Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошові сумі в розмірі 6000 грн щомісячно до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років; дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошові сумі в розмірі 5000 грн щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2017 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Зазначила, що син [PERSON] є повнолітнім та навчається у Державному професійно-технічному закладі освіти І рівня акредитації «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» на денній державній формі навчання за спеціальністю «Готельно-ресторанна справа», фаховий молодший бакалавр. Період навчання сина у вказаному навчальному закладі з 01 вересня 2024 року по 01 липня 2026 року. У зв`язку з навчанням син отримує стипендію у розмірі 1250 грн. Однак, вказаної суми не вистачає для його матеріального забезпечення, інших власних доходів син не має, оскільки навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати і матеріально забезпечувати себе. Водночас, син щоденно витрачає кошти на проїзд, харчування, придбання навчально-методичних посібників, підручників та вирішення побутових питань. Вказала, що дочка [PERSON] є ученицею 7-Б класу Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів №26 імені Дмитра Заплітного. Дочка [PERSON] відвідує уроки танців, за які вона щомісячно сплачує 800 грн. Окрім того, дочка відвідує акторські заняття, плату за які в розмірі 800 грн вносить вона. Також, [PERSON] навчається у приватній школі музики, навчання в якій оплачує виключно вона. Відповідач ухиляється від добровільної сплати аліментів та не виконує свого обов`язку з матеріального утримання дітей. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні. Добровільно сплачувати аліменти відповідач відмовляється, у зв`язку з чим останній самоусунувся від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться станом їх здоров`я, успіхами у навчанні та змаганнях. При цьому, на даний час витрати на утримання дітей зросли. Діти ростуть та постійно потребують оновлення звичайного щоденного одягу, шкільного одягу, засобів для відвідування студій, відповідного взуття. Діти хворіють та потребують лікування. Відповідач офіційно не працює, має додаткові види заробітку, мав у власності два транспортні засоби, які міг продати, щоб не сплачувати аліменти. Також, відповідачу належить нерухоме майно, а саме квартира по [ADDRESS] . Вказані обставини свідчать про те, що відповідач має змогу матеріально забезпечувати своїх дітей. Посилаючись на наведене та те, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, просила позов задовольнити. Зазначила, що очікує понести витрати на професійна правову допомогу адвоката у розмірі 12 000 грн, які просила стягнути з відповідача. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначеного розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Присутня в судовому засіданні представник позивача адвокат Добрянська О.І. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Зазначила, що повнолітній син сторін [PERSON] після навчання та за наявності вільного часу, підпрацьовує вантажником за що отримує від 1000 до 2000 грн за день. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що заявлений позивачем розмір аліментів є необгрунтованим. Так, син [PERSON] після навчання працює неофіційно та отримує щомісячний дохід, а тому має змогу частково утримувати себе самостійно. Відтак, він має змогу сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн щомісячно. Зазначив, що позивачем не обгунтовано необхідність стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 5000 грн щомісячно, оскільки вказаний розмір аліментів є неспівмірними з витратами, які позивач несе на дочку. Окрім того, просив врахувати, що він добровільно сплачує аліменти з 2022 року, про що надав відповідні квитанції. На даний час він проходить службу у складі Збройних Сил України та отримані кошти за службу витрачає на своє матеріальне забезпечення. Також, вказав, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи та просив зменшити вказаний розмір. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов частково та стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн та дочки в мінімальному розмірі встановленому законом. Судом встановлено, що 05 червня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2017 року. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 грудня 2005 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис за №2429 та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 серпня 2012 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1840. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи за №22643/28-03 та за №22644/28-03 від 10 липня 2018 року, відміткою у паспорті позивача серії [NUMBER] . Вказані обставини не заперечуються відповідачем. Відповідач проживає окремо та інших утриманців крім дітей [PERSON] та [PERSON] не має. Як вбачається з довідки Державного професійно-технічного закладу освіти І рівня акредитації «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» за №370 від 18 листопада 2024 року, [PERSON] є студентом денної форми навчання за професією «Готельно-ресторанна справа» фаховий молодший бакалавр. [PERSON] перебуває на неповному державному забезпечененні. Початок навчання 01 вересня 2024 року та закінчення навчання 01 липня 2026 року. Згідно довідки про доходи Державного професійно-технічного закладу освіти І рівня акредитації «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» за №104 від 15 жовтня 2024 року, [PERSON] у вересні 2024 року отримав стипендію в розмірі 1250 грн. Як вбачається з відомостей Пенсійного фонду України від 07 січня 2025 року, розмір доходу [PERSON] за 2024 року становить 36 796,91 грн. Як слідує з довідки Тернопільської ЗОШ І-ІІ ступенів №26 імені [PERSON] за №02-20/162 від 11 липня 2024 року, [PERSON] навчається в 7-Б класі. З довідки танцювальної студії « [INFO] » вбачається, що [PERSON] відвідує уроки танців у студії та [PERSON] вносить щомісячну плату в розмірі 800 грн. Згідно довідки приватної школи музики «Талант», [PERSON] навчається грі на гітарі. Оплату за навчання учня здійснювалась у період з 07 січня 2024 року по 06 квітня 2024 року в сумі 4500 грн. з 22 липня 2024 року планується підняття цін на абонемент з 1600 грн до 1800 грн за 4 заняття. Як вбачається з довідки акторської школи «Театр в театрі» від 25 жовтня 2024 року, [PERSON] відвідує акторські заняття з вересня 2024 року та [PERSON] вносить щомісячну плату в розмірі 800 грн. Відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить частина квартири по [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №387435824 від 18 липня 2024 року. Згідно довідки військової частини [NUMBER] Національної гвардії України за №50/02/10/1-3816 від 16 лютого 2024 року, [PERSON] проходить військову службу під час мобілізації та військового стану у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України з 21 жовтня 2022 року наказ №299. Як слідує з довідки військової частини [NUMBER] Національної гвардії України за №631 від 27 грудня 2024 року, загальна сума доходу [PERSON] за період з 01 червня 2024 року по 31 грудня 2024 року становить 175\~225,15 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Законом України «Про державний бюджет України» на 2025 рік, з січня 2025 року встановлено такі розміри прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років 3196 грн. Встановлено, що відповідач є молодою особою, працездатного віку, має стабільний та постійний дохід, має у власності нерухоме майно. Інших утриманців, крім дітей [PERSON] та [PERSON] , відповідач не має. Відтак, відповідач має можливість працювати та матеріально утримувати своїх дітей. Встановлено, що син сторін [PERSON] є повнолітнім, однак продовжує навчатись в Державному професійно-технічному закладі освіти І рівня акредитації «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» на денній, державній формі навчання. Самостійно заробляти на життя у повному обсязі син не має можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Водночас, встановлено та не заперечується сторонами, що син [PERSON] , за наявності вільного часу інколи підробляє та отримує неофіційний дохід в розмірі 1000-2000 грн за день. Дочка сторін [PERSON] навчається у 7-Б класі Тернопільської ЗОШ І-ІІ ступенів №26 імені [PERSON] . Після навчання у школі [PERSON] відвідує гуртки з танців, акторські заняття та гри на гітарі, відвідування яких оплачує позивач. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого, працездатного віку, має постійний та стабільний дохід, у власності має нерухоме майно, стан здоров`я задовільний, інших утриманців, крім дітей [PERSON] та [PERSON] не має, приймаючи до уваги інтереси дітей та забезпечення їх гармонійного розвитку, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 грн щомісяця та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн щомісячно. Суд вважає, що визначений розмір аліментів в достатній мірі забезпечить потреби та нормальні умови життя дітей, враховуючи їх вік. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, вік та потреби дітей, для забезпечення їх гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. Водночас, позивачем не доведено належними та достатніми доказами, можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 6000 грн щомісячно на утримання сина [PERSON] . Окрім того, судом встановлено, що син [PERSON] після навчання за наявності вільного часу інколи працює та отримує неофіційний дохід у розмірі від 1000 грн до 2000 грн за день, який разом із стипендією частково покриває його витрати на проживання та навчання. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до\~вимог ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Положеннями ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В силу вимог п. п. 1, 2 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Положеннями ч. 8 статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Встановлено, що у позові позивач зазначила про те, що попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомог, які вона очікує понести у даній справі становить 12 000 грн, з яких: 6000 грн вартість підготовки позовної заяви та 2000 грн участь адвоката в кожному судовому засіданні. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подала суду: -ордер на надання правничої допомоги серії АТ №1074731 від 19 липня 2024 року, якою [PERSON] доручила адвокату Добрянській О.І. представництво своїх інтересів в суді; -договір за №1 від 19 липня 2024 року, укладений між позивачем [PERSON] та адвокатом Добрянською О.І., умовами п. 4.2. якого сторони передбачили, що гонорар адвоката складає 12\~000 грн; -розрахунок витрат на правничу допомогу, з якого вбачається, що загальний розмір витрат становить 12\~000 грн; -акт наданих послуг від 14 січня 2025 року, підписаний позивачем та адвокатом Добрянською О.І., згідно з яким адвокатом надано позивачу правову допомогу на загальну суму 12\~000 грн; -копії платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» від 14 грудня 2024 року та квитанції від 18 лютого 2024 року, з яких вбачається, що позивач сплатила адвокату Добрянській О.І. 12\~000 грн за надання останньою правової допомоги. Відповідно до вимог ч. 4 статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Таким чином, наявність договірних відносин між адвокатом Добрянською О.І. та позивачем підтверджується: ордером на надання правничої допомоги серії АТ №1074731 від 19 липня 2024 року, договором за №1 від 19 липня 2024 року, розрахунком витрат на правничу допомогу, актом наданих послуг від 14 січня 2025 року, копіями платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» від 14 грудня 2024 року та квитанції від 18 лютого 2024 року. Зважаючи на викладене, суд вважає, що заявником доведено понесення нею витрат на надання правової допомоги під час розгляду у суді даної справи. Водночас, суд вважає, що необґрунтованими та неспівмірними є розмір витрат на правничу допомогу заявлений позивачем до відшкодування, оскільки вказані витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Крім цього, зважаючи на складність справи, обсяг наданої правової допомоги, кваліфікацію адвоката, суд вважає, що вони не вимагали від адвоката значних зусиль та часу. З врахування наведеного та вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що обгрунтованим та співмірним є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн, який підлягає стягнення з відповідача в користь позивача. Окрім того, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial