Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

22.02.2024\~року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: державний нотаріус Першої павлоградської державної нотаріальної контори Павлоградського районного округу Дніпропетровської області Шкицька Юлія Анатоліївна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Маріуполі Донецької області помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. У цей час позивач у зв`язку з російською агресією проти України перебувала в Іспанії, де продовжує мешкати на даний час. Про смерть батька була повідомлена телефонним зв`язком. 23.08.2022 року брат позивача [PERSON] отримав свідоцтво про смерть [PERSON] та 26.08.2022 року звернувся до Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Лише у вересні 2023 року позивач змогла приїхати до України, де 26.09.2023 року отримала дублікат свідоцтва про смерть батька. 09.10.2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сахової М.А. та склала заяву про прийняття спадщини після смерті батька, яку було направлено на адресу Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Постановою державного нотаріуса Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицької Ю.А. від 01.11.2023 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для прийняття спадщини та відмову іншого спадкоємця, який прийняв спадщину, прийняти [PERSON] до кола спадкоємців. На підставі викладеного [PERSON] просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , терміном в два місяці з дати набрання рішенням суду законної сили. Ухвалами судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду й відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, а також витребувано копію спадкової справи/, відкритою після смерті [PERSON] 02.07.2024 року від представника [PERSON] адвоката Лебєдєвої Т.О. надійшов відзив на позов, у якому заперечувала проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовано тим, що причина, якою позивач аргументує пропущення строку для прийняття спадщини перебування за межами держави, а саме в Іспанії, не пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій. Тому особа, яка перебуває за кордоном, не позбавлена можливості реалізувати своє право на подання заяви про прийняття спадщину, шляхом її подачі через консульство України, що розташоване в іноземній державі. Так, якщо спадкоємець знаходиться за кордоном і не має можливості приїхати в Україну для подання заяви для прийняття спадщини у відведений для цього законодавством строк, але бажає прийняти спадщину, то він може на вибір звернутися до будь-якого нотаріуса тієї країни, де він знаходиться, або звернутися до консульської установи України для оформлення заяви про прийняття спадщини. Після оформлення самої заяви спадкоємцю, який перебуває за кордоном, необхідно надіслати зазначену заяву нотаріусу в Україні, на підставі якої буде заведено спадкову справу. Днем подання такої заяви буде день відправлення поштового листа, незалежно від того, коли він був доставлений та вручений нотаріусу. Таким чином, законодавством передбачено порядок подачі заяви про прийняття спадщини для осіб, які перебувають за кордоном, зокрема й для тих, які були змушені виїхати за межі держави внаслідок повномасштабного вторгнення рф на території України. Однак позивач свідомо не скористалася наданим їй правом подачі заяви про прийняття спадщини за кордоном, будучи впевненою, що зможе це зробити в Україні в будь-який час, зловживаючи своїми правами та становищем. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову. Ухвалою суду, постановленою 21.08.2024 року без виходу суду до нарадчої кімнати, підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просила розглянути справу в її відсутність, позов підтримала. У судовому засіданні представник позивача адвокат Чекменьов Д.М. позов підтримав, просив задовольнити. У судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Лебєдєва Т.О. заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні. Від представника Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицької Ю.А. надійшла заява, в якій просила розглядати справу в її відсутності. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У ході судового розгляду встановлено, що до суду звернулася [PERSON] , яка зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до Наказу № 309 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» з 05.03.2022 року Маріупольський район Донецької області є тимчасово окупованою російською федерацією території України. У судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з збройною агресією російської федерації проти України [PERSON] виїхала за кордон. 16.06.2022 року позивачу в Іспанії видано картку посвідку на проживання у зв`язку з тимчасовим захистом переселенця (а.с.12). [INFO] у м. Маріуполі Донецької області помер [PERSON] , який є батьком позивача та відповідача (а.с.10-11, 13, 100). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, у тому числі нерухоме майно. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру [PERSON] заповіту після смерті не залишив (а.с.102). 26.08.2022 року відповідач звернувся до Першої павлоградської державної нотаріальної контори Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини (а.с.96-97). Постановою нотаріуса було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з ненаданням довідки стосовно місця проживання померлого, що не дозволяє нотаріусу з`ясувати та перевірити факт прийняття спадщини іншими особами (а.с.108-109). 09.10.2023 року [PERSON] засвідчила у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сахової М.А. заяву про прийняття спадщини, яка отримана Першою павлоградською державною нотаріальною конторою 13.10.2023 року. Постановою державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицької Ю.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відмовою іншого спадкоємця, який прийняв спадщину, прийняти позивача до кола спадкоємців (а.с.113-114). Як вбачається з копії спадкової справи, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини або видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори не зверталися. Відповідно до ст. 1216 ЦК\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно до ч.1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до\~ст.1223 цього Кодексу\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 цього кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.ч. 1, 2\~статті 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України\~визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Проте Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 \~24.02.2022 року на території України 24 введено воєнний стан, який триває станом на дату ухвалення судом даного рішення. Постановою Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 року «Деякі питання\~нотаріату в\~умовах воєнного\~стану» у п. 3 було встановлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Постановою Кабінету Міністрів України № 719 від 24.06.2022 року було змінено вищевказаний пункт та встановленого, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Тобто, за загальним довоєнним правилом строк прийняття спадщини, що становив 6 місяців з дня відкриття спадщини, продовжується на 4 місяці. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , шестимісячний строк сплив 16.12.2022 року, а відповідно до зазначених вище положень, продовжено на чотири місяці, тобто строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 16.04.2023 року. Отже, позивач, звернувшись з заявою про прийняття спадщини 09.10.2023 року, пропустила строк на її прийняття. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у пункті 24\~постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У постанові Верховного Суду від 14.08.2024 року по справі № 537/3556/22 зроблено висновок, що оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23.08.2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, від 17.10.2019 року у справі№ 766/14595/16, від 30.01.2020 року у справі № 487/2375/18, від 31.01.2020 року у справі № 450/1383/18, від 17.08.2023 року у справі № 626/274/22. Також у постанові Верховного Суду від 14.08.2024 року по справі № 537/3556/22 зауважено щодо нечіткості норм національного законодавства стосовно строку на прийняття спадщини в період дії воєнного стану (Постанова Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 року, якою було зупинено перебіг строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану, Постанова Кабінету Міністрів України № 719 від 24.06.2022 року, якою змінено вказану норму та обмежено можливість зупинення такого строку чотирма місяцями), на обмеження протягом певного часу доступу до державних реєстрів. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. У судовому засіданні на заперечення представника відповідача адвокат Чекменьов Д.М. пояснив, що у позивача не було можливості повернутися до України, а також через відсутність коштів та не володіння іспанською мовою не було можливості звернутися за допомогою до нотаріуса в Іспанії. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Цивільна справа вирішується з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. Враховуючи введення в Україні воєнного стану, вимушене переселення позивача до іншої країни у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю через збройну агресію рф проти України, окупацією міста, у якому мешкала позивач, нечіткість норм щодо перебігу строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану, а також складнощі подання заяви про спадщину під час тимчасового прихистку позивача в Іспанії, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання причини пропуску [PERSON] строку прийняття спадщини після смерті батька поважною та визначення їй додаткового строку тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини, відкритої після смерті [PERSON] . Отже, суд задовольняє позов [PERSON] . При цьому суд не бере до уваги посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду від 12.04.2021 року по справі 589/1863/13-ц, оскільки обставини справи, що розглядалася Верховним Судом відрізняються від обставин даної справи, та вирішуючи спір щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини при визначенні поважності причин пропуску такого строку, суд виходить з даної конкретної ситуації й об`єктивних та суб`єктивних причин спадкоємця, який пропустив строк. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved