Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився. Позивач - неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні 07.10.2024 року позов пояснив, що він позовні вимоги підтримує повністю і взагалі він був ініціатором даного позову, так як батько не надає жодної матеріальної підтримки, він з ним не спілкується, ніяким чином не займається його вихованням та моральною підтримкою. Так триває з першого класу. Батько має заборгованість по аліментах, він не вітає його з днем народження, з святами, його вихованням та матеріальним утриманням займається лише мама. Законний представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання, в якому позов підтримав повністю та просить розглядати справу в його відсутності. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Вважає висновок Служби у справах дітей Чернівецької міської ради про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача необґрунтованим, оскільки всі докази по справі вказують на наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, і на чому наполягає сам неповнолітній позивач. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте не з`явився в судове засідання. Суд ухвалив залучити до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ради відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій. Суд ухвалив розгляд справи проводити заочно та ухвалити заочне рішення. Інші заяви та клопотання не надходили. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] згідно свідоцтва про народження є батьком дитини - позивача: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.01.2008 року та його перекладом на українську мову. Відповідач не займався та не займається вихованням своєї дитини [PERSON] , [INFO] , не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний стан, матеріально дитину не підтримує, а також ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що підтверджується, виконавчим листом по справі № 725/5075/18 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та розрахунком заборгованості по аліментах за ВП № 58219768 станом на вересень 2023 року, рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці по справі № 725/393/19, характеристикою №01-31/136 від 13.09.2024 року, виданою Чернівецькою гімназією №5 «Інтеграл» Чернівецької міської ради, з якої вбачається, що вихванням дитини займається лише мати. За період навчання [PERSON] в гімназії батько жодногоразу не цікавився навчанням сина, жодного разу не був присутнім на батьківських зборах. Такою своєю бездіяльністю відповідач порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідач порушує ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Згідно ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Право дитини на утримання батьками порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою дитину. Відповідно до ч.6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд не погоджується з позицією служби в справах дітей служби в справах дітей Чернівецької міської ради, зокрема з листів органу опіки та піклування про надання висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його сина [PERSON] , оскільки з листів органу опіки та піклування вбачається, що неможливо встановити винну поведінку відповідача щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків. Тому суд вважає, що даний висновок органу опіки і піклування (служби в справах дітей) Чернівецької міської ради є необґрунтованими, так як не містить жодних фактів, які б вказували на виконання відповідачем свої батьківських обов`язків, передбачених ст.141,150 СК України. При цьому суд вважає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Даний висновок зазначений в Постанові Пленуму Верховного Суду України 30.03.2007 N 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Отже, між позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу виховання дитини. В порушення вимог ст.81 ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він на належному рівні виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує дитину матеріально відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов [PERSON] , поданий його представником [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] слід задовольнити повністю, а саме: слід позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 1211 гривні 20 копійок судових витрат у вигляді судового збору. На підставі ст. ст. 150, 164-166, 180-183 СК України,

Outcome: approved