Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього аліменти на свою користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини, добровільно не надає допомогу на утримання дитини. Позивач не має можливості самостійно утримувати дитину, а тому просить задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. До суду сторони не викликались. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ст.181, 191 СК України позивач, як мати дитини, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу) від дня пред`явлення позову. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.11.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області син - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] . Позивач просить суд стягувати на свою користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ч.1, 5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не доведено та не надано доказів достатності заробітку (доходу) платника аліментів, щоб задовольнити її вимоги в повному обсязі. Крім того, згідно відповіді № 1003989 від 01.01.2024 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та / або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан та доходи [PERSON] за період з період з 01.01.2024 по 30.09.2024 отримав дохід у сумі 1250,00 грн у січні 2024 від виграшу, будь-яких інших доходів у останнього немає. Враховуючи вищевикладене, зваживши докази по справі, суд приходить до висновку, що позивач самостійно забезпечити належне утримання неповнолітнього сина не може та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є батьком дитини та повинен її надати, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України, не порушуючи також інтересів та становища, як відповідача так і позивача. Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial