Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

22 серпня 2024 року до Славутицького міського суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява, в якій представник позивача просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 03 липня 2018 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 50. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що у сторін так і не склалися нормальні сімейні стосунки в силу психологічної несумісності їх характерів, в зв`язку з чим, з часом, були втрачені почуття любові та поваги один до одного. З моменту вступу Позивача 05.10.2022 року до лав Збройних Сил України сторони перестали проживати разом, а відтак перестали вести спільне господарство. У кожного фактично утворився окремий бюджет. Позивач не хоче суто формально зберігати шлюб за відсутності між ними сімейних стосунків та бажання їх поновлювати. Збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача. Позивач просить не надавати строк на примирення, враховуючи вищевикладені обставини. Спірних питань по майну, набутому сторонами за час шлюбу, між сторонами немає. Ухвалою судді від 09 вересня 2024 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Ухвалою судді від 08.10.2024 року за клопотанням [PERSON] , надано строк на примирення два місяці. Провадження у справі зупинено. Ухвалою судді від 09.12.2024 року провадження у справі поновлено та призначено до розгляду 26.12.2024 року. В призначене судове засідання 26.12.2024 року сторони не з`явились. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява, в якій просили розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджено особистим підписом в розписці. До суду подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 12 вересня 2018 року, Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області копія якого долучена до справи, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 03 липня 2018 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис за № 50. Після державної реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від шлюбу спільних дітей не мають. Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. На час розгляду справи спірні питання про поділ майна сторони не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, спірних питань з розподілу спільного майна на час розгляду даної справи у суду відсутні. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не змінювала прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище - « [PERSON] ». СУДОВІ ВИТРАТИ. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 1211 гривні 20 копійок.

Outcome: approved