Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось у суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути заборгованість у сумі 42 483,70 грн. та судові витрати у сумі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.06.2016 року між АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00 грн. з процентною ставкою 26 % річних, з обов`язковим мінімальним платежем у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач порушив умови договору, отримав кредитні кошти проте, свої зобов`язання не виконує належним чином, не сплачує щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов кредитного договору. Внаслідок чого, станом на 20.12.2021 року загальна заборгованість [PERSON] перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» складає 42 483,70 грн. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 42 483,70 грн., судовий збір, а також витрати на професійну правову допомогу в розмірі 9 200,00 грн. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 жовтня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, наданий час сторонам по справі для подання усіх заяв по суті позову (а.с.38). Позивач про вказану ухвалу повідомлений належним чином засобами Електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.40). Відповідач про вказану ухвалу був повідомлений у порядку п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.41). Розписка повернута до суду з зазначенням отримання поштового конверту 14.11.2024. Відзив на позовну заяву до Первомайського міськрайонного суду Харківської області не надійшов. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Заяви, клопотання від сторін не надходили та інші процесуальні дії у справі судом не застосовувалися. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.06.2016 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір у вигляді акцепту пропозиції про укладання угоди на надання особистого кредиту № 500553628 від 30.06.2016 (далі - договір). Згідно п.1,2 договору сума кредиту, валюта кредиту - 27 700,00 грн., процентна ставка за користування кредитом 14,99 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. (а.с.5). Також 30.06.2016 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00 грн. (п. 3.1) Процентна ставка 26,00 % річних (п.3.2). Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. (п.3.3) (а.с.8). Відповідно до умов договору [PERSON] зобов`язався для погашення кредиту, сплачувати плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до графіку платежів. АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Тобто відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач порушив умови договору, не виконав їх, допустив прострочення платежів, у зв`язку із чим, станом на 20.09.2021 року за ним рахується заборгованість за вищезазначеним договором у сумі 42 483,70 грн. 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 3, згідно якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» право вимоги за Кредитними договорами в тому числі і за кредитним договором від 30.06.2016 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (а.с.11-15). Згідно п. 2.2 Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 право вимоги, що відступається згідно даного Договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до п. 2.3 Договору факторингу право вимоги вважається відступленим Фактору з дати оплати Фактором ціни прав вимоги відповідно до п. 4.2 цього договору. В дату здійснення оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п. 4.2 цього договору сторони підписують Акт прийому-передачі Реєстру боржників, за формою встановленою в Додатку 2 до цього договору. Отже, з дати відступлення прав вимоги банк перестає бути стороною за укладеними Кредитними договорами у розмірі зазначеному в Реєстрі прав вимог, а ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» стає виключним та єдиним кредитором за укладеними Кредитними договорами, у розмірі зазначеному в Реєстрі прав вимог та набуває відповідних прав за ними. Тобто, всі права, які належали АТ «Альфа-Банк» стосовно відповідача перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», як нового кредитора, а тому відбулася заміна кредитора у вказаному зобов`язанні. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 30.06.2016 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] . Випискою з додатку до договору факторингу № 3 від 20.09.2021 Реєстру боржників, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами вбачається, що загальний залишок заборгованості [PERSON] за номером кредитного договору CCNG - 500558628 становить 42 483,70 грн., з яких: 38 205,55 грн - залишок по тілу кредиту, 4 278,15 грн. - залишок заборгованості за штрафними санкціями (а.с.16). Всупереч умов кредитного договору у вигляді акцепту пропозиції про укладання угоди на надання особистого кредиту № 500553628 від 30.06.2016, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення грошових коштів. Після відступлення позивачеві прав грошової вимоги на відповідача, він не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», ні на рахунки попередніх кредиторів. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за кредитним договором укладеного шляхом акцепту пропозиції про укладання угоди на надання особистого кредиту № 500553628 від 30.06.2016. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідачем не надано до суду відзиву на позов, а також не надано жодного доводу для спростування доказів, доданих позивачем до позовної заяви. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Будь-яких доказів спростування наданого позивачем позовних вимог, відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 (а.с.27,28), Акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 року, платіжну інструкцію № 3571 від 29.07.2024 року на суму 9 200,00 грн. Отже, позивачем ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у передбаченому ЦПК порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, отже суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на його користь 9 200,00 грн. витрат на правничу допомогу. Таким чином, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved