Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування заяви зазначено, що з 2011 року до жовтня 2018 року [PERSON] перебувала у стосунках та проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу разом із [PERSON] . Під час їх спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] . Відомості про батька дитини були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (зі слів матері) як [PERSON] . Після народження дитини [PERSON] продовжувала проживати однією сім`єю із [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить його матері, [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] визнавав своє батьківство відносно [PERSON] , активно брав участь у його вихованні та житті. Крім того, мати [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] також за життя визнавала батьківство свого сина щодо [PERSON] , 2014 року народження, та навіть за життя, 28.05.2020 склала на ім`я [PERSON] , [INFO] , заповіт, в якому зазначила останнього як внука та якому заповіла все своє майно. Встановлення факту батьківства необхідно для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2024 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Чернігівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В судовому засіданні 20.12.2024 заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Після оголошеної перерви в судове засідання 14.01.2025 не з"явилися, надали заяви про продовження розгляду справи за їх відсутності. В судовому засіданні 20.12.2024 свідок [PERSON] пояснила, що заявницю знає з 2011 року, коли та стала співмешкати разом з [PERSON] по [ADDRESS] . Разом з ними проживала і мати [PERSON] . Вони проживали однією сім"єю, вели спільне господарство, разом виховували дитину [PERSON] . [PERSON] називав [PERSON] батьком, а [PERSON] - бабусею. У 2018 році заявниця з дитиною стали проживати за іншою адресою, але дитина продовжувала спілкуватися з батьком та бабусею. Заінтересована особа - Киїнська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала клопотання про розгляд справи без участі їх представника ( а.с. 86). Заінтересована особа - Чернігівська міська рада в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про день та час проведення судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу ( а.с.93). Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала письмові пояснення в яких просить судове засідання провести без участі представника Головного управління, та винести законне і обгрунтоване рішення у відповідності до чинного нормативно-правового регулювання й судової практики ( а.с.55). Заінтересована особа - Чернігівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надавши лист, в якому просили розгляд справи провести без участі їх представника, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду ( а.с. 104,124). В зв`язку з неявкою в судове засідання 14.01.2025 осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Заслухавши заявницю, її представника, свідка [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до частин першої-третьої статті 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Частиною 3 ст. 128 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із роз`яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" N 3 від 15.05.2006 року встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 14). Згідно копії актового запису про народження №23, складеного 04.07.2014 виконавчим комітетом Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 22 серпня 2014 року № 00014357048, відомості про батька [PERSON] , було внесено на підставі ст. 135 СК України ( а.с.16, 105). В медичному документі "Історія розвитку дитини" №381134, міститься інформація щодо дитини - [PERSON] , [INFO] , де зазначена адреса проживання дитини: [ADDRESS] , дані про сім"ю дитини - мати: [PERSON] ,1991 р.н., батько: [PERSON] , 1984 р.н.; мається заява матері від 10.07.2014, адресована Головному лікарю ДП №2, в якій [PERSON] просить дозволити обслуговувати в ДП №2 її дитину - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Батьком дитини у даній заяві зазначено [PERSON] , його зареєстроване місце проживання вказано: [ADDRESS] ( а.с.24-25). Згідно копії Обмінної карти №4864 пологового будинку, пологового відділення лікарні [PERSON] на час пологів у 2014 році проживала у [ADDRESS] ( а.с.26). Відповідно до копії ордеру на жиле приміщення №77 від 04.11.2009, даний ордер було видано виконавчим комітетом Чернігівської міської ради [PERSON] на сім"ю, до складу якої входить [PERSON] , на житло за адресою: [ADDRESS] ( а.с.18). На а.с.27-30 знаходяться фотознімки чоловіка разом з дитиною; чоловіка та заявниці разом з дитиною; чоловіка з жінкою похилого віку разом з дитиною; заявниці з жінкою похилого віку та дитиною; з жінкою похилого віку разом з дитиною. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] ( а.с.17). Відповідно до копії актового запису про народження №1427 від 08.08.1984, [PERSON] народився [INFO] , його матір"ю зазначена [PERSON] , відомості про батька записані на підставі заяви матері дитини ( а.с.58). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.09.2024, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 82). На день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] , що підтверджується довідкою із Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 8913 від 03.12.2024 ( а.с. 112). [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] ( а.с.21). На день смерті [PERSON] була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою із Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 8914 від 03.12.2024 ( а.с. 111). У заповіті, посвідченому 28.05.2020 державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Репех С.О., та зареєстрованому в реєстрі за № 3-544, який є чинним і знаходиться в матеріалах спадкової справи №61/2023, [PERSON] зазначила, що все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право, заповідає рідному онукові - [PERSON] , [INFO] (а.с. 134). Відповідно до копії спадкової справи №61/2023, що надійшла від приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Баглай А.І., 24.10.2023 заведено спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася [PERSON] в інтересех малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ( а.с.126-138). 05 серпня 2020 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ", про що свідчить копія свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] ( а.с. 13). Як встановлено судом, державна реєстрація народження [PERSON] органом державної реєстрації проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України та зазначено його батьком не існуючу людину - [PERSON] . Особа, факт батьківства якої заявлено встановити, помер, а заявниця є матір`ю дитини. Внаслідок смерті [PERSON] , відповідно до положень ст. 130 СК України встановлення факту батьківства відносно [PERSON] , можливе за рішенням суду враховуючи, що запис про батька дитини вчинено згідно з ч. 1 ст. 135 СК України. З матеріалів справи, пояснень заявниці, показів свідка, вбачається, що [PERSON] з 2011 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] та [INFO] у них народився спільний син - [PERSON] . [PERSON] визнавав своє батьківство щодо сина [PERSON] , приймав участь у його вихованні, добре ставився до дитини, гуляв з ним, проявляв батьківську турботу. На час пологів [PERSON] проживала разом з [PERSON] . Із пологового будинку [PERSON] із дитиною приїхала до житла [PERSON] і його матері [PERSON] , і вони у чотирьох проживали разом. У заяві від 10.07.2014, [PERSON] , з метою обслуговування її дитини в медичному закладі, повідомила лікарю місце знаходження дитини за адресою місця проживання [PERSON] , та вказала його батьком дитини. У жовтні 2018 року [PERSON] з дитиною переїхала до іншого житла, але [PERSON] продовжував спілкуватися із [PERSON] та [PERSON] , а після смерті [PERSON] продовжував спілкування з [PERSON] до її смерті. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому розпорядилась всім своїм майном на користь [PERSON] , [INFO] , вказавши, що він є рідним онуком. Таким чином, судом установлено, що за життя померлий визнавав своє батьківство щодо сина - [PERSON] , тому суд вважає підтвердженим факт батьківства [PERSON] , померлого [INFO] , щодо сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі N 373/2257/18 (провадження N 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі N 361/2653/15 (провадження N 61-2239св21). Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Аналіз норми статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved