Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що її мати [PERSON] померла [INFO] , яка рішенням суду від 01.03.2012 була позбавлена батьківських прав щодо неї. Вона з 2011 року проживала зі своєю бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Їй був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування та бабуся була призначена її опікуном. ЇЇ бабуся померла у віці 67 років, в той час коли їй було лише 19 років, що спричинило у неї сильні душевні хвилювання. Після смерті бабусі вона проживала з тіткою, [PERSON] , яка займалась всіма юридичними питаннями. [INFO] помер дідусь, смерть якого ще більше поглибила переживання позивача. З початком повномасштабного вторгнення 16.03.2022 позивач виїхала за межі України. Оформити документи не було можливості, державні реєстри не працювали. Зазначила, що через втрату близьких людей та подій, які відбувались в країні, вона перебувала в стані постійного стресу, тому вчасно не змогла оформити документи. Також звертала увагу суду, що нею була надана довіреність у вересні 2023 року на представництво інтересів [PERSON] , однак вона не встигла подати заяву про прийняття спадщини. Просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини один місяць з моменту набрання рішенням законної сили. Позивач до суду направила заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Базюкевич Є.В. в заяві зазначив, що позивач [PERSON] є її племінницею, яка виховувалась без батька та матері, яка у 2012 році була позбавлена батьківських прав. Бабуся [PERSON] була опікуном позивача. Позивачем дійсно була надана довіреність у вересні 2023 року на представництво інтересів [PERSON] , однак вона не встигла подати заяву про прийняття спадщини. Не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що [PERSON] має право на спадщину та відповідно строк був пропущений з поважних причин. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2024 року було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та справу призначено до розгляду по суті. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до таких висновків. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 вересня 2021 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . [PERSON] є онукою [PERSON] , що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00044115949 від 19.03.2024; щодо актового запису про шлюб № 00044114590 від 19.03.2024; щодо актового запису про народження № 00044114469 від 19.03.2024; щодо актового запису про шлюб № 00044114719 від 19.03.2024. Рішенням Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради № 152 від 20.04.2012 надано дитині [PERSON] , статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно рішення Амур-Нижньодніпровської районної у місті ради № 119 від 18.05.2012 призначено [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON] . 19.03.2024 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кот Б.А. від 19 березня 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. Нотаріусом зазначено, що згідно поданих документів встановлено відсутність факту прийняття спадщини спадкоємцем після померлого та пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач доводить поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини після смерті бабусі у зв`язку із оголошенням в Україні воєнного стану та запровадженням\~постановою КМ № 164 від 28 лютого 2022 року, зупинення перебігу 6-місячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи), яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 та частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК\~України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини до спливу шестимісячного строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з\~ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна\~місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. [PERSON] , яка протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, на підставі\~ст. 1272 ЦК України\~звернулася до суду із позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Позовні вимоги [PERSON] про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті своєї бабусі [PERSON] , мотивовані тим, що вона перебувала за кордоном, у зв`язку із оголошенням 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану внаслідок збройної агресії російської федерації, не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини. В подальшому надала довіреність на представництво її інтересів, в тому числі і для подання заяви про прийняття спадщини відповідачу [PERSON] , однак під час приїзду в Україну 08.03.2024 дізналась, що заява не була подана. Суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними та значущими перешкодами, а саме:тривалий період перебування позивача за кордоном, через військову агресією російської федерації проти України, нечіткості норм національного законодавства стосовно строку на прийняття спадщини в період дії воєнного стану, на обмеження протягом певного часу доступу до державних реєстрів, поведінкою відповідача для вчинення цих дій, а також що проміжок часу між закінченням строку прийняття спадщини, зверненням позивача до нотаріуса\~\~та подачею позову у цій справі є незначним. Так,\~Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого\~Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан о 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і на цей час його дію не припинено. 06 березня 2022\~року постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~доповнено п. 3, яким установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Постановою КМ № 719 від 24 червня 2022 року п. 3\~постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~змінено, установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Починаючи з 18 червня 2023 року, постановою КМ № 469 від 09 травня 2023 року п. 3\~постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~виключено, тобто повернуто 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. За даними закордонного паспорту [PERSON] перебувала за межами України з 16.03.2022 по 22.11.2023, а також з 06.12.2023 по 08.03.2024. 06 вересня 2023 року [PERSON] надала довіреність [PERSON] , якою уповноважила останню бути її представником у державній нотаріальній конторі або приватного нотаріуса з питання ведення справи по оформленню спадкових прав і після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановлено, що після отримання від приватного нотаріуса постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.03.2024 у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, [PERSON] 25.03.2024 звернулась\~\~з вищевказаним позовом до суду. При таких обставинах, враховуючи обставини цієї конкретної справи, суд вважає, що наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини на підставі частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суд вважає, що подання позову про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті її бабусі є єдиним ефективним способом захисту права позивача на спадщину на національному рівні у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який національні суди зобов`язані практично забезпечувати відповідно до ст. 1 цієї Конвенції та\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Крім того, з огляду на положення ч. 1 ст.\~1220, ч. 3 ст.\~1223 ЦК України\~про виникнення у спадкоємців права на спадщину з моменту смерті спадкодавця, у [PERSON] , з урахуванням наведених нею мотивів у позові, виникло «законне сподівання» в успадкуванні прав на нерухоме майно через визначення в судовому порядку додаткового строку на прийняття спадщини. Таке\~«законне сподівання» входить до поняття «майно», вільне володіння яким захищається ст. 1 Першого протоколу Конвенції (про ознаки «законного сподівання» зазначено у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року, які застосовуються у даній справі). Позивачем доведено існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, а обставини, на які вона посилалася як на підставу для визначення їй додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини є поважними причинами пропуску вказаного строку, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили їй вчасно реалізувати право на подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладені обставини, оцінюючи доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позову [PERSON] та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , строком один місяць після набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved