Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

В листопаді 2024р. заявниця [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною заявою, заінтересована особа: Військова частина [NUMBER] , в якій просила суд: - встановити факт, що має юридичне значення, а саме перебування заявниці [PERSON] на утриманні зниклого безвісті її сина - [PERSON] , [INFO] в період з травня 2019р. по 19 вересня 2024р . Свої вимоги, заявниця обґрунтовувала тим, що 19 вересня 2024р. під час виконання бойового завдання, в районі населеного пункту Новоандріївка Пологівського району Запорізької області зник безвісті її син - [PERSON] , який проходив службу у заінтересованої особи, у зв`язку з мобілізацією. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2020р. шлюб між заявницею та її чоловіком [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу, утриманням заявниці, та її молодшої доньки - [PERSON] , [INFO] здійснював, її старший син [PERSON] , оскільки за станом здоров`я донька заявниця потребує догляду, при цьому колишній чоловік заявниці, самоусунувся від допомоги дитині та заявниці, упродовж останніх років вона не отримувала доходи та матеріально не забезпечена. Встановлення вказаного факту необхідно заявниці для отримання державної допомоги, на підставі положень Закону України «Про соціальний захист та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2024р. відкрито провадження по справі. В судовому засіданні представник заявниці, подану заяву підтримала, з підстав, викладених в ній, просила суд її задовольнити. Заінтересована особа, про час та місце розгляду справи була повідомлена, в установленому законом порядку, клопотала перед судом про розгляд справи у відсутність свого представника. В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає, за можливе продовжити розгляд справи у відсутність представників заінтересованих осіб. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт того, що заявниця, в силу не можливості влаштуватися на роботу, у зв`язку з доглядом за молодшою донькою, не мала коштів для утримання себе та доньки, та фактично перебувала на утриманні свого старшого сина [PERSON] , який їй допомагав, оскільки до його мобілізації проживав разом з матір`ю та молодшою сестрою. Суд, заслухавши пояснення представника сторони заявника, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом п. 2) ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки від 21 травня 2024р. за № 1061, Військової частини № [NUMBER] , молодший лейтенант [PERSON] перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині. Відповідно до сповіщення від 24 вересня 2024р. за № 04/11323 [INFO] , заявницю було сповіщено, проте, що її син [PERSON] , зник безвісті 19 вересня 2024р. під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Новоандріївка Пологівського району Запорізької області (це сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (допомоги) і надання пільг у встановленому законодавством порядку). Судом встановлено, що заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2020р. по цивільній справі № 761/14702/20, яке набрало законної сили. Згідно Розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації за № 630 від 19 липня 2024р., визначено місце проживання малолітньої доньки заявниці - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Судом встановлено, що заявниця зареєстрована та проживає, за адресою: [ADDRESS] . Також за вказаною адресою, був зареєстрованим та проживав її син [PERSON] , до його мобілізації до лав Збройних сил України. Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявниця просила суд встановити факт її перебування на утриманні зниклого безвісті її сина - [PERSON] , в період з травня 2019р. по 19 вересня 2024р. Як встановлено судом, на підставі відповіді з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, за період часу з 01 січня 2019р. по 31 грудня 2025р., на відповідний запит суду, сукупний дохід заявниці [PERSON] склав 1901,47 грн. При цьому, як вбачається з відповіді на запит суду, з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, за період часу з 01 січня 2019р. по 31 грудня 2024р., сукупний дохід сина заявниці - [PERSON] складав: - 2019р. - 20697,28 грн.; - 2020р. - 3,25 грн.; - 2021р. - 123474,35 грн.; - 2022р. - 744410,51 грн.; - 2023р. - 500825,95 грн.; - 2024р. (січень - вересень) - 906331,3 грн. За змістом п. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення. Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону). Порядок підтвердження справжності підпису військовослужбовця на особистому розпорядженні на випадок полону, оформлення та зберігання такого розпорядження та його скасування здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 4 статті 16 цього Закону. У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань. Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини. Грошове забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, підлягає індексації відповідно до закону. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення таких військовослужбовців встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзацах четвертому - п`ятому цього пункту, належні та не виплачені військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів. За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігаються передбачені законом інші види забезпечення. В судовому засіданні представник заявниці, наголошувала, що в досудовому порядку, син заявниці допомагав заявниці та своїй молодший сестрі. Разом з тим, представник заявниці не могла пояснити суду, яким чином син заявниці надавав останній допомогу та вона була на його утриманні, враховуючи сукупній дохід останнього за 2019-2020рр. в розмірі 20700,53 грн. Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти», які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме слід встановити факт, що має юридичне значення, а саме перебування заявниці [PERSON] на утриманні зниклого безвісті її сина - [PERSON] , в період часу з 01 січня 2021р. по 19 вересня 2024р.

Outcome: partial