Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У листопаді 2024 року через канцелярію суду представник позивача ТОВ "«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Кудіна А.В. звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані наступним. 1.\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Аванс Кредит»\~(далі-\~ТОВ «Аванс\~Кредит») та [PERSON] 16 жовтня 2023 року уклали кредитний договір № 22376-10/2023. За яким ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 гривень, а [PERSON] зобов`явся протягом 360 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування ним. ТОВ «Аванс Кредит» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 29042024, відповідно до умов якогота реєстру боржників ТОВ «Аванс Кредит» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договором № 22376-10/2023 від 16 жовтня 2023 року у розмірі 23375 грн, з них: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18375 грн - сума заборгованості за відсотками. 2.\~ТОВ «Аванс\~Кредит» та [PERSON] 17 жовтня 2023 року уклали договір про надання фінансового кредиту № 22391-10/2023. За яким ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 6 000 гривень, а [PERSON] зобов`явся протягом 360 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування ним. ТОВ «Аванс Кредит» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 6000 грн. 21 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 21032024, відповідно до умов якого та реєстру боржників ТОВ «Аванс Кредит» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договором № 22391-10/2023 від 17жовтня 2023 року у розмірі 25800 грн, з них: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 19800 грн - сума заборгованості за відсотками. 3. Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів») та [PERSON] 16жовтня 2023 року уклали договір позики № 4986733. За яким ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 4000 гривень, а [PERSON] зобов`явся протягом 28 днів повернути позику та сплатити відсотки за користування грошовими коштами - базова процентна ставка за перший день користування позикою у розмірі 16,53 %, базова процентна ставка з другого дня користування позикою у розмірі 3,00% від суми позики. ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 4000 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №14/06/21. Відповідно до умов якого, додаткової угоди № 23 від 11 квітня 2024 року та акту прийому-передачі реєстру боржників № 23 від 11 квітня 2024 ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договором № 4986733 від 16 жовтня 2023 року у розмірі 13308,83грн, з них: 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9308,83 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами: \~ \~ \~ \~№ 22376-10/2023 від 16 жовтня 2023 року у розмірі 23375 грн, з них: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18375 грн - сума заборгованості за відсотками; \~ \~ \~ \~№ 22391-10/2023 від 17 жовтня 2023 року у розмірі 25800 грн, з них: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 19800 грн - сума заборгованості за відсотками; \~ \~ \~ \~№ 4986733 від 16 жовтня 2023 року у розмірі 13308,83 грн, з них: 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9308,83 грн - сума заборгованості за відсотками. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 11 листопада 2024року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В прохальній частині позову представник позивача просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали за зареєстрованим місцем його проживання, не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. За змістом частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення. Суд, на підставі\~статті 280 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд справи. Відповідно частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом фактичні обставини справи 1.\~ТОВ «Аванс\~Кредит» та [PERSON] 16 жовтня 2023 року уклали кредитний договір № 22376-10/2023. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер телефону відповідача. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. За договором ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 гривень, а [PERSON] зобов`явся протягом 360 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування ним. ТОВ «Аванс Кредит» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 29042024, відповідно до умов якогота реєстру боржників ТОВ «Аванс Кредит» передало, а В«ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договором № 22376-10/2023 від 16 жовтня 2023 року у розмірі 23375 грн, з них: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18375 грн - сума заборгованості за відсотками. 2.\~ТОВ «Аванс\~Кредит» та [PERSON] 17 жовтня 2023 року уклали договір про надання фінансового кредиту № 22391-10/2023. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора та був надісланий на номер телефону відповідача. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. За яким ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 6 000 гривень, а [PERSON] зобов`явся протягом 360 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування ним. ТОВ «Аванс Кредит» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 6000 грн. 21 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 21032024, відповідно до умов якого та реєстру боржників ТОВ «Аванс Кредит» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договором № 22391-10/2023 від 17жовтня 2023 року у розмірі 25800 грн, з них: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 19800 грн - сума заборгованості за відсотками. 3. ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] 16 жовтня 2023 року уклали договір позики № 4986733. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора та був надісланий на номер телефону відповідача. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. За яким ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 4 000 гривень, а [PERSON] зобов`явся протягом 28 днів повернути позику та сплатити відсотки за користування грошовими коштами - базова процентна ставка за перший день користування позикою у розмірі 16,53 %, базова процентна ставка з другого дня користування позикою у розмірі 3,00% від суми позики. ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 4000 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ«ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №14/06/21. Відповідно до умов якого, додаткової угоди № 23 від 11 квітня 2024 року та акту прийому-передачі реєстру боржників № 23 від 11 квітня 2024 ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало, а В«ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договором № 4986733 від 16 жовтня 2023 року у розмірі 13308,83грн, з них: 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9308,83 грн - сума заборгованості за відсотками. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 7, 12 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Будь-яких доказів на спростування того, що договори були укладені в електронному вигляді, відповідачем не надано. Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами не виконав, у передбачений в договорах строк кошти (суми позики) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основними зобов`язаннями, яка складається із суми позики: за договором укладеним з ТОВ «Аванс Кредит» 16 жовтня 2023 року №22376-10/2023 у розмірі 5000,00 грн. за договором укладеним з ТОВ «Аванс Кредит» 17 жовтня 2023 року №22391-10/2023 у розмірі 6000,00 грн. за договором укладеним з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» 16 жовтня 2023 року № 4986733 у розмірі 4000,00 грн. Таким чином, вимога позивача в частині заборгованості відповідача за тілом кредиту по вказаних договорах є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за договорами укладеними з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» №4986733 від 16 жовтня 2023 року за період з 14 листопада 2023 року задоволенню не підлягає з огляду на таке. За положеннями статтей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язати й повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між фінансовою установою та відповідачем кредитним договором дана фінансова установа надала позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі у визначені договорами строки: за договором укладеним з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» від 16 жовтня 2023 року № 4986733 - 13 листопада 2023року. Докази про продовження строку дії вище вказаного кредитного договору у матеріалах справи відсутні. Таким чином, позикодавець відповідно до ст.1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування по договору № 4986733 від 16 жовтня 2023 року за період з 16.10.2023 по 13.11.2023, проценти нараховані після вказаного періоду задоволенню не підлягають, оскільки після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати проценти. Досліджені судом розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступником позикодавця, вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за договором укладеним 16 жовтня 2023 року з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» №4986733 за період після 13 листопада 2023 року задоволенню не підлягають. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за вказаними кредитними договорами у розмірі: за договором укладеним з ТОВ «Аванс Кредит» 16 жовтня 2023 року №22376-10/2023 згідно умов договору 18375,00 грн; за договором укладеним з ТОВ «Аванс Кредит» 17 жовтня 2023 року №22391-10/2023 у розмірі 19800,00 грн; за договором укладеним з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» 16 жовтня 2023 року № 4986733 згідно умов договору - 672,00 грн (Додаток №1 до договору № 4986733 від 16 жовтня 2023 року) ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» виконали взяті на себе зобов`язання у повному обсязі. Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаних кредитних договорів належним чином не виконував, право вимоги за цими договорами перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Крім того, відповідно до основних засад цивільного судочинства - змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (частина перша статті 81 ЦПК України ), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, в якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач. Будь-яких доказів на спростування обставин, зазначених в позові, відповідач не надав. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача на 86,18 % від ціни позову, з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2609,53 гривень (3028 * 86,18% : 100% = 2609,53).

Outcome: partial