Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням усіх уточнень, просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» 3% річних 1697 грн. 15 коп., інфляційні витрати 3684 грн. 69 грн., та судові витрати у розмірі 2270 грн. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 року та розміщено на офіційному сайті товариства\~https://khgaszbut.104.ua. Відповідач фактично користується послугами з газопостачання. Внаслідок систематичного\~нехтування Боржником\~своїх обов`язків\~щодо повної\~та своєчасної\~оплати послуг\~з газопостачання\~утворилася заборгованість,\~яка за\~період з\~січня 2019\~р.\~по лютий\~2021\~р.\~склала 56274,13\~грн. та не погашена станом на момент подання позовної заяви до суду, що підтверджується розрахунком заборгованості. На адресу відповідача ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» було направлено вимогу про погашення заборгованості № 617-Сл-2318-0221 від 11.02.2021 року, яка залишилася споживачем без відповіді та оплати. Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, позивачем нараховані 3% річних у розмірі 1697,15 грн., інфляційні витрати у розмірі 3684,69 грн. та пеня 324 грн. 17 коп. 06.05.2021 та 13.12.2021 до суду надійшов відзив та уточнений відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Кот Т.В. Зазначено, що позивач ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» у своєму позові не наводить обґрунтувань доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за надані послуги газопостачання за 2019 рік, при тому що такий розрахунок викликає значні сумніви у своїй об`єктивності. Так, за січень 2019 року відповідач отримав рахунок № [NUMBER] , в якому було зазначено, що станом на 01.01.2019 у відповідача існує переплата за надані послуги у розмірі 97,99 грн. Крім того, в рахунку зазначено, що за січень відповідачем спожито 1 529,41 м3, у зв`язку з чим нараховано до сплати 13 074,81 грн. При цьому, згідно з показаннями лічильників, зазначених у цьому ж рахунку, об`єм споживання у стандартних умовах склав 350,61 м3. Отже, яким чином визначено, що відповідачем спожито 1 529,41 м3, взагалі не зрозуміло. Представник відповідача зазначає, що цей же рахунок містить положення «Коригування у січні» із зазначенням додатково спожитих 1522,62 м3, вартість яких вказано 13 016,79 грн. Жодних пояснень з цього приводу відповідачем не отримано. Зазначає, що непорозуміння між постачальником газу та відповідачем розпочалося з того, що 25.01.2019 р. працівниками ПАТ «ХАРКІВГАЗ» було проведено обстеження вузлів обліку природного газу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] про що складено відповідні акти. При цьому, перевіряючими нібито встановлено наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу двох лічильників газу: Gallus G4 № U05042186 та РЛ G6 N? 3050970 («ознаки зняття мастичних пломб завада», «ознаки втручання в роботу ЗВТ»). Того ж дня, 25.01.2019 р. лічильники були демонтовані для проведення експертизи. У протоколах демонтажу лічильників від 25.01.2019 зазначені їхні номери та показання, а саме: Лічильник РЛ G6 № 3050970: показання на момент демонтажу 37 696,8; Лічильник Gallus G4 № U05042186: показання на момент демонтажу 44 725,66; Лічильник РЛ G6 № 6061738: показання на момент демонтажу 22 344,41. При цьому, у відповіді на один із адвокатських запитів представника відповідача, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» надало відомості про те, що обсяг споживання на січень 2019 року у розмірі 3 052,03 м3 зазначено з урахуванням споживання за грудень. Проте, у рахунку №1320043711 від 15.12.2019 показники лічильників станом на 01.12.2018 року зазначені наступним чином: Лічильник РЛ G6 № 230450 (?): 42 822,00; Лічильник Gallus G4 № U05042186: 24 077,81; Лічильник РЛ G6 № 6061738: 36 952,00. Якщо розрахувати різницю у цих показаннях, виходить, що спожитий обсяг газу за цей період становить 915,06 м3 (розрахунок додається). Вартість такого обсягу газу становить 7 822,77 грн. 25.01.2019 Оператором ГРМ було демонтовані вказані лічильники та встановлені нові (надані самим оператором ГРМ), які згодом (24.12.2019_ також були демонтовані. За весь час роботи нових лічильників об`єм спожитого газу відповідно до них склав 7 144,73 м3, вартість якого становить 55 532,05 грн. Отже, за період з 01.12.2018 по 24.12.2019 відповідачем спожито 8059,79 м3 газу, вартість якого складає 63 354,82 грн. При цьому, сплачено 62 837,24 грн. (тобто, борг на 25.12.2019 року за власними розрахунками відповідача складав 419,59 грн.). У своєму розрахунку, доданому до позовної заяви, ТОВ «Харківгаз збут» зазначає, що заборгованість на 31.12.2019 склала 37 551,20 грн. Представник відповідача звертає увагу суду на те, що протягом 2019 року позивачем та третьою особою здійснювалися численні коригування стану розрахунків за особовим рахунком відповідача як у бік збільшення, так і у бік зменшення. Підставою для таких коригувань стали такі події. Після демонтажу лічильників та зазначення з боку працівників ПАТ «ХАРКІВГАЗ» про втручання в їх роботу, 20.02.2019 відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачам природного разу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, на якій представники оператора ГРМ повідомили про те, що внутрішня експертиза комісії ПАТ «ХАРКІВГАЗ» визнала наявність втручання у лічильники. Проте, у зв`язку з наміром відповідача провести незалежну експертизу лічильників, засідання комісії було перенесено на 20.03.2019. В той же час, відповідачу невідомо, чи відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, яке було призначено на 20.03.2019. Проте, від ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (який отримує відомості для нарахування сум для оплати послуг від відповідача - оператора ГРМ) надійшов рахунок за березень 2019 року, в якому окремою рядком було зазначено «Перерахунки у березні 191 261,97 грн.». Тобто, саме у березні [PERSON] було донараховано до сплати вказану суму. Що саме стало підставою для нарахування 191 261,97 грн. і як ця сума була розрахована, постачальник не повідомив. Не погоджуючись з висновками про несанкціоноване втручання в роботу лічильників газу, 06.03.2019 [PERSON] звернувся до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса із заявою про проведення експертизи. 16.04.2019 фахівцями ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса складено Висновок експертного трасологічного дослідження № 5353/7423, відповідно до якого на лічильнику газу Gallus 2000 G4 заводський № U05042186 сліди, характерні для втручання в роботу лічильного механізму, відсутні; на лічильнику газу РЛ G6 № 3050970 сліди, характерні для втручання в роботу лічильного механізму, відсутні. 25.09.2019 було проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення від 25.01.2019, проведення донарахування споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Зміївському відділенню АТ «ХАРКІВГАЗ», про що складено протокол № 1515/1516. Вказаним протоколом Висновок експертного трасологічного дослідження №5353/7423 складений ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса 16.04.2019 запропоновано вважати таким, що має пріоритетне значення, оскільки він наданий акредитованою на проведення відповідних дій установою. Крім того, рішенням комісії ухвалено не проводити донарахування необлікованого природного газу згідно з складеними актами №1515 та №1516 від 25.01.2019 по о/р [NUMBER] споживачем якого є [PERSON] . Вважаючи конфлікт вичерпаним, платник здійснював оплату послуг газопостачання відповідно до сум фактичного споживання. Але вже з урахуванням висновку незалежної експертизи Оператором ГРМ донараховано споживачу суму 29 141,35 грн., обґрунтування якої постачальник також не надав. Сторона відповідача вважає, що донарахування об`єму спожитого газу і оплати за нього з липня 2015 року є не можливим при регулярному огляді лічильника представником Оператора РГМ. Зазначає, що у таблиці, яка додана позивачем до уточненої позовної заяви, всі вищенаведені показники зазначені без змін. Проте, додано нові нарахування, в тому числі за червень та липень 2021 року (причому, за липень 2021 року зазначено споживання 1940,79 куб.м. на суму 8 631,02 грн.). Проте, у червні та липні 2021 року газопостачання домоволодіння по [ADDRESS] було взагалі відключене. Підключення домоволодіння відбулося лише 09.08.2021.Також не зрозуміло, чому в таблиці відсутні показання та нарахування з 01.08.2021 року по поточний місяць, оскільки Оператором ГРМ встановлено на домоволодінні лічильники газу, які автоматично передають показання оператору. Крім того, представник відповідача зауважує, що оплати які відбувалися з 01.08.2021, не є визнанням відповідачем заборгованості, а є поточною оплатою на надані послуги за цей період. Представник відповідача наголошує, що відповідач не визнає заявлені вимоги у повному обсязі, зазначає, що не має вказаної у позові заборгованості, та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. 23.12.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на уточнений відзив, в якому зазначено, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» вважає доводи та міркування відповідача необґрунтованими, з наступних підстав. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01.07.2015 здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої НКРЕКП згідно з постановою №1588 від 21.05.2015 (в подальшому безстрокової постанови № 2283 від 08.09.2015), та з 11.05.2017 згідно з постановою № 633 від 11.05.2017 на постачання природного газу на території України. Водночас АТ «Харківгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Представник позивача зазначає, що відповідно до п. 23 розділу ІІІ Правил постачання природного газу розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних оператора ГРМ. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» не вправі самостійно нараховувати та коригувати кількісні показники обсягу розподіленого природного газу Оператором ГРМ. Тобто, АТ «Харківгаз» як оператор газорозподільних систем у Харківській області здійснює облік спожитого природного газу, зокрема визначення спожитих побутовими споживачами обсягів природного газу, а ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» як постачальник здійснює нарахування оплати за спожитий природний газ за даними Оператора ГРМ і збір коштів за використаний природний газ по населенню. Представник позивача зазначає, що у разі незгоди з нарахованими обсягами, відповідачу необхідно самостійно врегулювати питання з Оператором ГРМ в судовому порядку. Більш того, станом на 22.12.20221 заборгованість за послуги з газопостачання за особовими рахунком № [NUMBER] повністю погашена, що свідчить про те, що відповідач погоджується із заборгованістю. 10.01.2022 (та аналогічні за змістом від 18.01.2022) до суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» щодо відзиву на позовну заяву (уточненого), в яких зазначено, що з викладеним у відзиві АТ «Харківгаз» категорично не погоджуюється, зазначає, що АТ «Харківгаз», відповідно до ліцензії та вимог Кодексу ГРМ є Оператором ГРМ, тобто, суб`єктом господарювання, який надає послуги розподілу природного газу споживачам Харківської області. В уточненому відзиві на позовну заяву представник відповідача викладає недостовірну інформацію, щодо обсягу спожитого природного газу за спірний період. Зазначає, що з 01.01.2020 року нарахування за спожитий природний газ по особовому рахунку відповідача проводилися виключно до фактичних. Отже виходячи з вищевикладеного, АТ «Харківгаз» вважає всі заперечення наведені у відзиві (уточненому) на позовну заяву не обґрунтованими та безпідставними, зазначені доводи не спростовують нарахування відповідачу обсягів спожитого природного газу за спірний період. 11.01.2022 до суду надійшла заява представника позивача ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», в якій зазначено, що станом на 06.01.2022 відповідач [PERSON] сплатив заборгованість. При подачі позовної заяви 3% річних складали 1697,15, інфляційні втрати 3684,69 грн. станом на 30.11.2021 3% річних складають 2751,81 грн, інфляційні втрати 7156,65 грн. Таким чином, на думку позивача, позовні вимоги в частині стягнення фінансових санкцій та судового збору підлягають стягненню, оскільки на час звернення із позовною заявою по особовому рахунку відповідача існувала заборгованість. Відтак представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних складають 2851,81 грн, інфляційні втрати 7156,65 грн та судові витрати у розмірі 2270,00. 07.12.2022 до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача [PERSON] адвоката Кот Т.В., в яких зазначено, що спочатку позивачем були заявлені вимоги щодо стягнення на користь позивача суми заборгованості за послуги газопостачання в сумі 56 274 грн. 13 коп., 3 % річних 1 697 грн. 15 коп., інфляційні втрати 3 684 грн. 69 грн., пеня 324 грн. 17 коп. та судові витрати у розмірі 2 270 грн. У липні 2021 року позовні вимоги були уточнені, внаслідок чого сума заявлена до стягненням позивачем склала 44 998,82 грн., пеня у розмірі 324,17 грн., 3% річних 2 254,36 грн., інфляційні втрати 6 036,63 грн. Пізніше (у листопаді 2021 року) позивачем ще раз уточнено заявлені позовні вимоги, внаслідок чого сума вимог ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» зменшена до 26 553,82 грн. основного боргу, 324,17 грн. пені, 3% річних 2 686,33 грн., інфляційні втрати 6 944,22 грн. У січні 2022 року позовні вимоги були уточнені і зменшені лише до штрафних санкцій та стягнення судового збору. Представник відповідача просить суд урахувати, що позовні вимоги у жодній редакції не були визнані відповідачем. Що стосується часткової оплати на рахунок постачальника послуг, то така оплата здійснена з метою недопущення відключення газопостачання у зимовий період, оскільки АТ «Харківгаз» навіть за наявності ухвали суду про заборону відключення здійснив відключення домоволодіння по [ADDRESS] , перед цим відключивши всі домоволодіння на вулиці та, здійснюючи таким чином протиправний шантаж відповідача, з метою спонукання до здійснення ним оплати за неправомірно нараховані до сплати грошові кошти. Далі у додаткових поясненнях, представником позивача були зазначені пояснення аналогічні тим, що містяться в уточненому відзиві від 13.12.2021. Підсумовуючи всі пояснення, представник відповідача вкотре наполягає на тому, що оплати, які відбувалися з 01.08.2021, не є визнанням відповідачем заборгованості, а є поточною оплатою за надані послуги за цей період. Повторно зазначено, що відповідач не визнає заявлені вимоги у повному обсязі, наголошує на тому, що не має вказаної у позові заборгованості, та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Просить суд звернути увагу на те, що штрафні санкції нараховані на суму, яка включає в себе спірні 29 141,35 грн., які протиправно нараховані починаючи з липня 2015 року і на які має бути застосована позовна давність. А також інфляційні втрати, заявлені до стягнення, нараховані в тому числі на суми, що нараховувались за період, коли газопостачання домоволодіння взагалі було відключене. А отже на думку сторони відповідача, ці нарахування таких штрафних санкцій є незаконним і не підлягають стягненню з відповідача. 24.01.2023 від представника позивача ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» до суду надійшли пояснення на додаткові пояснення представника відповідача від 06.12.2022, в яких останній зазначає, що позивач ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та АТ «Харківгаз» є дві різні юридичні особи, які надають різни послуги споживачам м. Харкова та Харківської області та не відповідають за дії одне одного, у тому числі позивач не відповідає за дії оператора зі встановлення приладів обліку, їх знаття, контрольний огляд вузлів обліку, відключення споживачів оператором тощо. Зазначає, що позивач звернувся за захистом своїх прав та порушених інтересів в межах строку позовної давності. Представник позивача звертає увагу суду на те, що представник відповідача намагається вийти за межі розгляду даної справи, посилаючись на дії оператора щодо відключення відповідача, зняття показників обліку тощо. Дані правовідносини не стосуються даної цивільної справи. Позивач не висуває вимог щодо зазначених дій викладених у додаткових поясненнях представника відповідача. Представник позивача зауважує, що відповідачем було проведено оплату за послуги газопостачання у розмір 56 274 грн. 13 коп. після направлення позовної заяви до суду (після відкриття провадження у цивільній справі). Отже представник позивача вважає, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Щодо нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені, представник позивача посилаючись на норми ЗУ «Про житлового-комунальні послуги», ЦК України, ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», вважає що такі нарахування підлягають стягненню з відповідача. 11.11.2024 надійшло клопотання представника позивача ТОВ «ХАРКІВ ГАЗ», в якому остання просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»: 3 % річних у розмірі 1697 грн. 15 коп., інфляційні витрати в сумі 3684 грн. 69 грн. та судовий збір в сумі 2270,00 грн. Клопотання обґрунтовує тим, що в грудні 2021 року заборгованість в розмірі 56274 грн. 13 коп. по о/р [NUMBER] , який належить [PERSON] , [ADDRESS] , була сплачена в повному обсязі. Повідомляють суд, що по о/р [NUMBER] станом на 08.11.2024 обліковується переплата 500,00 грн. Відповідно до довідки про заборгованість за природний газ перед ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», інфляційні втрати та 3% річних було нараховано з 01 грудня 2019 року по 31 січня 2021 рік. Виходячи з викладеного вище, станом на 08.11.2024 року у відповідача залишаються несплаченими 3 % річних у розмірі 1697 грн. 15 коп., інфляційні витрати 3684 грн. 69 грн. та судові витрати у розмірі 2270 грн. Представник позивача зазначає, що нарахування інфляційних витрат та 3 % річних ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» є обґрунтованим, оскільки інфляційні витрати та 3 % річних не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. Зазначає, що інфляційні втрати та 3% річних, які нараховані з 01 грудня 2019 року по 31 січня 2021 рік, становлять 1 рік, 2 місяці, 0 днів. Представник позивача ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» у відкрите судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи № 627/241/21 без участі представника позивача ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», у якому представник просить провести розгляд цивільної справи № 627/241/21 за відсутності представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечую проти ухвалення судом заочного рішення. Інших заяв, клопотань, відводів не має. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, та шляхом розміщенням оголошень про виклик до суду на офіційному веб сайті «Судова влада», причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача адвокат Кот Т.В. у відкрите судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без участі, в якій просить провести судове засідання, призначене на 15.01.2025 за її відсутності та за відсутності відповідача. Водночас, наголошує, що відповідач заперечує проти задоволення заявлених вимог у повному обсязі, вважає їх необґрунтованими, оскільки донарахування було здійснено незаконно та безпідставно, а втручання у лічильники було відсутнє, що підтвердила незалежна експертиза. Відтак, стягнення будь-якої пені є неможливим. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Представник третьої особи АТ «Харківгаз» - Ляшко О.Ю. у відкрите судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена, в матеріалах міститься клопотання, у якому представник просить проводити розгляд справи за відсутності представника АТ «Харківгаз», при цьому позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, та надавши їм належну правову оцінку, доходить наступного. Згідно з ч. 4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог\~ст. 5 ЦПК України,\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами\~ст. 10 ЦПК України\~передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом частини першої\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції). Судом встановлено, що ТОВ «Харківгаз збут» з 01.07.2015 здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі - НКРЕКП) згідно з Постановою №1588 від 21.05.2015 (переоформлена на безстрокову Постановою №2283 від 08.09.2015), та з 11.05.2017 згідно з Постановою №633 від 11.05.2017 (виданої на постачання природного газу на території України). На ТОВ «Харківгаз збут» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно з Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загально суспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (затверджено Постановою КМУ №758 від 01.10.2015, з 01.04.2017 відповідно до Постанови КМУ №187 від 22.03.2017, з 01.11.2018 відповідно до Постанови КМУ №867 від 19.10.2018). Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1382/27827 (надалі - Правила постачання природного газу). Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам офіційно опублікований ТОВ «Харківгаз збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 року, та розміщений на офіційному сайті Товариства (https://khqaszbut. 104.ua). За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг з газопостачання сторонами не укладався, але як встановлено судом, одна сторона - ТОВ «Харківгаз збут» - надавала другій стороні\~відповідачу, як споживачу послуг за адресою: [ADDRESS] , послуги з газопостачання, а відповідач такі послуги прийняв, від їх отримання не відмовлявся та сплачував за їх отримання. Приєднання до умов типового договору підтверджено фактом споживання послуг з газопостачання. Таким чином судом встановлено, що на підставі публічного договору між сторонами склались правовідносини з надання послуг газопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги газопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України та іншими нормативними актами. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 14 розділу III Правил передбачено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Відповідно до абзацу 2 пункту 22 розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Діючи в правовідносинах належним чином, відповідач мав оплатити одержані ним послуги згідно з затвердженими тарифами. Відповідач у період з 01 січня 2019 року по 28 лютого 2021 року отримані послуги в повному обсязі не оплатив, у зв`язку з чим за період 01 січня 2019 року по 28 лютого 2021 року виникла заборгованість в сумі 56274 грн. 13 коп. 11.02.2021 на адресу відповідача [PERSON] позивачем була направлена вимога про оплату заборгованості, відповідно до тексту якої станом на 31.01.2021 заборгованість за поставлений природний газ складає 56274 грн. 13 коп., яку позивач вимагає погасити протягом 7 календарних днів. Як вбачається з копії акту б/н від 25.01.2019 складеного слюсарем [PERSON] в присутності [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено порушення пп. 5 п. 7 гл. 9 розд. Х Кодексу газорозподільних систем: наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗРТ (ознаки зняття мастичних пломб заводу) відображення показів лічильника обсягів газу використаних газовими приладами та пристроями споживача /т.2 а.с. 75/. 06.03.2019 не погодившись із твердженням про несанкціоноване втручання в роботу лічильників, відповідач звернувся до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса МЮ України із заявою про проведення дослідження лічильників газу GALLUS 2000 G4 №U05042186 і РЛ G6 № 3050970 з приводу того чи проводилося втручання в роботу лічильних механізмів газових лічильників. На що 16.04.2019 було отримано висновок експертного трасологічного дослідження № 5353/7423 відповідно до якого: 1) на лічильнику газу GALLUS 2000 G4, заводський номер №U05042186 сліди характерні для втручання в роботу лічильного механізму відсутні; 2) на лічильнику газу РЛ G6 № 3050970 сліди характерні для втручання в роботу лічильного механізму відсутні /т. 2 а.с.88-89/. У протоколі № 1515/1516 засідання комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачами природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Зміївському відділенню АТ «Харківгаз» від 25.09.2019 ухвалено наступне: Акти про порушення № 1515 та 1516 від 25.01.2019 визнати таким, що відповідають вимогам Кодексу ГРМ; Не проводити донарахування необлікованого природного газу згідно складених актів № 1515 та №1516 від 25.01.2019 по споживачу [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] ; У зв?язку з невідповідністю показників лічильників з базою даних - зробити розрахунок приведення показників лічильника до фактичних з урахуванням витрати природного тазу по кожному домоволодінню з дня встановлення лічильника до моменту порушення з урахуванням щомісячного обсягу спожитого природного газу та ціни на газ, яка діяла у період нарахування місячного обсягу. Згідно з розрахунком при приведені показників до фактичних обсяг корегування складає 29141 грн. 35 коп./т. 2 а.с.79-80/. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України кожна\~сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Законом. Оцінюючи аргументи, викладені позивачем та відповідачем, суд у тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, N 303-A, параграф 29). Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Так, відповідно до Розділу X Глави 6 п. 4 Кодексу газорозподільних систем, за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. Згідно з п. 1 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про\~порушення після\~пред`явлення\~представником Оператора\~ГРМ службового\~посвідчення складається\~в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення (п. 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем). Згідно з п. 8. глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»). При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (п. 11. глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до абзацу 18 пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб - комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Із системного аналізу наведених правових норм убачається, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, пошкодження пломб, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Така позиція узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 24 жовтня 2018 року у справі № 914/2384/17. Відповідно до пункту 5 глави 10 розділу X Кодексу газорозподільних систем Під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу. Після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ; 6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо. Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. Результати огляду заносять до акта експертизи ЗВТ. Пунктом 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Тобто, для здійснення нарахування необлікованого об`єму природного газу зокрема слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу. Відповідно до п. 1 глави 7 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням\~Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством. Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ. Суд зазначає, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, за яке наступає відповідальність у вигляді донарахування ціни необлікованого газу, має місце лише у випадку сукупності двох обставин: - наявність дій втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу); - наявність наслідку такого втручання - споживання природного газу не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або іншим чином викривляються дані обліку газу. З наведеного вище вбачається, що для висновку про несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу необхідним є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). За відсутності однієї із вказаних обставин твердження про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ /лічильника газу та донарахування об`єму газу є необґрунтованими. Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 14 червня 2018 року у справі № 916/1656/17, від 14 лютого 2018 року у справі № 155/1314/15-ц та від 02 квітня 2019 року у справі № 903/885/17. Як вбачається з матеріалів справи, висновком експертного трасологічного дослідження складеного від 16.04.2019 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 5353/7423, підтверджено факт того, що сліди характерні для втручання в роботу лічильних механізмів обох представлених на експертне дослідження лічильників, відсутні. Отже, з урахуванням тієї обставини, що судовим розглядом не встановлено несанкціонованого втручання відповідача в роботу ЗВТ, як не встановлено і факту викривлення даних обліку природного газу, відсутні підстави і для нарахування позивачем заборгованості, відтак, немає підстав для нарахування інфляційних витрат та 3% річних, на стягненні яких наполягає у своїх численних письмових заявах сторона позивача. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем не надано до суду достатньо доказів на їх підтвердження. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір у разі відмови у позові покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed