Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Представник позивача адвокат Пономаренко В.І., повноваження якого підтверджується ордером від 10.10.2023 року серії АІ № 1504246, звернувся до суду з цивільним позовом за змістом якого просить стягнути з відповідача на користь позивача: -аліменти на утримання спільної неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку/доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, до досягнення дитиною повноліття; -1/2 частину понесених позивачем додаткових витрат на утримання спільної неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 17\~640 грн.; -додаткові витрати на утримання спільної неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4\~700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами, які є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає з позивачем, відсутня домовленість щодо способу виконання відповідачем обов`язку з утримання дитини. Також вказано, що з вересня 2021 року донька сторін на регулярній основі займаючись карате в спортивному клубі «СЕН-БІН» проявила талант та наполегливість у спорті, наслідком чого є численні перемоги на всеукраїнських та міжнародних змаганнях. Позивач регулярно несе додаткові витрати на розвиток спортивних здібностей неповнолітньої [PERSON] шляхом щомісячної оплати занять, оплати участі в змаганнях місцевого та міжнародного рівня, оплати спортивних атестацій, купівлі спортивного інвентарю та одягу, а також вказані витрати матимуть місце й в майбутньому. Представник відповідача адвокат Рябоконь С.В., повноваження якого підтверджуються ордером від 31.01.2024 року серії АР № 1160779, надав до суду відзив на позовну заяву за змістом якої заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідач після припинення взаємовідносин з [PERSON] завжди надавав їй кошти (готівкою та безготівково) як на оплату оренди квартири в якій вона проживала разом з донькою, так і для забезпечення потреб їх спільної доньки як на харчування, одяг, навчання, так і додаткові витрати на розвиток дитини. Також заперечено той факт, що донька сторін фактично проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, оскільки кожні вихідні дитина проводить в сім`ї [PERSON] . Окрім цього, вказано на необхідність критичної оцінки наданих стороною позивача квитанцій про перерахунок коштів [PERSON] на користь фізичної особи [PERSON] , фізичних осіб-підприємців [PERSON] , [PERSON] , оскільки відсутні докази щодо наявності в них відношення до спортивного клубу «СЕН-БІН» в якому донька сторін відвідує секцію карате. Додатково зазначено, що [PERSON] перебуває в офіційному шлюбі, в якому в нього народилась дитина, а введення воєнного стану в Україні зумовило припинення [PERSON] підприємницької діяльності, якою він займався з 2009 року, тож вказані факти мають бути враховані під час ухвалення рішення в справі. Представником позивача адвокатом Пономаренком В.І. подано відповідь на відзив за змістом якого позивачем не заперечується автентичність особистого листування сторін з 18.05.2020 року по січень 2024 року, яке долучено до відзиву на позовну заяву, однак обставини справи суперечать епітетам, застосовуваним представникам відповідача у відзиві на позовну заяву. Також вказано, що зі змісту особистого листування сторін вбачається, що позивач жодним не перешкоджає спілкуванню відповідача з донькою та відповідач жодного разу не виступає ініціатором надання коштів на утримання дитини, тож позивач постійно просить у відповідача мінімальні кошти необхідні для забезпечення потреб дитини (придбання одягу, оплата гуртків та інших першочергових потреб), однак останній здебільшого ігнорує її прохання, нічого не відповідаючи на них. Додатково вказано, що факт подарунку доньці на день народження мобільного телефону жодним чином не спростовує доводи позивача про понесені нею додаткові витрати на утримання спільної з відповідачем дитини, які долучено до позовної заяви. У подальшому представником відповідача надавались додаткові письмові пояснення щодо належного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно спільної доньки сторін шляхом утримання доньки, придбання їй речей та подарунків, оплати її відпочинку, а також відкриття карткового рахунку на її ім`я та перерахування туди коштів. Представник позивача в заяві про розгляд справи без його участі вказав, що з квитанцій про придбання речей на користь дитини, наданих стороною відповідача, неможливо достеменно встановити факт передачі цих речей в постійне користування саме малолітньої [PERSON] . Також вказано, що позивачем заперечується факт наявності в розпорядженні їх спільної з відповідачем доньки платіжної картки, яку на її ім`я відкрив [PERSON] , тож вказане має ознаки імітації з метою штучного створення доказів, оскільки він сам перераховує на неї кошти, а потім сам нею й користується. Сторона позивача, будучи завчасно та належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи участі в судових засіданнях до 18.12.2024\~року не приймала, представником позивача неодноразово шляхом подачі письмових заяв висловлювалась позиція щодо можливості розгляду справи за його відсутності на підставі наявних доказів та необхідності задоволення позовних вимог у повному обсязі. У судовому засіданні 18.12.2024 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, оскільки подані стороною відповідача докази не спростовують обставини справи щодо необхідності забезпечення відповідачем потреб дитини шляхом сплати аліментів та сплати ним половини додаткових витрат, понесених позивачем, у зв`язку з зумовлених розвитком особливих здібностей дитини. Відповідач та його представник першочергово заперечуючи проти задоволення позовних у повному обсязі в ході судового розгляду змінили позицію щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів на користь позивача на утримання малолітньої [PERSON] та просили визначити їх у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача. [PERSON] в судовому засіданні вказав, що після припинення особистих взаємовідносин з [PERSON] у 2017 році між ними була усна домовленість щодо його участі в утримані їх спільної доньки, якої він дотримувався, регулярно сплачуючи грошові кошти позивачу як на банківську картку, так і надаючи особисто, необхідні як для утримання доньки та оплати її навчання, а також оплати оренди квартири в якій вони проживали. Додатково вказав, що в період часу з лютого по червень 2022 року жодних коштів [PERSON] не сплачував, оскільки в перші місяці введення воєнного стану донька постійно проживала разом з ним та він самостійно повністю її утримував. Останнім часом [PERSON] наполягала на тому, щоб він надавав їй грошові кошти виключно готівкою, мотивуючи це тим, щоб не витрачати кошти на сплату комісій, на що він також погодився. Підтвердив, що фактично донька [PERSON] проживає з позивачем у м. Києві, неподалік від його місця проживання, а також відвідує секції карате, плавання та курси з англійської мови. Також вказав, що факт утримання ним доньки [PERSON] ніколи не обмежувався наданням певного розміру грошових коштів її матері, оскільки він постійно проводить з нею час, купує речі, одяг, організовує її дозвілля, так як кожного тижня з вечора п`ятниці до ранку понеділка вона проживає разом з ним у його сім`ї. Додатково пояснив, що звернення [PERSON] з даним позов стало для нього неочікуваністю, оскільки незважаючи на те, що на даний час у зв`язку з воєнним станом ним припинено підприємницьку діяльність та фактично втрачено постійний дохід, а також наявність у нього сім`ї та іншої малолітньої дитини на утриманні, він, окрім власних витрат на доньку, постійно надавав позивачу грошові кошти, необхідні для забезпечення як повсякденних, так і освітніх, потреб їх спільної доньки, розмір яких вона самостійно вказувала. Окрім цього визнав, що тренера доньки з карате звати [PERSON] , та квитанції про оплату позивачем вартості тренувань та інші пов`язані платежі фактично є реальними. Представник відповідача вказував, що [PERSON] належним чином виконує свої батьківські обов`язки з утримання спільної доньки сторін та розвитку її здібностей, зокрема секцій плавання, карате, курсів англійської мови. Також вказав на необхідність критичної оцінки наданих стороною позивача доказів перерахування [PERSON] коштів у якості оплати секції карате, яку відвідує малолітня донька сторін, на користь фізичної особи [PERSON] , а також фізичних осіб-підприємців. Додатково зазначив, що [PERSON] з метою уникнення маніпуляцій з боку позивача на ім`я доньки відкрито банківську карту « [PERSON] » на яку щомісячно вносить грошові кошти, які донька може самостійно використовувати на власні потреби. Окрім цього, просив суд під час вирішення питання про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітньої [PERSON] врахувати, що відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, не має постійного доходу, та перебуває в зареєстрованому шлюбі в якому народився син, тож фактично відповідач несе витрати з утримання доньки [PERSON] , 4-річного сина [PERSON] та сина дружини від її першого шлюбу. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Заслухавши доводи учасників справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини справи. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.10.20214 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Факт відвідування неповнолітньою [PERSON] з вересня 2021 року секції з карате в спортивному клубі «СЕН-БІН», прийняття участі та заняття призових місць в змаганнях, підтверджується довідкою від 16.09.2023 року за підписом в.о. спортивного директора клубу «СЕН-БІН» [PERSON] , роздруківками фотографій, долучених до позовної заяви, а також не заперечувався відповідачем безпосередньо в судовому засіданні. З роздруківок фотографій доньки сторін вбачається, що вона вже тричі пройшла атестацію на ступінь Кю та приймає участь в змаганнях, у тому числі міжнародного рівня, де отримує призові місця (щонайменше одного разу 1 місце, двічі 2 та 3 місця). Відповідно до змісту листа-підтвердження, виданого в.о. спортивного директора клубу «СЕН-БІН» [PERSON] , [PERSON] систематично сплачувала необхідні видатки, пов`язані зі спортивним життям своєї доньки [PERSON] , заняття (1\~200 грн/міс), змагання місцевого рівня (4\~000 грн. за період часу вересень 2022 року травень 2023 року), спортивні атестації (1\~900 грн. за період часу вересень 2022 року травень 2023\~року), закордонні змагання (350 євро в червні 2023 року), купівля спорядження для занять (4\~100 грн.). Позивачем [PERSON] за період часу з жовтня 2021 року по лютий 2023 року на користь ФОП [PERSON] безготівковим шляхом перераховано кошти в сумі 6\~430 грн., що підтверджується роздруківками квитанцій АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 05.10.2021 року №\~9066-КВ57-1К95-ВА9Х (1\~460\~грн. з коментарем « [PERSON] . Оплата за місяць + річний членський збір»), від 01.11.2021 року № К773-Е233-В0ВВ-КР34 (800 грн. з коментарем « [PERSON] . Оплата за місяць»), від 26.11.2021 року №\~МНН2-0706А-СХ78-9А50 (1\~820 грн. з коментарем « [PERSON] зріст 118. кімоно+червоні перчатки»), від 29.11.2021 року № 4МВА-М8КХ-7ТС0-0009 (800 грн. з коментарем « [PERSON] . Оплата за місяць»), від 16.12.2021 року № Х5АВ-99Х4-В3ХН-НН6Н (750 грн. з коментарем « [PERSON] . Іспит»), від 23.02.2023 року № 2Е1Е-Н39В-М12С-НХА7 (800 грн. з коментарем « [PERSON] . Змагання 5/6.03»). Також позивачем [PERSON] за період часу з травня 2022 року по грудень 2023 року на користь [PERSON] безготівковим шляхом перераховано кошти в сумі 26\~050 грн., що підтверджується роздруківками квитанцій АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 13.05.2022 року № ЕН20-С70Р-8Т45-41Т0 (800 грн. з коментарем « [PERSON] »), від 01.06.2022 року №\~Н9АВ-Н0Р1-6ХСМ-31В8 (650 грн. з коментарем « [PERSON] . За травень»), від 12.07.2022\~року № 2НН1-ТСТР-ВККС-1КР5 (300 грн. з коментарем « [PERSON] . Футболка 128 р»), від 25.07.2022 року № ЕМ08-РС82-К9Р7-А840 (800 грн. без коментаря), від 01.09.2022 року № А7В2-Н97Н-0ЕВ7-Н92С (950\~грн. з коментарем « [PERSON] . Вересень»), від 08.09.2022 року №\~АСЗР8-9ТК8-ЕКТ0-5Н67 (800 грн. з коментарем « [PERSON] . Річний внесок»), від 30.09.2022 року № 18М8-13Е0-Е512-КТ4Н (900 грн. з коментарем «Чемпіонат. Калежнюк»), від 03.10.2022 року № МАМВ-34АМ-29ХЕ-К017 (950 грн. з коментарем « [PERSON] . Жовтень»), від 02.11.2022 року № 5Е05-0Н35-065В-РКА4 (950 грн. з коментарем « [PERSON] . Листопад»), від 18.11.2022 року № 0АК6-М0Н2-СН76-1Е90 (900 грн. з коментарем «Пояс. Калежнюк»), від 28.11.2022 року № 0МКХ-К06К-5Е23-ТВХ7 (950 грн. з коментарем « [PERSON] . Грудень»), від 17.02.2023 року № P997-А9В2-К6ТМ-К00Р (900 грн. з коментарем « [PERSON] . Турнір»), від 01.03.2023 року №\~9АКХ-1ТНВ-М95Е-17Х2 (950 грн. з коментарем « [PERSON] . Заняття за березень»), від 03.04.2023 року № С268-Н0К6-НЕТА-Х7Н2 (950 грн. з коментарем « [PERSON] . Заняття за квітень»), від 01.05.2023 року № Р88В-2М7Р-8АКТ-Н5НВ (950 грн. з коментарем « [PERSON] . За травень»), від 24.04.2023 року № 9С67-9973-1Т10-Т1ЕХ (900 грн. з коментарем «Калежнюк. Атестація 2.05»), від 10.05.2023 року № ТХАХ-Т0К9-С50С-641С (1\~000 грн. з коментарем «Травневе змагання»), від 12.05.2023 року № 00ВХ-МЕМ3-МЕМ3-4РНВ-МТ74 (8\~350 грн. з коментарем « [PERSON] , [PERSON] . Передплата. Берлін»), від 30.05.2023 року № 697М-6М78-570Н-3Н87 (950 грн. з коментарем «Капа. [PERSON] »), від 31.05.2023 року № [NUMBER] (950 грн. з коментарем «Страховка. Женя»), від 07.06.2023 року № М1Н8-НСКМ-016Р-А828 (300 грн. з коментарем « [PERSON] . Заняття 08.06, 09.06»), від 18.12.2023 року № [NUMBER] (900 грн. з коментарем « [PERSON] . Турнір») Крім того, позивачем [PERSON] на користь ФОП [PERSON] безготівковим шляхом перераховано кошти в розмірі 1\~200\~грн., що підтверджується роздруківкою квитанції АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 04.09.2023 року № МХ8Х-РХ78-Е1НА-8Т49 з коментарем «вересень. калежнюк». Відповідач [PERSON] з 07.02.2020 року перебуває в шлюбі з [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб від 07.02.2020 року серії [NUMBER] та свідоцтва про народження від 27.08.2014 року серії [NUMBER] , відповідно. Зі змісту особистого листування сторін через застосунок Vіber, достовірність якого стороною позивача не заперечувався, вбачається, що щонайменше з 18.05.2020 року [PERSON] постійно приймав активну участь у вихованні дитини, проведенні з нею дозвілля, сплачував рахунки за харчування дитини в дитячому закладі, відвідування гуртка, басейну, занять з англійської мови, робототехніки та секції карате (участь в змаганнях, в т.ч. поїздку на змагання в Берлін, та спортивний інвентар), поїздку в табір, послуги стоматолога, купував ліки, речі, взуття, одяг, а також відповідно до вимог та розрахунків позивача, а потім й домовленості з нею щодо оплати витрат на дитину пополам, надавав їй грошові кошти для забезпечення потреб доньки, в тому числі на оренду квартири, першочергово як безготівково на вказані нею карткові рахунки №№\~ [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , так і в подальшому, на прохання позивача, готівкою. Також вбачається, що 17.05.2024 року позивач під час листування вперше висловила позицію щодо бажання звернення в подальшому до суду про стягнення аліментів з відповідача. Відповідачем [PERSON] в період часу з 14.01.2017 року по 23.01.2024 року безготівковим шляхом перераховано на рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 71\~580 грн., що підтверджується довідкою АТ\~«УНІВЕРСАЛ БАНК» про рух коштів по картці від 14.02.2024\~року (22.05.2022 року 265 грн., 25.10.2023 року 600 грн.), довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 14.02.2024 року №\~R38ADBPTDP5FNP4D про переказ коштів через додаток «Приват24» на карти №№ [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] з описом транзакції «одержувач [PERSON] » (14.01.2017 року 290 грн., 05.03.2017 року 150 грн., 01.06.2017 року 200\~грн., 18.07.2017 року 1\~500 грн., 21.07.2017 року 200 грн., 16.08.2017\~року 400 грн., 25.08.2017 року 500 грн., 28.10.2020 року 200\~грн., 17.11.2020 року 300 грн., 04.10.2021 року 2\~010 грн., без врахування комісій), довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 15.02.2024 року №\~T6UNJ3VV8Q4Q2FVT про переказ коштів на карти №№ [NUMBER] , [NUMBER] (06.09.2019 року 2\~000 грн., 04.12.2019 року 500 грн., 15.12.2019 року 6\~700 грн., 24.12.2019 року 350 грн., 20.02.2020 року 5\~000\~грн., 02.03.2020 року 300 грн., 18.01.2021 року 6\~600 грн., без врахування комісій), довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 15.02.2024 року №\~2QB10DANDC3OJUGC про переказ коштів на карту [NUMBER] (10.07.2019 500 грн., 25.07.2019 400 грн., 15.10.2019 року 6\~200 грн., 19.03.2020 року 1\~000 грн., 05.09.2020 року 300 грн., 21.04.2021 року 500\~грн., 23.05.2021 року 300 грн., 18.06.2021 року 1\~900 грн., 23.07.2021\~року 650 грн., 19.08.2021 року 2\~200 грн., 31.08.2021 року 500\~грн., 04.11.2021 року 1\~265 грн., 22.02.2023 року 5\~000 грн., 21.03.2023\~року 5\~000 грн., 24.03.2023 року 300 грн., 08.09.2023 року 5\~000\~грн., 20.10.2023 року 5\~000 грн., 23.01.2024 року 7\~500 грн., без врахування комісій), роздруківкою листування відповідача через застосунок Vіber з контактом, який ідентифіковано як Natasha Rassolovа. При цьому, суд поза увагою залишає відомості щодо перерахування [PERSON] грошових коштів на рахунки [PERSON] до 2017 року, оскільки відповідно до його особистих пояснень його відносини та спільне проживання з позивачем припинилось у 2017 році. Відповідачем 20.05.2024 року в АТ КБ «ПриватБанк» відкрито поточний рахунок « [PERSON] » на ім`я [PERSON] з випуском платіжної картки [NUMBER] та в період часу з 21.06.2024 року по 27.11.2024 року безготівковим шляхом перераховано на картковий рахунок доньки грошові кошти в сумі 26\~000 грн., що підтверджується роздруківками платіжних інструкцій від 21.06.2024 року № Р24А2890192692D7858 (6\~000 грн.), від 25.07.2024 року №\~Р24А3032879059D7589 (5\~000 грн.), від 03.08.2024 року №\~Р24А3068952281D6747 (5\~000 грн.), від 10.09.2024 року №\~Р24А3230636617D7758 (5\~000 грн.), від 27.11.2024 року №\~Р24А3572151750D8702 (5\~000 грн.), та роздруківкою фотографії доньки сторін. Згідно роздруківки руху коштів по карті Юніора [NUMBER] вбачається, що станом на 31.10.2024 року залишок коштів на ній становить 18\~977,39 грн., а в період часу з 28.10.2024 року по 06.11.2024 року з неї здійснено оплату товарів та послуги в Кракові, Парижі, Берліні, Вроцлаві на загальну суму 3\~676,27 грн. Днем подачі даної позовної заяви до суду є 01.12.2023 року, що підтверджується відомостями про відправлення її засобами поштового зв`язку на адресу суду. Станом на день розгляду справи доньці сторін [PERSON] виповнилося 10 років. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколу № 7 до неї, Конвенцією ООН про права дитини, Декларацією прав дитини, Законом України «Про охорону дитинства». Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до змісту ст. 26 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов`язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Принцип № 4 Декларації прав дитини зазначає, що дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток, з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно з ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Положеннями ч.ч.\~1-3\~ст.\~181\~СК України\~передбачено,\~що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. За змістом ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на вказане, суд вважає, що на законодавчому рівні фактично визначено безспірні розміри аліментів, які підлягають стягненню за рішенням суду на утримання дитини чи кількох дітей, якщо позивачем визначено такий спосіб їх стягнення. Тож в разі позиція сторони про стягнення більшої/меншої частки з доходу платника аліментів в якості аліментів, ніж той, що передбачений ч. 5 ст. 183 СК України, така сторона зобов`язана мотивувати вказане. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» законодавець установлюючи прожитковий мінімум на місяць для дітей відповідного віку розділяє їх лише на 2 групи: віком до 6 років та віком від 6 до 18 років. З 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 3\~196 грн. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно. Враховуючи встановлені обставини справи в суду відсутні сумніви щодо того, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , яка здебільшого проживає разом з позивачем, та спір між сторонами щодо визначення місця проживання доньки на даний час відсутній, з огляду на відсутність доказів наявності у відповідача проблем зі здоров`ям, що суттєво ускладнювало б його можливість офіційно працевлаштуватися та отримувати стабільний дохід відмінний від підприємницької діяльності, та наявність в нього обов`язку, окрім малолітньої [PERSON] , утримувати сина, який народився в шлюбі з [PERSON] , в сукупності з тим, що сторонами не надано доказів щодо наявності інших обставин, що підлягають врахуванню під час вирішення справ вказаної категорії, суд вважає за доцільне позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів задовольнити частково та присудити аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача, які слід стягувати з нього на користь відповідача, оскільки в силу ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 32 ЦК України донька сторін будучи на даний час малолітньою має лише часткову цивільну дієздатність та фактично не має права самостійно розпоряджатися своїми доходами та грошовими коштами на рахунку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 01.12.2023 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Водночас суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що син дружини [PERSON] від її першого шлюбу перебуває на утриманні відповідача, оскільки відповідно до вимог національного законодавства обов`язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття покладено виключно на її батьків. Тож утримання [PERSON] сина своєї дружини є має здійснюватися виключно на добровільних засадах та жодним чином не повинно суперечити інтересам його дітей. Крім того, доводи сторони відповідача про те, що [PERSON] добровільно бере участь в утриманні дитини, купує їй речі, одяг, оплачує дозвілля, надає кошти для власного користування, хоч і є вагомими, однак не спростовують той факт, що між сторонами відсутня домовленість (існує спір) щодо способу та розміру щомісячної участі [PERSON] в утриманні їх спільної доньки, тож вказане має бути вирішено рішенням суду, оскільки забезпечить дотримання інтересів дитини. При цьому, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у вищевказаному розмірі не позбавляє можливості сторін у подальшому звернутися до суду з позовом про збільшення/зменшення розміру аліментів чи зміну способу їх стягнення, за наявності обставин, які підлягають врахуванню під час визначення його розміру, та виникли після ухвалення судом даного рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вказане відповідає вимогам національного законодавства, не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін та їх спільної дитини. Положеннями ч. 1 ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Зі змісту правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 13.09.2017 року в справі № 6-1489цс17, від 26.06.2018 року в справі № 501/5060/15-ц, вбачається, що положення ч. 1 ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Оцінюючи надані сторонами докази суд вважає, що активне відвідування малолітньою [PERSON] занять з карате, прийняття нею участі в змаганнях та атестаційних семінарах, свідчить про її належний фізичний, духовний та моральний розвиток, та створення її батьками належних умов для цього, однак витрати, які понесено сторонами на щомісячну оплату тренувань, участі в змаганнях, в тому числі міжнародних, та придбання спортивного інвентарю, не можуть бути оцінено судом як такі, що викликані особливими обставинами, оскільки жодних доказів про те, що малолітня [PERSON] має особливі здібності чи досягнення в даному виді спорту, які доцільно розвивати, стороною позивача не надано. Про наявність таких особливих здібностей (таланту) в [PERSON] не вказано і в довідках, виданих в.о. спортивного директора клубу «СЕН-БІН», які представником позивача долучено до матеріалів справи. Крім того, суд вважає, що як щомісячна оплата вартості занять з карате, придбання спортивного інвентарю, так і періодичні атестації та участь у змаганнях, є звичними витратами батьків, які вони мали усвідомлювали влаштовуючи дитину на заняття даним видом спорту. При цьому, в умовах сьогодення більшість дітей, залежно від місця проживання та фінансових можливостей батьків, відвідує різного роду гуртки, заняття з танців, спортивні секції різних видів спорту, залежно від власних вподобань чи внутрішніх переконань їх батьків, що сприяє формуванню позитивних звичок, а також їх належному фізичному, духовному та моральному розвитку. Додаткові матеріальні витрати, зумовлені схильністю дитини до певного виду спорту, мають бути відмінними та суттєво вищими від витрат, які зазвичай несуть батьки інших дітей, які займаються тим же видом спорту (зокрема персональні тренування, додатковий спортивний інвентар, тренувальні збори). Донька сторін з метою фізичного розвитку, крім занять з карате, відвідує також секцію з плавання, однак стороною позивача не наведено, чому саме витрати на оплату занять з карате та додаткових супутніх витрат, [PERSON] виділено в категорію додаткових витрат на дитину, які не можуть охоплюватися щомісячними аліментними платежами, які сплачуватиме на її користь [PERSON] . Враховуючи встановлені обставини справи, зокрема добровільну спільну участь відповідача у витратах, які несе позивач, на зайняття малолітньою [PERSON] в секції карате, в тому числі на придбання необхідного спортивного спорядження та оплату вартості участі в місцевих, міжнародних змаганнях, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, суд вважає, що стороною позивача не доведено наявність особливих обставин, які зумовлюють додаткові витрати на спільну з позивачем доньку, , тож відсутні достатні підстави для задоволення позовних вимог як про стягнення 1/2 частини понесених позивачем додаткових витрат на утримання спільної неповнолітньої доньки в розмірі 17\~640 грн., так і про стягнення додаткових витрат на утримання спільної неповнолітньої доньки в розмірі 4\~700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Водночас суд критично оцінює надані стороною відповідача копії товарного чеку від 13.02.2024 року замовлення D11231 про придбання iPhone 12 64 Gb Red вартістю 14\~999 грн., блоку живлення Apple 5W та кабелю Lighthing to usb, як доказ подарунку відповідача неповнолітній [PERSON] на день народження, оскільки на день придбання телефону минуло понад 5 місяців з дня народження [PERSON] . Також критичній оцінці суду підлягають копія квитанції від 23.10.2024\~року до платіжної інструкції № 20019-1055064-63124 про сплату [PERSON] , грошових коштів у розмірі 5\~948,72 грн. на користь ТОВ «СЛ ФІТНЕС КОНСАЛТИНГ», оскільки в ньому не вказано призначення платежу. Крім того, суд вважає докази сплати [PERSON] вартості подорожі малолітньої [PERSON] восени 2024 року в Діснейленд за маршрутом Київ-Львів-Краків-Прага-Париж-Діснейленд-Берлін-Вроцлав-Льтвів-Київ у розмірі 630 євро, придбання 31.08.2024 року одягу в магазині «LC WAIKIKI» (шкарпетки, футболка, боді-футболки, блузи-футболки, брюк, дитячого комплекту тощо) на загальну суму 3\~541 грн., придбання 14.11.2024 року в магазині «ATHLETICS» купальнику та силіконової шапочки для купання на загальну суму 1\~058 грн., а також велосипеду 27,5'' Cannondale TRAIL 6 Feminіne рама XS 2023 MAT вартістю 22\~680 грн., є неналежними в розумінні ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, оскільки предметом доказування в даній справі є не належне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, а наявність домовленості між сторонами щодо виконання відповідачем обов`язку утримувати дитину, яка проживає з позивачем, а також наявність особливих обставин, що зумовлюють обов`язок відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину, та обставин, що мають істотне значення, під час визначення розміру участі відповідача у додаткових витратах на дитину. Письмові пояснення [PERSON] , дружини відповідача, які долучено до справи його представником, суд залишає поза увагою, оцінюючи їх як недопустимі, в розумінні ст. 78 ЦПК України, оскільки [PERSON] не набула процесуального статусу свідка в даній справі, та стороною відповідача не наведено жодних обставин, які б свідчили про неможливість надання [PERSON] цих показань безпосередньо в судовому засіданні, оскільки відповідно до змісту ч. 1 ст. 229, ст. 230 ЦПК України, судом дослідження доказів у формі пояснень свідків має здійснюватися безпосередньо в судовому засіданні після попередження свідка, крім іншого, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання та приведення його до присяги. Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, крім іншого, в справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину. У відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 1\~211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп., від сплати якого звільнена позивач при подачі позову, оскільки підстав для звільнення [PERSON] від його сплати, судом не встановлено. Згідно ч.\~7\~ст.\~141\~ЦПК України\~в разі залишення позову без задоволення позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За змістом п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до змісту ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат, крім судового збору, належать витрати, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, крім іншого, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Представником позивача в позовній заяві вказано, що станом на дату подання позовної заяви за попередніми розрахунками розмір витрат на правничу допомогу позивача складає 20\~000 грн. Водночас упродовж розгляду справи представником позивача не надано до суду жодних доказів щодо реальності витрат позивача на правничу допомогу в зв`язку зі стягненням з [PERSON] в судовому порядку аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, про що також вказано представником відповідача в додаткових поясненнях по суті справи. Крім того, в судовому засіданні 18.12.2024 року після завершення судом встановлення фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, та з`ясування думки учасників справи щодо наявності додаткових заяв/клопотань, перед виходом суду до нарадчої кімнати, представником позивача не зроблено заяви про те, що докази понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги буде надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. За змістом наданих представником відповідача документів Калежнюком\~С.О. в зв`язку з розглядом судом даної справи понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 33\~750 грн. На підтвердження понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в даній справі представником позивача долучено: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 30.01.2024 року №\~2024/01/30 КА, укладеного між [PERSON] та адвокатським бюро «Рябоконь і партнери» (далі АБ Рябоконь і партнери»), предметом якого є надання правової (правничої) допомоги шляхом представництва інтересів клієнта, крім іншого, в судах у справі № 690/812/23 про стягнення аліментів та додаткових витрат; копії рахунків на оплату АБ «Рябоконь і партнери» від 13.03.2024 року № 1, від 05.04.2024 року № 1, від 24.04.2024 року № 2, від 16.05.2024 року № 40, від 12.06.2024 року № 51, від 25.07.2024 року № 80, від 18.09.2024 року № 110; копії платіжних інструкцій АТ КБ «ПриватБанк» про сплату [PERSON] на користь АБ «Рябоконь і партнери» грошових коштів у сумі 30\~250 грн., а саме: від 31.01.2024 року № 0.0.3444852226.1 (750\~грн. складання та подача клопотання в суд), від 13.03.2024 року №\~0.0.3524924608.1 (12\~000 грн. відповідно до рахунку на оплату від 13.03.2024 року № 1), від 06.04.2024 року № 0.0.3569381249.1 (1\~000 грн. відповідно до рахунку на оплату від 05.04.2024 року № 2), від 24.04.2024 року № 0.0.3607832213.1 (4\~000 грн. відповідно до рахунку на оплату від 24.04.2024 року № 2), від 21.06.2024 року №\~0.0.3720727434.1 (4\~000 грн. відповідно до рахунку на оплату від 12.06.2024 року № 51), від 30.07.2024 року № 0.0.3792972533.1 (4\~500 грн. відповідно до рахунку на оплату від 25.07.2024 року № 80), від 28.09.2024 року № 0.0.3912952181.1 (4\~000 грн. відповідно до рахунку на оплату від 18.09.2024 року № 110). При цьому, представником відповідача не надано доказів оплати [PERSON] за рахунком на оплату 16.05.2024 року № 40 на суму 4\~000\~грн. Водночас відповідно до змісту п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України та актуальної правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц до витрат на оплату професійної правничої допомоги слід враховувати як вартість вже сплачених наданих послуг, так і тих, що підлягають сплаті. З огляду на вказане, суд вважає доведеним розмір понесених відповідачем витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 34\~250 грн., однак представником позивача заявлено до стягнення судові витрати в цій частині лише в розмірі 33\~750 грн., та вказаний розмір заявлених витрат на оплату правничої допомоги є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на їх виконання (надання), значенням справи для відповідача, а підстави для його зменшення відсутні, оскільки ні позивачем, ні його представником відповідне клопотання не заявлялось. Водночас суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23\~000 (двадцять три тисячі) грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням того, що з трьох заявлених [PERSON] позовних вимог судом лише одну задоволено частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial