Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

ТОВ «УМ Факторинг» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 32575 грн. 00 та понесені судові витрати у розмірі 15000 грн 00 коп на проведення оцінки грошового збитку та 2270 грн 00 коп судового збору. В обґрунтування позову зазначає про те, що 09.07.2019 між ТОВ "Авентус Україна" правонаступником якого є ТОВ «УМ Факторинг» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1051110, відповідно до умов якого відповідач,\~ отримавши одноразовий ідентифікатор, що направлявся йому шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер, який вказувався при реєстрації, отримав кредит у сумі 8050 грн 00 коп, строком до на 30 днів шляхом переказу коштів на його банківську картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,53 % (знижена процентна ставка) від суми кредиту за кожен день користування та 1,80% (стандартна процентна ставка) від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://creditplus.ua/ та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором - 352864, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав та продовжує ухилятися від виконання зобов`язання. Заборгованість стягується за період з 10.08.2019 по 23.12.2019. У зв`язку з наявною заборгованістю у відповідача перед позивачем, останній звернувся до суду із даним позовом. Справа поступила у провадження судді Кондратьєвої Н.А. Ухвалою судді від 26.07.2020 провадження в справі відкрито та призначено попереднє засідання. 13.09.2021 ухвалою Яворівського раонного суду Львівської області відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» про витребування доказів. Через припинення судді Кондратьєвої Н.А. здійснення повноважень судді по відправленню правосуддя у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку призначення на посаду судді, відповідно до розпорядження керівника апарату №789 від 03.12.2021 справу повторно розподілено між суддями і відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу її передано на розгляд судді Колтуну Ю.М. 17.01.2022 суддею винесено ухвалу про прийняття даної справи до свого провадження. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 19.05.2022 задоволено клопотання представника позивача ТОВ «УМ\~Факторинг» та витребувано у ТОВ ФК "Вей ФОР ПЕЙ" платіжне доручення про зарахування на картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] на суму 8050 грн. 00 коп за номером транзакції в системі Way ForPay creditplus- 2627524; інформацію про зарахування на картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] ; за номером транзакції в системі WayForPay creditplus-2627524. На виконання вказаної ухвали листом від 13.06.2022 № 130622-2 ТОВ Фінансова компанія «ВЕИ ФОР ПЕЙ» повідомлено, повний номер банківської картки № [NUMBER] , а також цю обставину, що надати платіжне доручення не вбачається можливим, оскільки компанія проводить виплати за договорами про організацію переказів грошових коштів без платіжних доручень. Ухвалою суду від 05.04.2023 витребувано в АТ «Сенс Банк» платіжне доручення про зарахування на картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , на суму 8050 грн. 00 коп. за номером транзакції в системі WayForPay - creditplus- 2627524. 14.04.2023 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив суд позов задовольнити частково. Ствердив, що позивач не надав належних доказів щодо того, що відповідач була ознайомлена з правилами надання коштів, як і доказів щодо існування таких правил 09.07.2019 взагалі. У свою чергу подані позивачем копії заяв про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від кредиторів містять виключно положення про згоду особи на обробку її персональних. Так, представник відповідача вважає, що такі документи за своєю юридичною природою не є кредитними договорами, оскільки не містять усіх істотних умов, передбачених для кредитних договорів законом. Тобто відносини можуть розцінюватися, як намір укласти кредитний договір. Також вказав, що сторона відповідача визнає отримання кредиту в розмірі [PERSON] 8050 грн 00 коп строком на 30 днів, шляхом переказу на платіжну картку, усі інші вимоги, на думку представника відповідача, є бездоказовими. На виконання ухвали суду листом від 05.05.2023 № 9029-БТ-44.2/2023 АТ «Сенс Банк» скеровано виписку по рахунку [PERSON] із зарахуванням переказу з картки на картку в системі WayForPay. 05.04.2024 представником позивача скеровано додаткові пояснення у справі. Згідно з його позиції з виписки по банківської картці відповідача (яка є підтвердженням виконаних операцій) вбачається, що останній дійсно зарахована сума 8050,00 грн. з призначенням платежу - Переказ MoneySend на картковий рахунок (кредит). Також вказав, що кредитор, а в подальшому позивач згідно умов, підписаного відповідачем договору, мають повне право на нарахування відсотків за користування коштами протягом 90 днів прострочення повернення позики. Зважаючи на ту обставину, що 06.09.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ УМ Факторинг було укладено договір відступлення прав вимог №1 та підписано реєстр прав вимог № 4 від 23.12.2019 вважає, що позивачу були передані права вимоги не лише по стягненню тіла кредиту, а й відсотків за користування кредитними коштами В судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи наявна заява [PERSON] про розгляд справи за відсутності сторони позивача на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Відповідач та її представник також до суду не з`явилися, адвокат Цокало Т.М. скерувала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача. Просив позов задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] тіло кредиту 8050 грн 00 коп, а також стягнути на користь відповідача витрати на правничу допомогу, в іншій частині позовних вимог відмовити. За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності учасників судового провадження на підставі наявних у справі доказів, як передбачено ч.3 ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, всебічно перевіривши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що 09.07.2019 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №1051110 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав позику у розмірі 8050,0 грн. строком на 30 днів шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок наданий клієнтом. Відповідно п.1.3. сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: знижена процентна ставка становить 1,53% від суми позики за кожен день користування позикою (558,45 % річних) у межах строку надання позики; стандартна процентна ставка становить 1,80 % від суми позики за кожний день користування позикою (657, 00 %річних). Згідно п.1.4. загальна вартість позики а заниженою ставкою складає 145,90 % від суми позики (у процентному виразі ) або 11744 грн 95 коп (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою 45,90 % від суми позики (у процентному виразі) або 3694 грн 95 коп (у грошовому виразі). Договір №1051110 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 09.07.2019 було підписано відповідачем електронно - цифровим підписом. Графіком платежів до договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №1051110 визначено дату повернення позики та сплати нарахованих процентів 08.08.2019 та суму нарахованих процентів 3694 грн 95 коп до суми позики 8050 грн 00 коп. Разом до сплати 11744 грн 95 коп. З наданої АТ «Сенс Банк» виписки по рахунку за карткою № [NUMBER] , судом встановлено, що вказана картка належить [PERSON] , а також те, що відбулося зарахування переказу коштів на її картку у розмірі 8050 грн 00 коп. Виписка по банківському рахунку фізичної особи в розумінні ст. ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинним фінансовим документом, який підтверджує здійснення відповідної господарської операції (за досліджуваних обставин операції з зарахування коштів), а тому доводи відповідача в частині неналежності, недопустимості та недостовірності вказаного доказу судом до уваги не приймаються. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7,12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Судом встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, а тому при вирішенні вказаного спору суд керується умовами кредитного договору та ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За договором факторингу №1 від 06.09.2019 ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги ТОВ «УМ Факторинг» за кредитними договорами. Згідно з витягу з реєстру прав вимог, відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №1051110, де боржником є [PERSON] , заборгованість по основному боргу становить 8050 грн 00 коп, заборгованість за відсотками - 4347грн 00 коп, пеня та інші штрафні санкції 6198 грн 50 коп загальна заборгованості 18595 грн 00 коп. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Отже, враховуючи, що ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги ТОВ «УМ Факторинг» за кредитним договором до боржника [PERSON] , у позивача наявне право на пред`явлення позову про стягнення заборгованості за цим договором. Доказів щодо сплати коштів за кредитним договором, які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав, тому вимоги в частині стягнення тіла кредиту - 8050 грн 00 коп., заборгованості за відсотками - 4347грн 00 коп., пеня та інші штрафні санкції 6198 грн 50 коп., загальна заборгованості - 18595 грн 00 коп підлягають задоволенню. Щодо стягнення упущеної вигоди, яку позивач обґрунтовував звітом про проведення оцінки грошового збитку завданого складеного оцінювачем ТОВ «Київський Ріелтор» [PERSON] , суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Відповідно до частини четвертої статті 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані у виді доходів. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Так, матеріали справи містять акт повернення права вимоги підписаного ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «УМ Факторинг» (без дати); витяг із реєстру прав вимоги №4 від 23.12.2019 (завірений оригінал не містить відбитків печатки та підписів), з яких встановити період, за який у позивача було право вимоги, є неможливим, тому, враховуючи те, що звіт про грошову оцінку грошового збитку зроблений з періоду планового повернення, відсутні докази того, що позивач дійсно отримав би дохід визначений звітом про оцінку грошого збитку, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до положення ст.141 ЦПК України. Зважаючи на часткове задоволення позову (57%) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1295грн 70 коп. судового збору. У відповідності до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З матеріалів справи вбачається, що правничу допомогу відповідачу надавала адвокат Цікало Т.М. на підставі Договору про надання правничої допомоги №566/22-03-2023 від 22.03.2023. На підтвердження повноважень адвоката до матеріалів справи долучено Ордер про надання правничої (правової) допомоги б/н від 24.03.2021 серія ВІ № 1134604. Також до матеріалів справи долучено акт прийому передачі правничої допомоги від 01.04.2023, згідно до яких вартість наданих адвокатом послуг становить 4000,0 грн. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, понесені відповідачем судові витрати, що складаються із витрат на правничу допомогу, підлягають стягненню з позивача на користь відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1720 грн 00 коп. Щодо стягнення витрат на проведення оцінки грошового збитку суд, враховуючи відмову у задоволенні позову в частині стягнення упущеної вигоди, відмовляє у стягненні такого виду витрат. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: partial