Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі ПАТ «СК «АРКС» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди посилаючись на те, що 29.07.2020 року між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Прямий захист», відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб LEXUS RX350 днз [NUMBER] . 05.12.2020 року про вул. Зіньківська,25 м. Полтави сталася дорожньо-транспортна пригода за участю даного автомобіля та автомобіля Renault Megane днз [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , внаслідок чого був пошкоджений LEXUS RX350 днз [NUMBER] . Цивільно - правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «СК «Саламандра». Розмір страхового відшкодування склав 22\~974,32 грн., який позивачем сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля. 18.12.2020 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу та 20 травня 2021 року проведена виплата у розмірі 14\~470 грн. 65 коп. з врахуванням зносу складових, що підлягають заміні. Сума збитків, які не відшкодовані складають 8\~503 грн. 67 коп. та які просить стягнути з відповідача на користь позивача та судові витрати. Враховуючи п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України просив поновити строк позовної давності. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.06.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Суду направлений відповідь на відзив щодо заперечень на обставини які викладені у відзиві. Невизнання позовних вимог вважає безпідставними враховуючи норми діючого законодавства та судової практики. Щодо застосування строку позовної давності, то строки встановлені ст. 257 ЦК України продовжуються на весь час дії військового стану. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома. Суду надано відзив щодо не визнання позовних вимог, оскільки відшкодування шкоди особою, яка її завдала можливе лише при перевищенні ліміту відповідальності страховика. Позивачем пропущений строк на звернення до суду, введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступних висновків. У статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист своїх цивільних прав та інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Судом установлено, що 29 липня 2020 року між ПАТ «СК «АРКС» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Прямий захист», відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб LEXUS RX350 днз [NUMBER] . 05.12.2020 року про вул. Зіньківська,25 м. Полтави сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля LEXUS RX350 днз [NUMBER] пыд керуванням [PERSON] та автомобіля Renault Megane днз [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] . Внаслідок ДТП був пошкоджений LEXUS RX350 днз [NUMBER] . Учасниками зазначеної вище дорожньо - транспортної пригоди складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Згідно Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення \~ водієм [PERSON] \~ПДР України,розділ 13\~«Дистанція, інтервал, зустрічний роз`їзд. У ході судового розгляду відповідачем не спростовано зазначені обставини. [PERSON] \~звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та з заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Розмір страхового \~відшкодування склав 22 974,32 грн., які позивач сплатив за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно платіжного доручення № 713837 від 16.10.2020 року. Цивільно - правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «СК «Саламандра», дана страхова компанія відповідно до умов Полісу № № ЕР/201282411 сплатила ПАТ «СК «АРКС» страхове відшкодування у розмірі 14 470,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2005 від 20 травня 2021 року. Невідшкодований залишок становить 8\~503 грн. 67 коп. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2.ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України спосіб відшкодування шкоди, завданої його майну обирає потерпілий: або вимагати відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо), або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому закон передбачає: розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993\~ЦК України, до страховика, який виплатив відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 08.12.2020\~року \~позивач звернувся ПрАТ «Саламандра» з заявою про виплату страхового відшкодування на суму 22\~974 грн. 32 коп. ПрАТ «Саламандра» визначила розмір страхового відшкодування у розмірі 14\~470 грн. 65 коп. та 20 травня 2021 року виплатила його на рахунок позивача, що підтверджується платіжним дорученням № 2005 . Таким чином залишок невідшкодованої позивачу шкоди становить: 22\~974, 32 грн. 14\~470, 65 грн. = 8\~503 , 67 грн. Оскільки позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 22\~974\~грн.\~32\~коп,\~тому до\~ПАТ «СК\~«АРКС» перейшло право на отримання від відповідача як винуватця ДТП компенсації невідшкодованої коди, завданої власнику застрахованого автомобіля . Згідно\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із\~положеннями\~ст.1194\~ЦК України\~особа,\~яка застрахувала\~свою цивільну\~відповідальність,\~у разі\~недостатності страхової\~виплати (страхового\~відшкодування)\~для повного\~відшкодування завданої\~нею шкоди\~зобов`язана\~сплатити потерпілому\~різницю між\~фактичним розміром\~шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. Щодо заперечень відповідача щодо задоволення позовних вимог, то дані обставини спростовуються зібраними в ході судового розгляду доказами. Що стосується заперечень відповідача в частині пропуску позивачем строку на звернення до суду, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 17 березня 2022 року набув чинності Закон України від 15 березня 2022 року №2022 №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів щодо дії норм на період воєнного стану», яким було внесені зміни до ЦК України, а саме розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжують на строк його дії». Тобто, загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму. Водночас, продовження строків свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 в Україні було введено правовий режим воєнного стану із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, та продовжений до цього часу. Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормамиЗакону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII (далі - Закон №389-VIII). Відповідно достатті 1 Закону № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Тому, оскільки 24 лютого 2022 року та на момент звернення позивача до Київського районного суду м. Полтави з даним позовом 25 червня 2024 року в Україні діяв правовий режим воєнного стану, тому відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, позивачем не було пропущено позовної давності, визначеної ст.257 ЦК України до вимог про стягнення збитків. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3\~028 грн.

Outcome: approved