Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулося АТ «Перший Український Міжнародний Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] , 07.11.2017 укладено кредитний договір № 200907594801, на підставі якого видано кредитну картку з кредитним лімітом 1000 грн, який пізніше було збільшено до 34200 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.07.2024 складає 50610.2 (п`ятдесят тисяч шістсот десять гривень 20 копійок) грн., з яких: 33195.39 грн. заборгованість за кредитом; 17414.81 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія витягу з якого додається, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору-комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоді Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19 Розділу II цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 50610.2 грн.; сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області 29 серпня 2024 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2025 року постановлено справу розглядати при заочному розгляді справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохали розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. У разі неявки відповідача, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, і від неї не надійшло повідомлень про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Також відповідач не скористалася правом на відзив та не направила до суду письмовий відзив на позовну заяву. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 07.11.2017 між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] , був укладений кредитний договір № 200907594801, шляхом підписання заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, та встановлення кредитного ліміту в сумі 1000 грн. Згодом розмір кредитного ліміту було банком збільшено до 34200 гривень, що підтверджується довідкою АТ «ПУМБ» про збільшення кредитного ліміту. Згідно вищевказаної заяви [PERSON] , прохала Банк встановити на її поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт 1000 грн., розрахунковий день 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу картки. Підписанням заяви [PERSON] , підтвердила, що з правилами користування платіжною карткою ознайомлена та зобов`язується їх дотримуватись. Підписанням цієї заяви відповідач підтвердила, що з ДКБО, Тарифами Банку згідний. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником надавши кредит в обумовленому розмірі, що підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] , долученою до матеріалів справи. У судовому засіданні встановлено, що банком на адресу відповідача було направлено письмову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідно до ч.1, 2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч.ч.1, 2ст.1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з наданою АТ «ПУМБ»\~випискою з рахунку станом на 01.07.2024 відповідач має заборгованість за кредитним договором № 200907594801 від 07.11.2017 в загальному розмірі 50610.2 грн., з яких: 33195.39 грн. заборгованість за кредитом; 17414.81 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, їх розміру і порядку нарахування, посилався не лише на виписку по картковому рахунку, а й на Публічну пропозицію ПАТ\~ПУМБ\~на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті банку, як невід`ємну частину кредитного договору. Також позивач, на підтвердження позовних вимог, до позову додав Публічну пропозицію ПАТ\~«ПУМБ»\~на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також додатки, які містять різні умови надання кредитів, в залежності від типу картки, а відповідно і різні розміри відсоткових ставок, строків повернення кредиту та процентів. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію ПАТ\~«ПУМБ»\~розумів відповідач, ознайомився і погодився з нею, підписуючи заяву від 07.11.2017. Суд також враховує, що надана позивачем на підтвердження правомірності нарахування відсотків за користування кредитом, Публічна пропозиція АТ\~«ПУМБ»\~разом з додатками, не підписана відповідачем, а надана заява № 200907594801 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містить умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами. Отже, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин положення ч.1\~ст.634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Публічна пропозиція АТ\~«ПУМБ», яка викладена на банківському сайті неодноразово змінювалась самим позивачем і доказів, що саме ця Публічна пропозиція існувала на час укладення договору, суду не надано. Паспорт споживчого кредиту долучений позивачем до матеріалів справи, підписаний відповідачем, суд також не приймає до уваги з огляду на наступне. У відповідності до норм Закону України «Про споживче кредитування» (ст.9), Закону України «Паро захист прав споживачів» (ст.ст.11, 15) Паспорт споживчого кредиту є лише підтвердженням виконання позивачем встановленого законом для кредитодавця обов`язку надати позичальнику, як споживачу, інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Крім того, відповідно до змісту вказаного документу, викладена в ньому інформація є актуальною лише на момент ознайомлення із нею позичальником до 07 жовтня 2017 року, а отже не може використовуватись для врегулювання спірних правовідносин сторін, які вочевидь вийшли за межі означеної дати. Більш того, в тексті Паспорту споживчого кредиту безпосередньо зазначено, що викладені в ньому умови кредитування можуть відрізнятись від фактичних умов кредитного договору, укладеного між сторонами, а отже не можуть підмінювати собою умови договору, сприйматись судом як такі, що регулюють спірні правовідносини сторін вже на стадії виконання зобов`язань сторін за кредитним договором. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 (провадження №61-14545сво20), при цьому відступив від висновку Верховного Суду про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, який викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі №284/157/20-ц (провадження №61-13569св20), на яку, як на підставу касаційного оскарження, посилався заявник, а також від 18 листопада 2020 року у справі №313/346/20 (провадження №61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі №467/555/19 (провадження №61-17707св19). Відповідно до статей 12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6\~ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіривши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що зі змісту як позовної заяви, так і усіх доданих позивачем деталізованих та узагальнених виписок з особового рахунку відповідача не можливо встановити розмір застосованої банком відсоткової ставки за користування кредитними коштами, про яку, за твердженням позивача, домовились сторони та був обізнаний відповідач. Таким чином, оскільки відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови сплати процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ\~«ПУМБ»\~заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 17414.81 грн., у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю позовних вимог в цій частині. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ\~ПУМБ\~не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказаний висновок узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду України від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. Враховуючи вищевикладене,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 07.11.2017 у сумі 33195.39 грн., що становить заборгованість за кредитом. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1574,56 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial