Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

представник ОСББ «Пролісок 19» - адвокат Кінаш Д.В. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд стягнути з відповідача 17720 грн. 72 коп. заборгованість за оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з квітня 2019 року по березень 2024 року включно, а також 4327 грн. 53 коп. інфляційних втрат за період з квітня 2019 року по березень 2024 року включно, а також судові витрати по справі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач у період з квітня 2019 по березень 2024 як власник квартири [ADDRESS] допустила виникнення заборгованості за надані ОСББ «Пролісок 19» послуги. Відтак, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.10.2024 року справу прийнято до провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач подала суду відзив на позов, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, вказавши, що вона визнає наявність боргу, який утворився у зв`язку із важким матеріальним станом, однак позивачем пропущено строк позовної давності, який відповідач просить застосувати. Крім цього, вказала, що у розрахунку, поданого разом із позовом є неточності, а саме у розмірах оплат, здійснених відповідачем, а також невірно розраховано інфляційні втрати. Також просила врахувати суд, що на період дії воєнного стану діє заборона щодо нарахування штрафних санкцій відповідно до постанови КМ України №206 від 05.03.2022 року. Крім цього, зазначила про неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу із предметом позову та розміром заборгованості. Представником позивача подано суду відповідь на відзив, у якій вказано, що строк позовної давності не пропущено на підставі п. 12 та п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Також представником позивача, вказано, що розрахунок заборгованості, доданий до матеріалів позову є вірним, а постанова КМ України №206 була змінена постановою КМ України №1405 від 29.12.2023 року. Також наполягав на розмірі витрат на професійну правничу допомогу враховуючи складність справи. Суд відмовляє відповідачу у клопотанні про витребування доказів оригінали бухгалтерського звіту за серпень 2021 року і за серпень 2022 року, оскільки відповідачем не наведено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, а тому таке не відповідає вимогам ст. 84 ЦПК України. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». В залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст.\~14\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Частиною 4\~ст.\~319\~ЦК України\~ визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Як вбачається з долучених до матеріалів справи копій документів, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пролісок 19» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою даного ОСББ є: [ADDRESS] , керівником є Германюк Г.Г. /а.с.6-7/ Згідно акта приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 13.02.2012 року, житловий комплекс за адресою: [ADDRESS] передано з балансу ЛКП «Сріблястий» на баланс ОСББ «Пролісок 19» /а.с.8-12/. Протоколом №18 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 05.03.2019 року, серед іншого, встановлено тариф на утримання будинку та прибудинкової території /а.с.20-26/ Як вбачається із матеріалів справи ОСББ «Пролісок 19» укладено ряд договорів для виконання своїх зобов`язань як балансоутримувача будинку [ADDRESS] ./а.с.30 -34, 35-39, 40, 44-49 / Згідно договору купівлі-продажу квартири від 04.02.1997 року, квартира [ADDRESS] придбана [PERSON] та належить [PERSON] на праві власності , що підтверджується реєстраційним посвідченням від 21.02.1997 року №332./а.с.27-28, 29/ Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; Згідно ч. 1, 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, [PERSON] , будучи власником квартири [ADDRESS] , допустила виникнення заборгованості у період з квітня 2019 по березень 2024 року за несплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 17720,72 грн., що підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості /а.с.4-5/. Суд критично оцінює покликання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, виходячи з такого: згідно ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається із поданого представником позивача розрахунку заборгованості остання оплата [PERSON] на рахунок ОСББ «Пролісок 19» мала місце у серпні 2022 року, а тому строк позовної давності позивачем не пропущено. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо нездійснення нею оплати послуг ОСББ «Пролісок 19» у серпні 2022 року, оскільки на підтвердження таких доводів відповідачем не надано суду жодних доказів, зокрема, отриманого відповідачем рахунку на оплату наданих послуг у серпні-вересні 2022 року, натомість до відзиву відповідач долучила такі рахунки за інші періоди. Крім цього, суд враховує доводи представника позивача про те, що відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Так, з 12 березня 2020 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» (із змінами), від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, \~ \~ \~ \~спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої \~ \~ \~ \~респіраторної хвороби COVID-19, \~ \~ \~ \~спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Такий карантин було скасовано лише 30 червня 2023 року постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Також, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Суд критично оцінює і покликання відповідача на те, що у розрахунку позивача вказані суми, які не відповідають сумам вказаним у поданому нею розрахунку, який відповідач отримала від бухгалтера ОСББ «Пролісок 19», оскільки надані відповідачем відомості не містять жодних реквізитів позивача, із таких неможливо встановити ким вони видані, а тому суд не може прийняти такі як належний та достовірний доказ. Крім цього, суд враховує пояснення представника позивача даних обставин, відповідно до яких оплата за серпень 2021 року в розмірі 500 грн. була зарахована наступним чином: 368 грн. 38 коп. у якості оплати за послуги, надані в серпні 2021року, 131 грн. 62 коп. у якості погашення наявної заборгованості. Оплата за серпень 2022 року у розмірі 1200 грн. була зарахована наступним чином: 827 грн. 72 коп. у якості оплати за послуги, надані у серпні 2022 року, а також для погашення наявної заборгованості, 372 грн. 28 коп. у якості погашення наявної заборгованості. А тому, якщо співвласник сплачує суму коштів, яка більша за розмір місячного внеску на утримання будинку і прибудинкової території, Об`єднання зараховує ці кошти як в рахунок оплати місяця надання послуг (в розмірі нарахування), так і в рахунок погашення наявної заборгованості, що і відображено у доданому до позовної заяви розрахунку. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості позивача інфляційні втрати у розмірі 4327 грн. 53 коп. розраховано у період з квітня 2019 року по березень 2024 року. 05.03.2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 206, якою заборонив до припинення або скасування воєнного стану в Україні нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, починаючи з 24.02.2022 року. Водночас, постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 року внесено зміни в постанову № 206, відповідно до яких заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням поширюється лише на територіальні громади, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окуповані російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги. Таким чином постанова № 206 від 05.03.2022 є чинною, але в редакції з урахуванням змін, внесених в тому числі постановою № 1405 від 29.12.2023, які набрали чинності 30.12.2023, а тому позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню, оскільки у період з 24.02.2022 року по 30.12.2023 року діяла заборона щодо нарахування інфляційних втрат на заборгованість за несплату житлово-комунальних послуг, а саме із відповідача на користь позивача слід стягнути 3567, 61 грн. інфляційних втрат. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про невірно здійснений розрахунок інфляційних втрат, оскільки представником позивача наведено формулу такого розрахунку, що відповідає вимогам законодавства. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пролісок 19» до [PERSON] про стягнення боргу є обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд присуджує стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2923,64 грн. Відповідач подала суду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, виходячи із засад співмірності. Із змісту ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.\~137\~ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Разом з тим, враховуючи складність справи, характер спірних правовідносин, предмет позову та розмір заборгованості, те, що розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику /повідомлення/ сторін, а також обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає, що клопотання сторони відповідача про зменшення розміру таких витрат є підставним, оскільки розмір заявлених витрат на правову допомогу позивачем завищено та такий неспівмірний із заявленим позовом. На підтвердження витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги №32/23 від 15 грудня 2023 року, укладеного між адвокатом Кінашем Д.В. та ОСББ «Пролісок 19», в особі виконавчого директора Сліпко В.Й., додаткову угоду №1-3 до Договору №32/23 від 15.12.2023, акт № 1-3 приймання правничої допомоги від 05.11.2024, у якому вказано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, згідно яких ОСББ «Пролісок 19» отримало правничу допомогу на загальну суму 10000,00 грн. Виходячи із наведеного, враховуючи неспівмірність заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги положення п. 6 ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України та практику ЄСПЛ щодо принципів пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 5 000 грн., що відповідатиме критерію реальності витрат та розумності їх розміру.

Outcome: partial