Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

09.12.2024 [PERSON] через свою представницю, адвокатку Луцишин Ганну Михайлівну (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ТР№000553 від 28 червня 2024 року, ордер на надання правничої допомоги серії ВО №1092810 від 09.12.2024), звернулася до Підгаєцького районного суду Тернопільської області із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, видане на ім`я [PERSON] [INFO] виконкомом Бережанської районної ради народних депутатів Тернопільської області, належить [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування поданої заяви [PERSON] вказує, що причиною звернення до суду є те, що після смерті її матері [INFO] відкрилася спадщина. Заявниця звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив у його видачі через наявність розбіжності у написанні імені її матері у свідоцтві про смерть ( [PERSON] ) та у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок ( [PERSON] ). Тому заявниця змушена звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Просить заяву задовольнити. Ухвалою від 10.12.2024 суд прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку окремого провадження. Судовий розгляд призначено на 26 грудня 2024 року. У судове засідання [PERSON] не прибула, однак уповноважила представляти свої інтереси адвокатку Луцишин Г.М., яка в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити, зазначила, що такі розбіжності у написанні імені матері заявниці унеможливлюють оформлення спадкових прав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про дату та час судового засідання належним чином був повідомлений. Заслухавши пояснення представниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Підгаєцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 13.12.2016 (арк.спр.4). [PERSON] була матір`ю [PERSON] . Це висновується з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де матір`ю [PERSON] , яка народилася [INFO] , записана [PERSON] (арк.спр.3) та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , відповідно до якого після укладення шлюбу 03.07.1982 [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] (арк.спр.3зв.) 13.03.2017 Монастириською державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа №60365228 спадкодавця [PERSON] (арк.спр.4 зв.). Судом встановлено, що у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 12.04.1990, яке посвідчує, що цілий жилий будинок з належними до нього будівлями і спорудами в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, що складається з одного члена - [PERSON] . (запис в реєстровій книзі №1, стор.119 (арк.спр.5). Разом з тим, державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯИ №561910 та ЯИ №561909, видані Підгаєцькою районною держадміністрацією Тернопільської області від 21.03.2011 [PERSON] (арк.спр.6 зв.-8). Довідкою Литвинівського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області вих.№162 від 02.12.2024 суду повідомляється, що на території с.\~Литвинів Тернопільського району Тернопільської області інших осіб з ПІБ [PERSON] чи [PERSON] , окрім [PERSON] , яка проживала на [ADDRESS] та померла [INFO] , не проживало і не проживає (арк.спр.6). На звернення про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до Підгаєцької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заявниця отримала відповідь за підписом [PERSON] від 16.10.2024 за №719/01-16 про те, що існує невідповідність у правовстановлюючих документах. Так, у свідоцтві про смерть від 13 грудня 2016 року ім`я спадкодавиці вказано [PERSON] , а у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 12.04.1990 \~- [PERSON] (арк.спр.8\~зв.). Через ці розбіжності встановити належність правовстановлюючого документа на житловий будинок спадкодавиці та видати свідоцтво про право на спадщину за законом - неможливо. Заявниці рекомендовано встановити факт належності спадкодавиці правовстановлюючого документа на житловий будинок у судовому порядку (арк.спр.8 зв.). Слід відзначити, що [PERSON] і Ганна - це два фонетичні варіанти одного імені. В Україні поширені обидва варіанти цього імені\~- [PERSON] та [PERSON] . Хоча українською ім`я [PERSON] часто перекладають як [PERSON] , що, очевидно, і трапилося у 1990 році, коли матері заявниці видали вищевказане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок. Проте, суд підкреслює, що обидві форми імені можуть існувати самостійно і є правильними. Відтак надалі матір`ю заявниці використовувалася форма Анна, що підтверджується наявними в матеріалах справи іншими правовстановлюючими документами спадкодавиці, які оформлялися після 1990 року. Відповідно до ст.\~293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження\~- це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 № 5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення даного факту, який ніким не оспорюється і не спростовується, має для заявниці юридичне значення, оскільки від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових її прав, зокрема спадкових. Підстав для відмови в задоволенні заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа суд не виявив.

Outcome: approved