Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

22.10.2024 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 51118,53 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 14.07.2017 року між АТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії. Ліміт - 200 000 ,00 грн., процентна ставка 24% річних. Тип процентної ставки фіксований, обов`язковий мінімальний платіж - 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. 23.02.2021 року між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідачки. Таким чином ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" набуло статусу кредитора за кредитним договором від 14.07.2017 року, укладеним між АТ "Альфа Банк" та відповідачкою. Станом на 23.02.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 51118,53 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 24.10.2024 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 24.10.2024 року відповідачці був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в тому числі через оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.01.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.07.2017 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, за яким банк встановив відповідачу ліміт кредитної лінії в загальні сумі 200000,00 грн з умовою сплати 24% річних. Тип процентної ставки фіксований, обов`язковий мінімальний платіж - 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. В позовній заяві позивач вказує, що 23.02.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»» був укладений договір факторингу, згідно з умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки за зобов`язанням передбаченим кредитним договором від 14.07.2017 року, станом на 23.02.2021 року заборгованість за яким становила 51118,53 грн. Однак з наданих позивачем додатків до позовної заяви судом встановлено, що 22.02.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Форт» був укладений договір факторингу №1, згідно з умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Форт» перейшло право вимоги до відповідачки за зобов`язанням передбаченим кредитним договором від 14.07.2017 року, станом на 23.02.2021 року заборгованість за яким становила 51118,53 грн. 23.02.2021 року між ТОВ «ФК «Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» був укладений договір факторингу №01-23-02/21, згідно з умовами якого до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки за зобов`язанням передбаченим кредитним договором від 14.07.2017 року, станом на 23.02.2021 року заборгованість за яким становила 51118,53 грн. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 631 ЦК України договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. За такого, оскільки кредитний договір передбачає зобов`язання кредитора надати відповідний кредит, то, на відміну від договору позики, такий договір є консенсуальним та є укладеним з моменту досягнення у письмовій формі згоди його сторін по усім істотним для нього умовам. Суду надані достатні та належні докази того, що у передбаченій законом формі між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 14.07.2017 року був укладений кредитний договір без номеру. При цьому позивач вказав, що він придбав у АТ «Альфа-Банк» право вимоги за вказаним договором б/н від 14.07.2017 року. Натомість, як вбачається з долучених до позовної заяви додатків право вимоги до відповідачки за зобов`язанням передбаченим кредитним договором від 14.07.2017 року від АТ «Альфа-Банк» спочатку перейшло ТОВ «ФК «Форт». Отже позивач всупереч вимогам ст. 12, 81 ЦПК України не надав доказів придбання у ТОВ «ФК «Форт» права вимоги до відповідачки за укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 14.07.2017 року кредитним договором без номеру, що вказує на необхідність відмови в задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача судових витрат не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed