матеріалу. Пам`ять розвинена, увага стійка, до уроків готується систематично, проявляє інтерес до навчання. Має схильність до предметів гуманітарного та естетичного циклу. Навички читання розвинені на високому рівні. Учениця читає виразно, чітко, правильно. З математики дівчинка володіє програмним матеріалом, має сформовані навички розв`язування виразів та рівнянь. Дівчинка акуратна, ввічлива, доброзичлива, вразлива. Тато цікавиться навчанням дитини та відкликається на прохання вчителя (а. с. 15). Копії довідки ПП «Апарт-Секюреті» №06 від 24.06.2024, а також характеристики, виданої директором ПП «Апарт-Серюреті» [PERSON] за №07 від 24.06.2024, в свою чергу, свідчать, що [PERSON] дійсно працює на посаді охоронника-водія 3-го розряду у ПП «Апарт-Секюреті» з 05.11.2018 по даний час. За час роботи в охоронному підприємстві зарекомендував себе з позитивного боку як водій-охоронник групи швидкого реагування. Вміє оперативно приймати вірні рішення у конфліктних ситуаціях. Фізично розвинутий добре, шкідливих звичок не має. За характером врівноважений, спокійний. У колективі користується повагою (а. с. 17-18). 12.11.2024 комісією в складі начальника ССД - Соботюк Р. Ф. та ФСР ЦНСП - Іванової С. А., на підставі наказу служби у справах дітей, було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 4 кімнат. Умови проживання задовільні. Для дітей створені належні умови, є окремі кімнати. Під час обстеження встановлено, що для дітей створені належні умови. Старша дівчинка навчається у КНУТД. Дітей виховує і утримує батько, допомагає виховувати бабуся. Мати участі у вихованні не бере. Не допомагає фінансово. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 60). Виконавчий комітет Овруцької міської ради надав висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] №02-09/2420 від 21.11.2024, в якому зазначили, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Овруцької міської ради, яке відбулося 15.11.2024, повторно розглядалося питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на засідання комісії, які відбулися 21.10.2024 та 15.11.2024 не з`явилася, хоча була офіційно запрошена. Жодних перешкод у побаченні з дітьми матері ніхто не чинив і не чинить. Діти проживають з батьком - [PERSON] , який створив належні умови для дітей. Батько один виховує та утримує дітей, мати не допомагає і не цікавиться життям та здоров`ям своїх доньок. 19.11.2024 виконавчим комітетом Овруцької міської ради було прийнято рішення №1751 «Про затвердження висновку щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] ». Тому, зважаючи на ухилення матері від виконання батьківських обов`язків та захищаючи права та інтереси неповнолітніх дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей. За положенням ч. 6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер. Оцінюючи обставини справи та досліджені докази у ній, суд, надаючи правову оцінку висновку органу опіки та піклування, вважає, що цей висновок є обґрунтованим та відповідає інтересам дитини. Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, оцінюючи надані докази на підтвердження фактів та спірних правовідносин, норми діючого законодавства, що їх регулюють, суд приходить до висновку, що [PERSON] самоухилилася від виховання своїх неповнолітніх дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, своїми дітьми не цікавиться, добровільно відмовляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тому розрив з нею сімейних відносин відповідає інтересам дітей і відповідно до ст. 164 СК України [PERSON] слід позбавити батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави, який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідачки на його користь.

Outcome: approved