Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Стислий виклад позицій заявника та заінтересованих осіб. До суду звернувся заявник з заявою, у якій просить прийняти рішення про усиновлення ним малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актових записів про їх народження. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що 11.07.2023 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. На момент укладення шлюбу у дружини було двоє дітей, син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька в свідоцтві про народження дітей записані за вказівкою матері - [PERSON] , відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00044949840 від 10 травня 2024 року та № 00044950838 від 10 травня 2024 року. Він має бажання усиновити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вони разом із дружиною, її дітьми, проживають однією сім`єю у трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 56 кв.м. з усіма комунальними зручностями. Між ним та дітьми склались теплі стосунки, він ставиться до них як до своїх рідних дітей та й вони сприймають його як батька, звертаючись до нього «тато». Він відчуває спорідненість із дітьми, займається їх вихованням та навчанням, забезпечує стабільні та гармонійні умови життя дітей, матеріально самостійно забезпечує всю сім`ю. Він матеріально забезпечений, працює продавцем продовольчих товарів, має стабільний дохід. Обмежено дієздатним та недієздатним визнаний не був. Має добрий стан здоров`я, інфекційними захворюваннями не хворіє, антитіл до ВІЛ не виявлено. Наркологічних речовин не вживає, спиртними напоями не зловживає. На обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває. Батьківських прав не позбавлявся. До кримінальної відповідальності не притягувався і засудженим не був. Його дружина та мати дітей - [PERSON] дала згоду на усиновлення ним її малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 03.06.2024 року. Заяви, клопотання учасників справи. Заявник [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримав, посилаючись на ті ж самі обставини, про які зазначив у заяві про усиновлення. Суду пояснив, що з 11.07.2023 року перебуває в шлюбі з матір`ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] . Діти називають його батьком, він їх любить, вважає своїми дітьми, по-батьківські турбується про їх фізичне здоров`я, духовний та моральний розвиток, матеріально забезпечує їх усім необхідним і бажає усиновити дітей. Заінтересована особа [PERSON] - матір малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала відносно задоволення заяви. Суду пояснила, що її діти проживають спільно з нею та заявником однією сім`єю. Діти люблять заявника, називають його своїм батьком. Заявник добре ставиться до дітей, піклується про їх здоров`я, утримання та виховання. Представник заінтересованої особи - орган опіки і піклування Старокостянтинівської міської ради, на виклик суду не прибув. Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника органу опіки та піклування, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.09.2024 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] про усиновлення в порядку окремого провадження, відкрито провадження та призначено розгляд заяви в закритому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом. У справі, що розглядається судом встановлено, що [INFO] у м. Канів Черкаської області народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , а батьком [PERSON] (а.с. 12), та [INFO] у с. Великі Мацевичі Старокостянтинівського району Хмельницької області народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , а батьком [PERSON] (а.с. 13). 11.07.2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м .Київ), актовий запис № 177, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 11.07.20232023 року(а.с. 9). На момент укладення шлюбу у [PERSON] було двоє дітей, син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька в свідоцтві про народження дітей записані за вказівкою матері - [PERSON] , відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00044949840 від 10.05.2024 року та № 00044950838 від 10.05.2024 року (а.с. 15-16). Заявник [PERSON] разом із дружиною, її дітьми, проживають однією сім`єю у трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 56 кв.м. з усіма комунальними зручностями. Між заявником [PERSON] та дітьми склались теплі стосунки, він ставиться до них як до своїх рідних дітей, а вони сприймають його як батька, звертаються до нього «тато». Заявник [PERSON] відчуває спорідненість із дітьми, займається їх вихованням та навчанням, забезпечує стабільні та гармонійні умови життя дітей, матеріально самостійно забезпечує всю сім`ю. Заявник [PERSON] матеріально забезпечений, працює продавцем продовольчих товарів, має стабільний дохід. Обмежено дієздатним та недієздатним визнаний не був. Згідно медичного висновку від 03.06.2024 року № 1231/01-21 маю добрий стан здоров`я, інфекційними захворюваннями не хворію, антитіл до ВІЛ не виявлено. Наркологічних речовин не вживає, спиртними напоями не зловживає. На обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває. (а.с. 10). Батьківських прав не позбавлявся. До кримінальної відповідальності не притягувався і засудженим не був, що підтверджується Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» (а.с. 11). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 19.06.2024 року № 63/54- 42-1582/24 підтверджено доцільність усиновлення заявником дітей та відповідність заявника інтересам дітей та про придатність до усиновлення (а.с. 18-19). Дружина заявника [PERSON] та мати дітей - [PERSON] дала згоду на усиновлення ним її малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 03.06.2024 року (а.с. 14). Відтак, заявник [PERSON] може бути усиновлювачем. Вимоги ст. 217 СК України виконані, оскільки мати дітей - [PERSON] надала нотаріально посвідчену заяву на усиновлення її дітей [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] , з присвоєнням дітям прізвища та по батькові усиновителя та запису його батьком дітей (а.с. 14), що [PERSON] підтвердила також і в судовому засіданні, а біологічний батько дітей, був вказаний на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно з висновком органу опіки та піклування Старокостянтинівської міської ради № 63/54- 42-1582/24 року від 19.06.2024 року усиновлення [PERSON] малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є доцільним і таким, що відповідає якнайкращим інтересам дітей (а.с. 18-19). Суд вважає висновок органу опіки та піклування обґрунтованим і таким, що не суперечить інтересам малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що заявник [PERSON] може бути усиновлювачем, а малолітні [PERSON] та [PERSON] можуть бути усиновленими, а також, що їх усиновлення заявником є доцільним та відповідає інтересам дітей. Вказані обставини підтверджуються поясненнями [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, та матеріалами справи, зокрема: Актом обстеження умов проживання подружжя, затверджений начальником служби у справах дітей від 12.06.2024 року;Копією свідоцтва про шлюб;Висновком про стан здоров`я особи від 03.06.2024 р.;Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості»;Копією свідоцтва про народження [PERSON] ;Копією свідоцтва про народження [PERSON] ;Нотаріально засвідченою заявою [PERSON] від 03.06.2024 року;витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00044949840 від 10.05.2024 року;витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00044950838 від 10.05.2024 року;Висновком органу опіки та піклування про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Конвенцією про права дитини, СК України, ЦПК України, ЗУ "Про охорону дитинства", відповідно до яких усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, і є частиною національного законодавства України, визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Згідно ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 21 Конвенції про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони: а) забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваним законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення та на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Згідно з положеннями ст. 24 ЗУ "Про охорону дитинства", усиновлення допускається виключно в інтересах дитини відповідно до закону. Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім`ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки. Статтею 207 СК України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років (ч.ч. 1,2 ст.211 СК України). Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути надана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ч.ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 217 СК України). За приписами ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку із віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згідно з положеннями ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2)мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 4) взаємо відповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При встановленні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 224 СК України). За правилами ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача, у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини (ст.229 СК України). Відповідно до вимог частин 2 та 4 статті 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про усиновлення розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Заява про усиновлення дитини подається до суду за місцем її проживання, що встановлено ст. 310 ЦПК України. Частинами 1, 3, 4 ст. 313 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, встановлених Сімейним кодексом України, суд розглядає справу в закритому судовому засіданні. Суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи. За результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини заявником. За клопотанням заявника суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про запис усиновлювачів батьками. Усиновлення вважається здійсненим з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.ч. 1, 2, 3, 7 ст. 314 ЦПК України). Висновки суду. У справі, що розглядається, суд, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що заявником [PERSON] надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для ухвалення судом рішення про усиновлення ним малолітніх [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні встановлено, що усиновлення заявником малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] не суперечить їхнім інтересам, оскільки заявник [PERSON] проживає тривалий час з матір`ю дітей, проявляє до дітей [PERSON] та [PERSON] батьківську турботу, медичних протипоказів для усиновлення не має, здатний створити для дітей належний матеріально-побутовий рівень проживання, бажає усиновити [PERSON] та [PERSON] , спроможний забезпечити їм належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя, і може бути їхнім усиновлювачем, отже заява [PERSON] підлягає задоволенню. Усиновлення дітей [PERSON] та [PERSON] заявником [PERSON] відповідатиме найвищим інтересам дітей, ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини 1989 року, яка захищає право дитини на сімейне життя і виховання, збереження сімейних зв`язків. При цьому, суд керується і рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини» від 08.04.2014 року у п. 83 якого зазначено, що «… якщо встановлено існування сімейних зв`язків, держава має діяти у такий спосіб, що буде розрахований на те, щоб дати таким зв`язкам розвиватися». Суд також вважає за необхідне, у відповідності до ст.ст. 229, 231 СК України, задовольнити вимогу заявника щодо внесення змін до актових записів про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зазначивши їх батьком [PERSON] .

Outcome: approved