Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Представник позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» Шевченко Ю.С. звернулася до суду 15.11.2024 року з позовом, в якому просить суд стягнути солідарно на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за надані за адресою: [ADDRESS] , за послугу з постачання теплової енергії, за період з 01.11.2017 по 30.09.2024, у розмірі 14073,40 грн, плату за абонентське обслуговування у розмірі 8,34 грн, втрат від інфляції у розмірі 3095,42 грн, 3% річних у розмірі 1102,59 грн, пеня в розмірі 113,94 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату за отримані послуги відповідно до встановлених тарифів. \~Квартира є комунальною власністю.\~На виконання своїх зобов`язань АТ «Криворізька теплоцентраль» надавало послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , де споживачами є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач є постачальником теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі, не здійснюють у повному обсязі оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.11.2017 по 30.09.2024. Оскільки відповідачі не у повному обсязі здійснюють оплату за отримані послуги з постачання теплової енергії, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. 25.11.2024 року судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] скористалась своїм правом на подання відзиву на позов. В якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до акту про фактичне проживання від 05.01.2024, який засвідчений ТОВ «Житлосервіс-КР» вона не проживає за адресою [ADDRESS] з 17.04.2015. Отже, як вказує відповідач вона не може нести відповідальність за зобов`язаннями з послуг з постачання теплової енергії, що надаються за вищевказаною адресою. Крім того, посилається на те, що вона не є власником вказаної квартири та не є фактичним користувачем послуг з постачання теплової енергії за період з 01.11.2017 по 30.09.2024. На підставі викладеного вважає, що позивач безпідставно нарахував заборгованість за послуги з постачання теплової енергії. Від представника відповідача 24.12.2024 надійшла відповідь на відзив. В якій посилається на те, що обов`язок укладання договору з отримання послуг постачання теплової енергії покладено на споживача, і останній не звільняється від обов`язку сплати послуг з постачання теплової енергії у зв`язку з відсутністю укладеного із теплопостачальною організацією договору. Квартира де виникла заборгованість є комунальною власністю. Відповідно до довідки з особового рахунку № [NUMBER] , що долучена до матеріалів цивільної справи, квартира, що розташована за адресою [ADDRESS] була надана у користування наймачу [PERSON] , разом з [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача зазначає, що з відзиву на позов, відповідач [PERSON] зазначає, що вона лише зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а проживає за адресою [ADDRESS] . Як підтвердження вказаному, остання надала до суду акти про фактичне проживання від 05.12.2024 за вказаною адресою. Проте, наданий акт, як зазначає представник позивача, не є підставою для звільнення відповідача від зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг, адже в силу ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг. Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники -споживачі (індивідуальні та колективні); 2)управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст.\~4,\~6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За визначенням, наданим у\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини 1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п. 5 ч. 2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що відповідачі\~\~є споживачами послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником теплової енергії для потреб опалення за адресою: 01.11.2017 по 30.09.2024, з відкриттям особового рахунку за № [NUMBER] . Квартира є комунальною власністю. Що стосується тверджень відповідача [PERSON] відносно того, що, договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення між АТ «Криворізька теплоцентраль» та нею не укладався, суд ставиться критично, у зв`язку з наступним. Відповідач [PERSON] не надала доказів щодо звернення з претензіями, скаргами щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг АТ «Криворізька теплоцентраль». Житлово-комунальні послуги відповідачам надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідачів оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Згідно із ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Крім, того, суд погоджується з доводами представника відповідача, щодо обов`язку здійснення оплати за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії, з огляду на наступне. Квартира де виникла заборгованість є комунальною власністю. Статтею 64 ЖК України визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно\~статті 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень\~статті 68 ЖК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. АТ «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67,68,162 Житлового Кодексу України\~зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 2005року №630\~(із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.20Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Докази щодо звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг АТ «Криворізька теплоцентраль», зміни їх споживчих властивостей та перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим у матеріалах справи відсутні. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано. У відповідності із\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625ЦК України\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно із частиною другою\~статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання(підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). У\~ст. 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи ст. 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Отже, наявні правові підстави для стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені. Надавши юридичну оцінку наявним розрахункам заборгованості за житлово-комунальні послуги, проведеним позивачем, перевіривши обґрунтованість та правильність нарахованої суми боргу суд встановив, що сума заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2017 по 30.09.2024 розрахована вірно та складає 14073,40 грн та плата за абонентське обслуговування у розмірі 8,34 грн, що підтверджується доказами у матеріалах справи (а.с.8,8 на звороті). При визначенні розміру нарахувань відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, суд виходить з відомостей, зазначених у розрахунках, з якими погоджується, а відтак розмір інфляційних втрат 3095,42 грн, 3% річних від простроченої суми боргу 1102,59 грн та пеня в розмірі 113,94 грн, вважає вірним (а.с.9,9 зворот). Згідно частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн., в рівних частинах по 1009 грн 33 коп з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved