Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. На підставу своїх вимог спирається на те, що 19.06.2021\~між Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Авентус\~Україна» та\~ [PERSON] укладено\~договір №4337255.\~Відповідно до\~умов договору,\~кредитодавець надає\~позичальнику кредит\~у гривні,\~а позичальник\~зобов`язується одержати\~та повернути\~кошти кредиту,\~сплатити проценти\~за користування\~ним та\~виконати інші\~обов`язки,\~передбачені договором.\~Відповідно до\~положень договору:\~-\~сума кредиту\~(загальний\~розмір)\~складає:\~5500,00\~гривень,\~-\~стандартна процентна\~ставка становить\~1,9\~%\~в день\~та застосовується\~у межах\~строку кредиту;\~у межах\~нового строку\~кредиту,\~якщо відбулася\~пролонгація за\~ініціативою позичальника;\~у межах\~нового строку\~кредиту,\~якщо відбулася\~автопролонгація.\~-\~сторони домовились,\~що у\~випадку,\~якщо у\~споживача на\~дату закінчення\~строку кредиту\~(нового\~строку кредиту\~після пролонгації\~або автопролонгації)\~наявна заборгованість\~за кредитом,\~строк кредиту\~продовжується кожен\~раз на\~один наступний\~календарний день,\~що слідує\~за днем\~закінчення такого\~строку,\~але не\~більше ніж\~на 90\~(дев`яносто)\~календарних днів\~поспіль,\~крім випадку,\~якщо в\~цей день\~повинна відбутися\~пролонгація строку\~кредиту за\~ініціативою споживача,\~відповідно до\~п.п.\~4.2.2-\~4.2.4.\~Договору.\~Тобто в\~даному випадку\~кожен день\~автопролонгації є\~новою датою\~повернення кредиту.\~Відповідно до\~умов договору\~кошти кредиту\~надаються у\~безготівковій формі\~шляхом їх\~перерахування за\~реквізитами платіжної\~картки,\~реквізити якої\~надані позичальником\~кредитодавцю з\~метою отримання\~кредиту.\~Згідно з\~умовами договору\~строк кредиту\~може бути\~продовжено,\~за ініціативою\~споживача на\~кількість днів,\~якщо між\~сторонами буде\~досягнута домовленість\~про таке\~продовження у\~порядку,\~визначеному в\~договорі,\~або в\~порядку автопролонгації,\~на кількість\~днів та\~відповідно до\~умов визначених\~договором.\~Позичальник вважається\~таким,\~що прострочив\~повернення кредиту,\~якщо після\~закінчення періоду\~автопролонгації у\~нього наявна\~заборгованість за\~кредитом та\~не відбулося\~продовження строку\~кредиту за\~ініціативою позичальника,\~у порядку\~передбаченому умовами\~договору.\~Укладення договору\~здійснюється сторонами\~за допомогою\~ІТС Товариства,\~доступ до\~якої забезпечується\~позичальнику через\~Веб-сайт\~або мобільний\~додаток.\~Електронна ідентифікація\~позичальника здійснюється\~при вході\~останнього в\~особистий кабінет,\~в порядку\~передбаченому Законом\~України «Про\~електронну комерцію»,\~в тому\~числі шляхом\~перевірки кредитодавцем\~правильності введення\~коду,\~направленого на\~номер мобільного\~телефону позичальника,\~вказаний при\~вході,\~та/або\~шляхом перевірки\~правильності введення\~пароля входу\~до особистого\~кабінету.\~Відповідно до\~положень договору,\~договір укладається\~шляхом направлення\~його тексту\~підписаного зі\~сторони кредитодавця\~аналогом власноручного\~підпису уповноваженої\~особи кредитодавця\~та відтиску\~печатки кредитодавця,\~що відтворені\~засобами копіювання,\~в особистий\~кабінет позичальника\~для ознайомлення\~та підписання.\~Договір вважається\~укладеним з\~моменту його\~підписання електронним\~підписом позичальника,\~що відтворений\~шляхом використання\~позичальником одноразового\~ідентифікатора,\~який формується\~для кожного\~разу використання\~та направляється\~на номер\~мобільного телефону,\~повідомлений останнім\~кредитодавцю в\~ІТС/зазначений\~в цьому\~договорі.\~Введення позичальником\~коду одноразового\~ідентифікатора з\~метою підписання\~електронним підписом\~одноразовим ідентифікатором\~договору вважається\~направленням кредитодавцю\~повідомлення про\~прийняття в\~повному обсязі\~умов договору.\~Підписанням договору\~відповідач підтвердив,\~що він\~ознайомлений з\~усіма його\~істотними умовами\~та йому\~була надана\~вся інформація,\~передбачена вимогами\~чинного законодавства.\~Таким чином,\~відповідач здійснив\~дії,\~спрямовані на\~укладання договору\~шляхом заповнення\~заяви про\~надання (отримання)\~кредиту на\~сайті,\~з введенням\~коду підтвердження,\~який є\~одноразовим ідентифікатором\~на підписання\~електронного договору,\~та зазначенням\~інформації щодо\~реквізитів банківської\~картки,\~на рахунок\~якої,\~в подальшому,\~кредитодавцем було\~перераховано грошові\~кошти у\~розмірі,\~встановленому договором.\~Зазначені умови\~є публічною\~пропозицією розумінні\~ст.\~ст.\~641,\~644\~Цивільного кодексу\~України.\~Згідно зі\~статтею 1054\~ЦК України\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язуються\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірах та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти.\~Кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі,\~відповідно до\~статті 1055\~Цивільного кодексу\~України.\~Відповідно до\~ст.\~5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг»,\~електронний документ\~ документ,\~інформація в\~якому зафіксована\~у вигляді\~електронних даних,\~включаючи обов`язкові\~реквізити документа.\~Склад та\~порядок розміщення\~обов`язкових\~реквізитів електронних\~документів визначається\~законодавством.\~Електронний документ\~може бути\~створений,\~переданий,\~збережений і\~перетворений електронними\~засобами у\~візуальну форму.\~Візуальною формою\~подання електронного\~документа є\~відображення даних,\~які він\~містить,\~електронними засобами\~або на\~папері у\~формі,\~придатній для\~приймання його\~змісту.\~Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг»,\~юридична сила\~електронного документа\~не може\~бути заперечена\~виключно через\~те,\~що він\~має електронну\~форму.\~Допустимість електронного\~документа як\~доказу не\~може заперечуватися\~виключно на\~підставі того,\~що він\~має електронну\~форму.\~Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~3,\~4,\~7\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~має містити\~істотні умови,\~передбачені законодавством\~для відповідного\~договору,\~і виражати\~намір особи,\~яка її\~зробила,\~вважати себе\~зобов`язаною\~у разі\~її прийняття.\~Електронний договір\~укладається шляхом\~пропозиції його\~укласти (оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною.\~Електронний договір\~вважається укладеним\~з моменту\~одержання особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення,\~розміщення пропозиції\~(оферти)\~у мережі\~Інтернет або\~інших інформаційно\~-\~телекомунікаційних системах.\~Електронний договір\~укладається і\~виконується в\~порядку,\~передбаченому Цивільним\~та Господарським\~кодексами України,\~а також\~іншими актами\~законодавства.\~Електронний договір,\~укладений шляхом\~обміну електронними\~повідомленнями,\~підписаний у\~порядку,\~визначеному статтею\~12\~цього Закону,\~вважається таким,\~що за\~правовими наслідками\~прирівнюється до\~договору,\~укладеного у\~письмовій формі\~(ч.\~12\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»).\~Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено,\~що якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання:\~електронного підпису\~або електронного\~цифрового підпису\~відповідно до\~Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис»\~за умови\~використання засобу\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронного\~правочину;\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом;\~аналога власноручного\~підпису (факсимільного\~відтворення підпису\~за допомогою\~засобів механічного\~або іншого\~копіювання,\~іншого аналога\~власноручного підпису)\~за письмовою\~згодою сторін,\~у якій\~мають міститися\~зразки відповідних\~аналогів власноручних\~підписів.\~Отже,\~електронний підпис\~призначений для\~ідентифікації особи,\~яка підписує\~електронний документ.\~Положення Закону\~України «Про\~електронну комерцію»\~передбачають використання\~як електронного\~підпису або\~електронного цифрового\~підпису відповідно\~до Закону\~України «Про\~електронний цифровий\~підпис»,\~так і\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом.\~Електронний цифровий\~підпис,\~як вид\~електронного підпису\~накладається за\~допомогою особистого\~ключа та\~перевіряється за\~допомогою відкритого\~ключа.\~Електронний підпис\~одноразовим ідентифікатором\~-\~це дані\~в електронній\~формі у\~вигляді алфавітно-цифрової\~послідовності,\~що додаються\~до інших\~електронних даних\~особою,\~яка прийняла\~пропозицію (оферту)\~укласти електронний\~договір,\~та надсилаються\~іншій стороні\~цього договору\~(п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»).\~Таким чином,\~сторони узгодили\~розмір кредиту,\~грошову одиницю,\~в якій\~надано кредит,\~строк та\~умови кредитування,\~що свідчить\~про наявність\~волі відповідача\~для укладення\~такого договору,\~на таких\~умовах шляхом\~підписання договору\~за допомогою\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором.\~Позикодавець зі\~своєї сторони\~належним чином\~виконав свої\~зобов`язання за\~договором,\~надавши позичальнику\~кредитні кошти,\~в порядку\~передбаченому умовами\~договору,\~що підтверджується\~відповідними доказами,\~які додані\~до позовної\~заяви.\~Станом на\~сьогоднішній день\~строк повернення\~грошових коштів\~за договором\~наступив,\~але відповідач\~не виконує\~свої зобов`язання,\~грошові кошти\~не повертає,\~проценти за\~користування коштами\~не сплачує.\~ 24.01.2022\~було укладено\~договір №24-01/2022\~відповідно до\~якого Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Авентус\~Україна» відступило\~на користь\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт Капітал»\~права вимоги\~за кредитними\~договорами до\~позичальників,\~в тому\~числі за\~договором №4337255.\~ 10.01.2023\~було укладено\~договір №10-01/2023\~відповідно до\~якого товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Вердикт\~Капітал» відступило\~на користь\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Коллект Центр»\~права вимоги\~за кредитними\~договорами до\~позичальників,\~в тому\~числі за\~договором №4337255.\~Таким чином,\~ТОВ «Коллект\~Центр» наділено\~правом вимоги\~до відповідача\~за договором\~№4337255.\~ Станом\~на сьогоднішній\~день заборгованість\~за договором\~відповідачем не\~погашається,\~проценти за\~користування кредитними\~коштами не\~сплачуються,\~у зв`язку\~з чим\~у відповідача\~обліковується прострочена\~заборгованість.\~Загальний розмір\~заборгованості по\~поверненню кредитних\~коштів та\~сплаті процентів\~за користування\~кредитом за\~договором №4337255\~від 19.06.2021\~року,\~що підлягає\~стягненню з\~позичальника станом\~на день\~формування позовної\~заяви відповідно\~до розрахунку\~заборгованості,\~становить 17992,01\~грн.,\~з яких:\~-\~заборгованість за\~основним зобов`язанням\~(за\~тілом кредиту)\~-\~5500,00\~грн.,\~-\~заборгованість за\~нарахованими процентами\~на дату\~відступлення права\~вимоги -\~12390,00\~грн.,\~-\~Інфляційні збитки\~-\~88,00\~грн.,\~-\~Нараховані 3%\~річних -\~14,01\~грн.\~ Таким\~чином,\~ТОВ «Коллект\~Центр» звернувся\~до суду\~з позовом\~про стягнення\~з відповідача\~заборгованості за\~кредитним договором,\~заборгованість за\~яким була\~нарахована попередніми\~кредиторами, що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 04.12.2024 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в своєму позові просив справу розглядати у його відсутності та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у процесуальний спосіб, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань не надходило, проте її невка до суду за даних обставин не є перешкодою до розгляду справи по суті у її відсутність на підставі зібраних доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. 19.06.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №4337255 про надання споживчого кредиту. (а.с.24). Відповідно до умов викладених в оферті, пропозиція (оферта), Акцепт оферти, правила та заявка - анкета становлять єдиний документ - договір. Відповідно до умов договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 5500,00 грн., строк кредиту - 30 днів, стандартна процентна ставка становить - 1,90 %\~в день (а.с.24-28). 24.01.2022 було укладено договір №24-01/2022 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4337255. (а.с.46-50,51). 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4337255. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4337255. (а.с.57-64). Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №4337255 від 19.06.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 17992,01 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5500,00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 12390,00 грн., - Інфляційні збитки - 88,00 грн., - Нараховані 3% річних - 14,01 грн. (а.с.39-44). Вирішуючи даний спір суд керується наступним. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056 -1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства ст. 14 ЦК України. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд дійшов щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості. Судові витрати у вигляді судового збору сплаченого при подачі позову до суду в сумі 2422 грн. 40 коп., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с.1), у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача. Що стосується позовної вимоги щодо стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 9000,00 грн., суд зазначає наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зістаттею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьоїстатті 2 ЦПК України). Відповідно достатті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду представником позивача надано: копію договору про надання правової допомоги №02-09/2024-2 від 02.09.2023 року. (а.с.15-17); копію заявки на надання юридичної допомоги №4 від 12.10.2024 року. (9000 грн.) (а.с.22); копію витягу з акту про надання юридичної допомоги від 12.11.2024 р.(із зазначенням виду послуг, їх обсяг та вартість 9000 грн) (а.с.23); копію платіжної інструкції №0476060002 від 19.11.2024 р. щодо оплати ТОВ "Коллект Центр" 126000 грн. за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги №02-09/2024-2 від 02.09.2023 року (а.с.21). Провівши детальний аналіз вищевикладеного та матеріалів справи, враховуючи існування договірних відносин щодо надання правової допомоги, наявність позову в суді, надані послуги з правової допомоги, категорію спору та обсяг матеріалів справи, суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги в даній частині та стягнути з відповідача витрати по наданню правової допомоги на користь позивача в сумі 9000 грн. 00 коп.

Outcome: approved