Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

15.11.2024 до Літинського районного суду Вінницької області надійшов зазначений позов про стягнення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1186-4188 від 18 березня 2023 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 09.04.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1186-4188. Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 4 600,00 грн.; строк кредитування - 300 днів базовий період - 14 днів, знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надало відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушив взяті на себе зобов`язання, не повернула в повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконала в повному обсязі грошові зобов`язання перед кредитодавцем. Так, станом на 15.07.2024 , загальний розмір заборгованості відповідача (із врахуванням програми лояльності) складає 20 390,00 грн., що складається з простроченої заборгованість за кредитом - 4 485,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 15 905,00 грн. Відтак просять стягнути з відповідачки прострочену заборгованість за кредитом - 4 600,00 грн.; прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 15 905,00 грн., а також витрати зі сплати судового збору. 09.12.2024 через підсистему «Електронний суд» представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Касинець В.В. (уповноважена представляти інтереси відповідачки на підставі ордеру серії АО № 1152120 від 26.11.2024(а.с. 73) надіслано відзив на позовну заяву, яким вказується на те, що відповідачка не визнає позов, аргументуючи це тим, що позивачем не надано належних доказів надання кредиту, зокрема документів, що підтверджують перерахування коштів на рахунок відповідачки. Відтак представник відповідачки із посиланням на судову практику судів вищих інстанцій просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки відсутні підтвердження факту отримання кредитних коштів, що робить вимоги позивача безпідставними (а.с. 79-80) Відповідач не визнає позов, аргументуючи це тим, що позивач не надав належних доказів надання кредиту, зокрема документів, що підтверджують перерахування коштів на його рахунок. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки відсутні підтвердження факту отримання кредитних коштів, що робить вимоги позивача безпідставними. 09.12.2024 судове засідання у справі було відкладено до 07.01.2025 та надано можливість представнику позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подати відповідь на відзив (а.с. 84). Копія ухвали була отримана стороною позивача 10.12.2024 (а.с. 89, 90, 92). Оскільки сторона позивача не скористалась своїм правом подачі відповіді на відзив, не заявлено будь-яких інших клопотань, відтак суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до судового засідання 07.01.2025 не з`явився. При зверненні до суду до суду із позовом долучили клопотання, відповідно до якого просили розгляд справи проводити у відсутність представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 47). Відповідачка [PERSON] до судового засідання також не з`явилась. Натомість її представник - адвокат Касинець В.В. надіслала через підсистему «Електронний суд» клопотання відповідно до якого просила розгляд справи проводити без участі відповідача та представника відповідача. У задоволенні позовних вимог просила відмовити(а.с. 97). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що 09.04.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://credos.com.ua), було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1186-4188 (а.с. 11-16). Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджених наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 69-П від 23 листопада 2022 року, які є невід`ємною частиною договору, встановлюється порядок укладення кредитного договору, а саме: заявник на сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс», здійснює заповнення заявки на отримання кредиту, вказавши всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення (п.4.2 Правил). Після отримання повідомлення про прийняте рішення заявник отримує гіперпосилання для ознайомлення з офертою, що є пропозицією у розумінні ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно до ч.5 вказаної статті, включає умови, викладені у цих правилах, які є невід`ємною частиною договору. Після тримання оферти, заявнику надається одноразовий ідентифікатор. Заявник повідомляє кредитодавця про повне та безумовне прийняття оферти в електронній формі в особистому кабінеті, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразового ідентифікатора; підтвердження укладання договору у формі електронного документа заявник отримує в особистому кабінеті. Після отримання оферти договір відповідно до ч.6, ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається підписаним (п.п. 5.1,5.2 Правил а.с.28-41 електронний підпис позичальника) (а.с. 17-23). Відповідно до умов Договору про відкриття кредитної лінії № №1186-4188 від 09.04.2023 (далі- кредитний договір), кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит, шляхом відкриття невідновлюваної кредитної лінії для задоволення особистих потреб позичальника (п.2 договору про відкриття кредитної лінії), на наступних умовах: загальний розмір кредитного ліміту - 4 600,00 грн. (п. 4.1); строк кредитування - 300 днів, договір в частині виконання зобов`язань діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 4.8); базовий період за кредитом - 14 днів (п. 4.4); стандартна процентна ставка - 3,00 % в день (п. 4.6); реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає 1 139 965,00 % (п.4.9 ); орієнтована загальна сума вартості кредиту складає 46 000,00 грн. та включає проценти за користування кредитом 41 400,00 грн. (п.4.10); пільгова процентна ставка - 2,5% за кожен день протягом першого базового періоду (п.10.1). Матеріали справи містять таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором № 1186-4188, відповідно до якої загальна вартість кредиту становить 46 000,00 грн., проценти за користування кредитом - 75 600,00 грн. реальна річна процентна ставка - 1 139 965 % (а.с. 26). Як вказує позивач, даний кредитний договір укладено в електронному вигляді за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та підписаний кредитний договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника, шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором. Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в розмірі 4 600,00 грн. Так, згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За статтею 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За змістом ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вказує позивач, 09.04.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1186-4188, за умовами якого відповідачу мало бути надано 4 600,00 грн. кредитних коштів. Договір про відкриття кредитної лінії № 1186-4188, підписано відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «А2824» відповідно положень Закону України «Про електронну комерцію». За змістом ч.13 ст. 11 цього Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Надаючи оцінку поданим позивачем доказам, суд приходить до висновку про те, що довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування [PERSON] грошових коштів в сумі 4 600,00 грн. за допомогою системи LiqPay (а.с. 27-34), а також повідомлення АТ КБ «Приватбанк», згідно якого 09.04.2023 була проведена успішна транзакція на суму 4 600,00 грн. на картку [NUMBER] (а.с. 43) не є належними доказами, які підтверджують здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів саме відповідачу. Так, згідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно пункту 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у своїх постановах із подібних правовідносин виснував, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/16, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). Отже, саме виписка з особового рахунку клієнта банку є документом, який може засвідчити надходження грошових коштів на відповідний банківський рахунок відкритий споживачу. Стороною позивача не заявлялось під час судового розгляду у відповідному процесуальному порядку клопотань про витребування доказів для підтвердження обставин, на які посилається ТОВ «Укр Кредит Фінанс». З огляду на вказане, матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» умов п. 4.2 договору про відкриття кредитної лінії № 1186-4188 від 09.04.2023 щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті договору, саме [PERSON] , як і доказів належності відповідачу номера телефону, на який був направлений цифровий ідентифікатор. Відтак, з огляду на докази, наявні в матеріалах справи, суд позбавлений можливості ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повної інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача матеріали справи не містять. Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» як кредитних на АК КБ «Приватбанк» для здійснення переказу коштів на виконання вимог Договору про відкриття кредитної лінії № 1186-4188 від 09.04.2023 для подальшого переказу їх відповідачу. За вказаних обставин позивачем не доведено існування заборгованості відповідача за Договором про відкриття кредитної лінії № 1186-4188 від 09.04.2023. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на недоведеність позивачем факту надання відповідачу кредиту в сумі, зазначеній в позовній заяві. З огляду на те, що суд відмовляє у позові, а судові витрати понесені лише позивачем, на підставі статті 141 ЦПК України їх розподіл не здійснюється.

Outcome: dismissed