Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

У серпні 2024 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість в розмірі 275\~384,41 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позову вказав, що 17.12.2021 року [PERSON] уклав з АТ «Укрсиббанк» Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського/рахунку фізичної особи та умови кредитування № 98480369000. Позичальник, в порушення умов Договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим АТ «Укрсиббанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» право вимоги до відповідача на підставі Договору факторингу № 254 від 23.01.2024 року. Загальна сума заборгованості відповідача відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 254 від 23.01.2024 року складає 275\~384,41 грн. 09 вересня 2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 25 листопада 2024 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву де вказав, що дійсно уклав з АТ «Укрсиббанк» договір та отримав споживчий кредит на два роки, який сплачував по можливості. Зазначив, що заборгованість по основному зобов`язанню визнає, однак щодо нарахованих процентів заперечує, оскільки проходить службу в ЗСУ. 29 листопада 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного. Встановлено, що 17.12.2021 року [PERSON] уклав з АТ «Укрсиббанк» Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського/рахунку фізичної особи та умови кредитування № 98480369000. Згідно п.1.1 Договору-анкети Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог законодавства України документів відкриває Клієнту та обслуговує на умовах Тарифного плану «Картка з лімітом для своїх» Поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті України. Пунктом 1.2 Банк встановлює ліміт овердрафту (надає кредит) на Картковому рахунку Клієнта, а Клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених Договором-анкетою та Правилами. Відповідно до п. 2.1.1 Договору-анкети ліміт кредитування встановлюється в розмірі 150\~000 грн. та надається без застави до 20.12.2023 року. Згідно п.2.1.4 процентна ставка на суму кредитної заборгованості становить 44,99% річних. Оскільки сторони у цій справі досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів відповідачу, проте відповідач не виконав зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушив умови кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову. Так, загальна сума заборгованості відповідача станом на 23.01.2024 року складає 275\~384,41 грн., з яких: 147\~065,53 грн. заборгованість за основним боргом, 128\~318,88 грн. заборгованість за відсотками. 23.01.2024 року АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» уклали Договір факторингу № 254 відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача у відповідності до Реєстру боржників на загальну суму 275\~384,41 грн. Позивачем не перераховувався вказаний розмір заборгованості по процентам та комісіям, оскільки вказаний розмір заборгованості нарахований первісним кредитором до моменту передачі права вимоги. 03.06.2024 року відповідачу надіслано вимогу про усунення порушень основного зобов`язання за вих. № 11-11. Однак зазначена вимога залишена відповідачем без реагування, заборгованість добровільно погашена ним не була. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У відзиві на позовну заяву стороною відповідача не заперечувався факт підписання вищевказаного договору як і факт отримання кредитних коштів. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав суду докази, які б спростовували правильність наданого позивачем суду розрахунку заборгованості, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено, як і не було надано власного розрахунку. Також доказів про добровільне виконання зобов`язань відповідачем суду не надано. З огляду на погоджені сторонами умови кредитування, наданий позивачем розрахунок заборгованості, заявлений до стягнення з відповідача, вірний. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 98480369000 від 17.12.2021 року у загальному розмірі 275\~384,41 грн. Суд зауважує, що відповідно до частини 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. З копії довідки № 2191 від 03.10.2024 року військової частини [NUMBER] , вбачається, що відповідач почав проходити військову службу з 15.08.2024 року, раніше у Збройних Силах України не служив. Таким чином, положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не розповсюджуються на відповідача. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 3304,61 грн. (у зв`язку зі зверненням позивача до суду через Електронний суд 0,8 ставки судового збору). На підставі ст.ст. 526, 634, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved