Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою, поданою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт спільного проживання її та [PERSON] , який загинув [INFO] , однією сім`єю, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу, пов`язаних спільним побутом та взаємними правами та обов`язками. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що вона та [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , з 2011 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, постійно проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації, були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство. [INFO] у них народилася донька - [PERSON] , а [INFO] народився син - [PERSON] . Як зазначила заявник, на виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією з 03 березня 2022 року. [INFO] [PERSON] загинув поблизу села Зайцеве Бахмутського району Донецької області, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20 вересня 2022 року Нововодолазькою селищною радою, актовий запис №24, лікарським свідоцтвом про смерть № 4931 від 15 вересня 2022 року, виданим Комунальним закладом «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, довідкою про причину смерті від 15 вересня 2022 року, сповіщенням № 323 від 11 вересня 2022 року, виданим військовою частиною [NUMBER] Міністерства оборони України, витягом з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії про встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців. Заявник звернула увагу, що сповіщення № 323 від 11 вересня 2022 року про смерть солдата [PERSON] було адресовано їй саме як дружині, що, у свою чергу, свідчить про те, що за життя, в особовій справі військовослужбовця зазначаючи членів сім`ї, [PERSON] зазначив її своєю дружиною. Також [PERSON] вказала, що у загиблого [PERSON] є матір - [PERSON] , з якою після його смерті вони разом із дітьми продовжили проживати за однією адресою: [ADDRESS] , шо підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, складеного 02 січня 2023 року. Батько [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області. Відповідно до довідок, виданих Управлінням соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації № 2338-ВС від 06 травня 2024 року та № 3152-ВС від 10 червня 2024 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] , які мають статус члена сім ї загиблого (померлого) захисника України відповідно до пункту 5 частини 1 статті 10-1 та право на пільги відповідно до статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Проте, отримувати статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця та реалізувати у зв`язку з цим права, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», заявник не має можливості, оскільки у зареєстрованому шлюбі з загиблим [PERSON] , вона не перебувала, тому виникла необхідність для звернення з цією заявою до суду. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 жовтня 2024 року заяву [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості заінтересованих осіб: НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку окремого провадження. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 25 листопада 2024 року за клопотанням представника заявника витребувано від Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію стосовно того, чи вносились відділами державної реєстрації актів цивільного стану до Державного реєстру актів цивільного стану за період починаючи з 2011 року будь-які актові записи про шлюб: громадянина [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , та громадянки [PERSON] , [INFO] . Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі за заявою [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості заінтересованих осіб: НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, судом не вживалось. Заявник, [PERSON] , у судовому засіданні подану заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити, зазначивши, що вона дійсно постійно, починаючи з 2011 року по [INFO] проживала однією сім`єю з [PERSON] , який загинув [INFO] . Під час проживання з померлим у них народилось двоє дітей, у весь цей час вони мешкали як подружжя у домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство та мали єдиний сімейний бюджет, який витрачали на потреби родини, разом виховували дітей. Також [PERSON] вказала, що ні вона, ні [PERSON] у вказаний період часу у зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували. Представник заявника - адвокат Мякота Тетяна Миколаївна у судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги [PERSON] та просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що містяться у заяві. В подальшому заявник, [PERSON] , та її представник у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, представник заявника - адвокат Мякота Тетяна Миколаївна звернулась на адресу суду з заявою, що була зареєстрована за вхідним № 8788/24-вх від 17 грудня 2024 року, відповідно до якої просила подальший розгляд справи здійснювати за її відсутності та відсутності заявника, зазначивши, що заявлені вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] у судовому засіданні заяву [PERSON] підтримала та просила її задовольнити, підтвердивши факт спільного проживання її загиблого сина - [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, зазначивши, що вони дійсно мешкали разом як родина. В подальшому [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду [PERSON] надала заяву, що була зареєстрована за вхідним № 7414/24-вх., відповідно до якої просила задовольнити заявлені вимоги [PERSON] , розгляд справи здійснювати за її відсутності. Уповноважений представник заінтересованої особи - НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи були сповіщені завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Голова Нововодолазької селищної ради Харківської області Олександр Єсін звернувся на адресу суду з заявою, що була зареєстрована за вхідним № 125/25-вх. від 09 січня 2025 року, відповідно до якої вказав, що НОВОВОДОЛАЗЬКА СЕЛИЩНА РАДА ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, розгляд справи просив провести за відсутності представника НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ. З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пунктів 2 та 7 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у заявника та заінтересованих осіб свідчать відповідні заяви, що долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання явки уповноваженого представника заінтересованої особи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, а заявник та її представник, а також заінтересована особа - [PERSON] у судовому засіданні їх вже надали, суд вважає за можливе розглянути справу та закінчити її розгляд по суті вимог за відсутності учасників процесу. Вислухавши пояснення та доводи заявника та її представника, пояснення заінтересованої особи, покази свідків, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які врегульовують правовідносини, що виникли, суд виходить з наступних підстав та мотивів. У частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, що передбачено у статті 5 Цивільного процесуального кодексу України Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-\-зп). При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документу визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Приписами частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 2 статті 77 та частина 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України). Отже у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Із матеріалів справи судом встановлено, що на виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», громадянин [PERSON] , 1982 року народження, був призваний на військову службу за мобілізацією з 03 березня 2022 року, що підтверджується довідкою № 56, виданою 22 березня 2022 року за підписом начальника [INFO] підполковника [PERSON] . Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 4931 та довідки про причини смерті, виданих 15 вересня 2022 року Комунальним закладом «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у селі Зайцеве Бахмутського району Донецької області від вибухової травми внаслідок військових дій. Згідно Витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців, протокол №1962 від 28 червня 2023 року, вбачається, що травма солдата [PERSON] , 1982 року народження, - «Вибухова травма. Травма із залученням декількох ділянок тіла. Ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків», яка призвела до смерті [INFO] . 11 вересня 2022 року за вихідним № 3326 [PERSON] командуванням військової частини [NUMBER] направлено сповіщення № 323, відповідно до якого сповістили останню, про те, що її чоловік: номер обслуги 3 кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] , військовослужбовець військової служби призваний за мобілізацією солдат [PERSON] , [INFO] , був вірний військовій присязі у бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість та мужність поблизу населеного пункту Зайцеве Бахмутського району Донецької області, загинув [INFO] виконуючи військове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій. Зазначеним підтверджується, що [PERSON] , за життя в особовій справі військовослужбовця зазначаючи членів сім`ї, зазначив [PERSON] своєї дружиною. 23 вересня 2022 року Нововодолазькою селищною радою Харківської області було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , з якого вбачається, що [INFO] у віці 40 років у селі Зайцеве Бахмутського району Донецької області помер [PERSON] , [INFO] , про що 20 вересня 2022 року складено відповідний актовий запис № 24. Відповідно до довідки про склад сім`ї № 182/19-39, виданої 23 вересня 2022 року Новоселівським старостинським округом № 6 Нововодолазької селищної ради Харківської області встановлено, що [PERSON] , 1984 року народження, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять: донька - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . З копії акту № 01, складеного 02 січня 2023 року депутатом округу № 4 Нововодолазької селищної ради Харківської області Ярошенко Лідією Іванівною у присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою разом з нею проживають: свекруха - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . За даною адресою також був зареєстрований [PERSON] , 1982 року народження, по день смерті [INFO] . Аналогічна інформація міститься й у Витягах з реєстру територіальних громад № 2024/004908215 та № 2024/004910484 від 14 травня 2024 року, щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 03 травня 2024 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного регіонального управління Міністерства юстиції, встановлено, що [INFO] у селі Новоселівка Нововодолазького району Харківської області народилась [PERSON] , про що 02 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області складено відповідний актовий запис № 142. Крім того, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області, встановлено, що [INFO] у місті Харкові народився [PERSON] , про що 27 лютого 2016 року складено відповідний актовий запис № 23. Згідно вказаних свідоцтв про народження, батьками дітей зазначено громадян України: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № 00046490680, сформованого 14 серпня 2024 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції, убачається, що 03 травня 2024 року о 09 годині 02 хвилини реєстратором Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області у справі з єдиним унікальним № 6311081/23 від 07 березня 2024 року про встановлення факту батьківства, були внесені зміни до актового запису про народження № 142 від 02 листопада 2012 року, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, у відомостях про дитину: по батькові « [PERSON] » змінено на « [PERSON] »; у відомостях про батька: прізвище « [PERSON] змінено на « [PERSON] »; у відомостях про батька: власне ім`я - « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Відповідно до довідок виданих Управлінням соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації № 2338-ВС від 06 травня 2024 року та № 3152-ВС від 10 червня 2024 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] , які мають статус члена сім ї загиблого (померлого) захисника чи захисниці України відповідно до пункту 5 частини 1 статті 10-1 та право на пільги відповідно до статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У судовому засіданні, будучи допитаними в якості свідків у відповідності до вимог статті 230 Цивільного процесуального кодексу України та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , кожен окремо підтвердили факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не менше десяти років [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що [PERSON] та [PERSON] є її сусідами. У 2012 році [PERSON] та [PERSON] купили будинок у [ADDRESS] , та з того часу постійно там мешкали з батьками [PERSON] . Зі злів свідка, коли [PERSON] та [PERSON] переїхали, [PERSON] була вагітна старшою донькою, потім у них народився син [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] мешкали як чоловік та дружина, завжди проводили час разом, їздили відпочивати, мали спільний бюджет, виховували спільних дітей. Померлий [PERSON] повністю матеріально утримував родину, а [PERSON] займалась доглядом за дітьми. Свідку відомо, що їх сім`я була забезпеченою всім необхідним, батьки дуже любили дітей, ніхто навіть не знав, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, оскільки мешкали, як повноцінне подружжя. Також свідок [PERSON] у судовому пояснила, що вона живе по сусідству з сім`єю [PERSON] та загиблого [PERSON] . Довгий час вони товаришували родинами та наразі підтримують дружні стосунки, їх діти спілкуються між собою. Зі слів свідка, [PERSON] та [PERSON] з моменту народження їх доньки [PERSON] та до початку воєнного стану, коли [PERSON] був призваний на військову службу, прожили як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. [PERSON] та [PERSON] завжди були разом, вели спільне господарство, обробляли город, разом з дітьми їздили відпочивати, надавали підтримку один одному. За життя [PERSON] з турботою відносився до дітей та [PERSON] , матеріально забезпечував їх. Характер взаємовідносин між ними, зокрема, ведення спільного господарства, виховання спільних дітей, спосіб організації життєдіяльності свідчили, що у них була одна сім`я. Після смерті [PERSON] , [PERSON] залишилась проживати разом із матір`ю [PERSON] , з якою у нею дуже гарні стосунки. Крім того, у судовому засіданні була допитана у якості свідка [PERSON] , яка є рідною матір`ю померлого [PERSON] , та яка повідомила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом як чоловік та дружина вже багато років. У них народилось двоє діток: донька [PERSON] та син [PERSON] , яких її син дуже любив. Навіть коли [PERSON] був призваний на військову службу, він постійно переймався своєю родиною. Відносини між [PERSON] та її сином були саме такими, які притаманні чоловіку та жінці, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом виховували та утримували дітей. Зі слів свідка, увесь цей час, а це більше 10 років, вони усі мешкали разом за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка [PERSON] та її сина, вона залишилась проживати разом із невісткою, [PERSON] , та онуками, з якими у неї дуже теплі відносини. Суд знаходить покази вказаних свідків правдивими та достовірними, оскільки вони об`єктивно підтверджуються сукупністю інших письмових доказів, які маються в матеріалах справи. Даних про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи, судом не встановлено. З листа Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17 грудня 2024 року № 1045/1737-10-24-32.20/32.20 встановлено, що згідно обліку архівів відділу актових записів про шлюб на [PERSON] , [INFO] , та на [PERSON] , [INFO] , не значиться. До того ж, з листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16 грудня 2024 року № 53469/356707-10-24/15 вбачається, що проведеною перевіркою за даними органів державної реєстрації актів цивільного стану громадян по Харківській області, актового запису про шлюб відносно [PERSON] , [INFO] , та відносно [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Перевірку наявності актових записів про шлюб проведено з 01 січня 2011 року по теперішній час. Таким чином, судом з`ясовано, що [PERSON] та загиблий [PERSON] під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували. Розглядаючи заяву [PERSON] суд виходить з приписів частини 2 статті 293 та частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, якими передбачено, що встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється судом в порядку окремого провадження. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України). Так, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Особливості розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначені главою 6 розділу ІV (статті 315 - 319) Цивільного процесуального кодексу України. Частиною 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачений перелік фактів, які підлягають встановленню в порядку окремого провадження. Так, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема проживання однією сім`єю чоловіка та жінка без шлюбу (пункт 5 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України). При розгляді заяви [PERSON] суд також виходить з положень частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, яка визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Положеннями статті 1 Сімейного кодексу України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. За приписами частин 2 та 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З аналізу положень статті 4 Сімейного кодексу України слід дійти висновку, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 Сімейного кодексу України). Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно врахувати ознаки, визначенні у понятті домогосподарства, закріпленому у статті 1 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2058-ІІІ «Про Всеукраїнський перепис населення» згідно якої домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у рішенні від 13 липня 2000 року у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (зава № 25735/94) Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. За змістом статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як визначено у статтях 77 - 80 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Згідно зі статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд дослідивши та оцінивши згідно правил статтей 76 та 89 Цивільного процесуального кодексу України зібрані по справі докази, як кожний окремо, так і всі докази у сукупності, дійшов висновку, що заявник [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спільно проживали з 2011 року до дня смерті останнього - [INFO] , однією сім`єю, у них народилось двоє дітей, яких вони разом виховували та утримували, вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет, приймали участь у витратах по утриманню спільного майна, надавали допомогу і підтримку один одному, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю і сім`ї. При цьому враховується позиція заінтересованих осіб - НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ та [PERSON] , які з вимогами заявника погодились та не заперечували проти їх задоволення. Також суд бере до уваги, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявнику для отримання статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця та реалізувати у зв`язку з цим права, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право. Враховуючи наведені вище норми права, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та можливість задоволення її заяви шляхом встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки заявник іншим шляхом, окрім судового, довести цей факт не може, а встановлення даного факту породжує певні юридичні наслідки пов`язані із реалізацією її прав як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат, суд виходить з приписів частини 7 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved