Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього заборгованість у розмірі 14000,00 грн, інфляційні збитки у розмірі 1008,26 грн та 3 відсотки річних у розмірі 616,23 грн за період з 01.01.2023 по 19.06.2024 та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач з вересня по грудень 2021 року проживав на безоплатній основі, однак із зобов`язанням сплачувати житлово-комунальні послуги, у квартирі [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності. Під час проживання в зазначеній квартирі відповідач здійснив крадіжку належних позивачці речей, за що був засуджений, комунальні послуги не сплатив. У зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості під час кримінального провадження, просив позивачку, як потерпілу особу, не заперечувати щодо її укладення, натомість зобов`язався відшкодувати 9000,00 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої крадіжкою належного позивачці графічного планшету «Huion Inspiroy WH1409V2» та 5000,00 грн у рахунок відшкодування сплачених позивачкою житлово-комунальних послуг, які мав сплатити відповідач за період проживання у належній їй на праві власності квартирі, про що склав відповідну розписку, однак в зазначений в розписці термін зобов`язання не виконав, внаслідок чого позивачка і звертається до суду. Ухвалою судді від 27.06.2024 позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судовий розгляд на 10:00 20.08.2024. 16.07.2024 позивачкою до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутність. Протокольною ухвалою суду від 20.08.2024 слухання справи відкладено на 11.00 24.10.2024 для повідомлення відповідача. Протокольною ухвалою суду від 24.10.2024 слухання справи відкладено на 10.30 03.12.2024 для належного повідомлення відповідача. Протокольною ухвалою суду від 03.12.2024 слухання справи відкладено на 10.30 07.01.2025 для належного повідомлення відповідача. У судове засідання призначене на 07.01.2025 учасники справи не з`явилися, позивачем до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог, відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки не повідомив, відзив на позов не подав, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав, позивач не заперечує, щодо вирішення спору у заочному порядку, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, за відсутності сторін на підставі наданих суду доказів. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених у ЦПК випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Право визначення предмету позову належить лише позивачу, який обирає правомірний та ефективний спосіб захисту прав та інтересів. Способи захисту цивільних прав та інтересів, за загальним правилом, визначені частиною другою статтею 16 ЦК України, яка також передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально, що узгоджується з Постановою КЦС ВС від 20.11.2024 (№373/1263/21). Тож аналізуючи зазначені в позові вимоги та їх обґрунтування, суд дійшов висновку, що позивачем фактично ставляться вимоги щодо відшкодування вартості планшету та стягнення заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання щодо сплати житлово-комунальних послуг, а між сторонами фактично виникли зобов`язальні правовідносини. На підставі наданих суду доказів, судом встановлено, що відповідач 28.09.2022 зобов`язався відшкодувати 9000,00 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої крадіжкою належного позивачці графічного планшету «Huion Inspiroy WH1409V2» та 5000,00 грн у рахунок відшкодування сплачених позивачкою житлово-комунальних послуг, які мав сплатити відповідач за період проживання у належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS] у строк до 31.12.2022, що вбачається з копії розписки написаної відповідачем та доданої до матеріалів позову. На спростування невиконання зобов`язань зазначених у розписці відповідачем жодних доказів та заперечень до суду не подано. Тож, щодо стягнення з відповідача 9000,00 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої крадіжкою належного позивачці графічного планшету «Huion Inspiroy WH1409V2», суд виходить з того, що згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Частиною 2 статті 1213 ЦК України, визначено, що у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Враховуючи наявність в матеріалах справи розписки написаної відповідачем про відшкодування вартості незаконно набутого планшета, суд дійшов висновку про неможливість повернення в натурі зазначеного майна, а отже з відповідачана користь позивача підлягає відшкодування його вартості у розмірі 9000,00 грн, який особисто зазначено відповідачем в розписці та не спростовано під час судового розгляду. Щодо відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги в порядку регресу. З Єдиного реєстру судових рішень, а саме вироку, яким затверджено угоду про примирення між [PERSON] та [PERSON] у справі №592/1926/22 вбачається, що позивачка дійсно є власницею квартири [ADDRESS] . З копії розписки долученої до матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли зобов`язальні правовідносини, зокрема на підставі їх домовленості позивачка зобов`язувалася надати відповідачу для проживання квартиру [ADDRESS] , а він в свою чергу зобов`язувався сплачувати за житлово-комунальні послуги в період свого проживання у зазначеній квартирі. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Процесуальне законодавство, чітко не визначає певні стандарти доказування у цивільному судочинстві. Натомість, судові акти різних національних судових інстанцій (Верховного Суду - справи № 917/1307/18, № 916/2403/18, № 910/18036/17, № 905/2382/17), як і Європейського суду з прав людини і основоположних свобод (рішення по справі «Бендерський проти України») орієнтують судову практику застосовувати, зокрема у цивільному процесі, при оцінці доказів стандарт доказування «баланс ймовірностей» (balance of probabilities), або як його ще називають «переваги більш вагомих доказів» (preponderance of the evidence), що притаманний саме приватно-правовим відносинам. За класичним визначенням цей стандарт тлумачиться як розумний ступінь ймовірності, але менш високий в порівнянні з кримінальною справою. Саме за цим стандартом доказування «балансу ймовірностей», тягар доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце. Зважаючи на зазначення в долученій до матеріалів справи копії розписки відповідача про домовленість сторін щодо слати комунальних послуг за період його проживання у квартирі [ADDRESS] та про визначення грошової суми яка підлягає сплаті у розмірі 5000,00 грн, враховуючи що позивачка свої зобов`язання виконала та надала відповідачу у користування квартиру, відповідач не надав докази, які б спростовували доводи позивачки щодо невиконання ним своїх зобов`язань, вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 5000,00 грн підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України). У відповідності до ч.1, 2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тож враховуючи, що відповідачем не виконано зобов`язання у строк визначений сторонами у надані розписці, а саме до 31.12.2022, суду не надано доказів виконання зобов`язання станом на час звернення до суду з позовом, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 1008,26 грн за період з 01.01.2023 по 19.06.2024, а також 3 проценти річних у розмірі 616,23 грн за період з 01.01.2023 по 19.06.2024. За змістом ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 1211,20 грн судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved