Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

в позові вказано «…Я, [PERSON] , проживала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] , в якому в нас народилася спільна дочка - [PERSON] , [INFO] . Так як шлюб був невдалим, ми його розірвали згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 30.06.2021 року. Також за цим рішенням суд залишив неповнолітню доньку проживати зі мною та зобов`язав відповідача сплачувати аліменти на моє утримання по 500 грн. в місяць до досягнення дитиною 3-х річного віку та утримання дитини в твердій грошовій сумі розміром 3 000 грн. щомісяця. Протягом часу існування зобов`язань за вказаним рішенням суду і до сьогоднішнього дня відповідач оплатив аліменти на суму 40 000, 00 грн. Згідно довідки Головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби у м. Івано-Франківську станом на 01.07.2024 року заборгованість перед відповідачем за аліментними платежами складає 71 000, 00 грн (довідка додається). В добровільному порядку відповідач відмовляється оплатити заборгованість. Розрахунок суми неустойки за невчасну сплату аліментів мною здійснюється виходячи із максимальних місячних розмірів оскільки відповідач оплату аліментів не здійснював, за винятком двох платежів - в серпні 2022 року в розмірі 20 000 грн., коли заборгованість по аліментних платежах складала 42 000 грн., та в березні 2023 року в розмірі 20 000 грн., коли заборгованість по аліментах складала - 43 000 грн. Отже виходячи із довідки Головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби у м. Івано-Франківську станом на 01.07.2024 року заборгованість відповідача за аліментними платежами складає 71 000, 00 грн. та виходячи із наведеного вище розрахунку суми неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів складає - 71 000, 00 грн. станом на липень 2024 року. Слід зазначити, що я сама утримую нашу малолітню дитину, якій в червні 2024 року виповнилося 5 років. Дитина відвідує приватний садочок, оскільки я щодня працюю зранку і до вечора, щоб забезпечити своє існування та необхідний рівень розвитку дитини. Розмір моєї зарплати залежить від обсягу продажів, оскільки я працюю торговим представником на фірмі «Глобино» і складає в середньому 12-20 тисяч гривень. Крім того, я орендую квартиру, в якій ми з дочкою проживаємо вже тривалий час, оскільки власного житла ми не маємо, та витрати на оренду складають 10 тис. грн щомісяця. Усі мої зароблені гроші щомісяця витрачаються на оренду квартири та необхідні платежі по її утриманню та оплату садочка, який відвідує наша дочка [PERSON] . Отже, мені вкрай не вистачає зароблених грошей і через складний фінансовий стан постійно використовую позики та кредитну лінію моєї банківської картки для забезпечення мінімально необхідних потреб та для утримання та забезпечення необхідного розвитку дитини. В цей же час відповідач будучи забезпеченою особою, фізично здоровим, не обтяженим додатковими витратами на утриманців та незважаючи на можливість здійснювати утримання своєї дитини, не виконує свого батьківського обов`язку зовсім. Слід зазначити, що, окрім систематичного утримання нашої дитини, я також і несу непередбачувані витрати на оздоровлення та лікування дитини, що пов`язані із як сезонними захворюваннями так і захворюванням, яке є хронічним у дочки [PERSON] , та діагнозовано як розвиток аденоїдів від народження. Від народження дочка страждає розвитком аденоїдів, які утруднюють її носове дихання, порушують її нічний сон. Протягом тривалого часу дитина знаходиться під наглядом лікарів і змушена систематично проходити обстеження і лікування. Виписки з клінічних лікарень та витрати, що супроводжували такі обстеження і лікування, вакцинації додаються. В загальному витрати пов`язані із лікуванням дитини протягом 2022 року - 2024 року склали 16 772, 79 грн. На початку 2023 року стан дитини ускладнився, а тому в березні 2023 року її довелося прооперувати. Згідно із випискою із медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] дитині проведено операцію по видаленню аденоїдів 22 березня 2023 року. Усі витрати по лікуванню та проведенні операції дитині я понесла самостійно, розмір яких склав 16 882, 16 грн. Відповідач ні фізично ні матеріально участі в лікуванні дитини не брав. Згідно довідки від 23.07.2024 року [PERSON] відвідує приватний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Зе інгліш скул» з вересня 2021 року по даний час і витрати на оплату відвідування садочка за цей період складають 141 500, 00 грн. (довідка та квитанції додаються). Відвідування саме цього закладу дошкільної освіти зумовлено тим, що я змушена вийти на роботу, щоб утримувати нас із дочкою, коли дитина ще не досягла 3-х річного віку, а відповідно до державного садочка наша черга ще не наступила, і не наступила до нині. Крім того, мені довелося підбирати такий заклад дошкільної освіти, в якому можливе дієтичне харчування, оскільки це вимагає стан здоров`я дитини (вона має проблеми з печінкою, а саме їй діагнозовано наявність кальценатів), а також ретельний догляд, оскільки вона часто хворіє і я змушена її залишати в садочку довше аніж передбачено робочим графіком, за насиченим графіком моєї роботи. Відповідач є працездатною особою, працює приватним підприємцем, його діяльність пов`язана із ремонтом автомобілів і має стабільні чималі доходи, що в середньому складають 30 000 - 40 000 гривень, аліменти з яких добровільно не сплачує. Непрацездатних осіб (батьків, дружини, дітей) на утриманні відповідач не має. На даний час відповідач проживає із іншою жінкою, і фотографії у соціальних мережах, які він викладає, дають підстави вважати, що він має високий рівень доходів, та задовільний спосіб життя а отже має можливість утримувати свою дитину а також нести додаткові витрати, пов`язані із її розвитком. Тому, з урахуванням стану здоров`я відповідача, його стабільного заробітку, достатнього матеріального становища на утримання дитини, наявності додаткових доходів, він повинен сплатити половину понесених мною фактичних витрат, що пов`язані із лікуванням нашої дитини, відповідно до законодавства…». Позивач просила справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Клопотань щодо реалізації прав до суду не направлено, відзиву та позов та заперечень щодо розрахунку позивача відповідачем не подано. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Оскільки відповідача повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за його відсутність в судовому засіданні процесуальним законом повністю покладено на відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] , батьками зареєстровано сторін спору. Позивачем надано квитанції про оплату навчання [PERSON] . Згідно наданого розрахунку сплати аліментів, згідно виконавчого листа 344/8740/21 від 29.10.2021 року, здійснено виконавцем, сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.07.2024 року становить 71\~000,00 грн. В матеріалах справи містяться виписки з лікарні та квитанції про оплату лікування [PERSON] . Згідно довідки Приватного закладу дошкільної освіти «Зе інгліш скул», [PERSON] відвідує приватний садок з вересня 2021 року. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач, [PERSON] є власником земельних ділянок з кадастровими номерами 2625886300:02:003:0055, 2625886300:02:003:0070, 2625886300:03:005:0037. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до вимог ч. 1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, а тому, при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 11 вересня 2013 року по справі № 6-81 цс 13 та 1 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справах № 6-1477цс15, 6-1477цс15 з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється в наступний спосіб: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року. Так, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, відовідач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Суду надано докази прострочення сплати аліментів відповідачем і виниклу у зв`язку з цим заборгованість, яка не оспорюється відповідачем. В свою чергу, в ході розгляду справи відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що прострочення по сплаті аліментів виникло не з його вини, не надано суду доказів на спростування доводів позивача. Відповідач не оспорював виданий державним виконавцем розрахунок заборгованості по аліментам, а також не надав інших розрахунків, а тому позов про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 71 000 гривень обґрунтовано належними правовими підставами. Крім того, позивач просила суд про стягнення з відповідача половину додаткових витрат, що понесені мною у зв`язку із станом здоров`я дитини, в розмірі 16 827, 5 грн. та витрати по оплаті дитячого садочка, який відвідує дитина в розмірі 70 750, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Аналіз відповідних приписів закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину (постанова Верховного Суду від 08.05.2023 року у справі №756/9882/19). Ці правила стосуються особливих обставин, до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.04.2022 року у справі №761/27222/10 (провадження №61-8815св21). У постанові від 04.12.2019 року у справі №320/383/19 Верховний Суд зауважив, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). В свою чергу, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, відповідач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Доказів на спростування вимог позивача відповідач суду не надав. Дані витрати повністю підтверджуються доказами, наданими позивачкою, вони є додатковими витратами на утримання дитини в розумінні статті 185 СК України, а отже позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В ч. 1 ст. 141 ЦПК України вказано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок на користь держави. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved