Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 29 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до АТ «КЗРК» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з профзахворюванням, в якій просив стягнути з відповідача моральну шкоду, заподіяну ушкодженням його здоров`ю у розмірі 300 000 грн. Вказує, що він понад 25 років працював на АТ «Криворізький залізорудний комбінат» на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці: з 01.10.1997 р. по 19.11.2001 підземним дробильником шахти ім. «Орджонікідзе»; з 11.12.2001 по 28.12.2022 дробильником в підземних умовах шахти Гвардійська (ш. Козацька). Тривалий стаж роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу призвели до стійкої втрати моєї професійної працездатності та професійного захворювання: хронічного обструктивного захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В. ЛН другого ступеня. Хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху) - за класифікацією В.О. Остапкович і Н.І. Пономарьової. Працюючи дробильником на дільниці № 16 ш. Козацька (ш. Гвардійська) ПАТ «Кривбасзалізрудком» та АТ «Кривбасзалізрудком» у період з 11.12.2001 р. по 28.12.2022 р. в підземних умовах керував дробаркою та живильником, а також виконував вибухові роботи з дроблення негабариту та ліквідації заторів гірничої маси. Визначав безпечні зони та виставляв пости охорони небезпечної зони. Вів процес великого, середнього дроблення сировини. Запускав та зупиняв дробарки, живильники, конвеєри, які живлять дробарку. Регулював подавання води на зрошення. Здійснював дистанційне керування дробаркою. Керував підіймально-транспортним устаткуванням під час стропування та видалення негабаритів, сторонніх предметів, неякісної сировини з дробарки, конвеєра. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавління та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив аерозолів фіброгенної дії та шуму, що перевищували нормативні значенням. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини від 13.02.2024 №247 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також є професійний маршрут. Причиною виникнення професійного захворювання стало: пил переважно фіброгенної дії: концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично допустиму в 2,75 -2,95 рази (5,5-5,9 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3, шум: еквівалентний рівень шуму перевищував на 14,2 дБА (94,2 дБА при гранично допустимому рівні 80 дБА). Висновком обласної МСЕК № 2 від 06.05.2024 позивачу первинно визначена стійка втрата професійної працездатності в наслідок професійного захворювання у розмір 35 % (30% - ХОЗЛ, 5 - туговухість) безстроково та первинно встановлено 3-тю групу інвалідності безстроково. У зв?язку з професійним захворюванням та втратою працездатності змінилися образ і якість життя позивача, що завдає йому моральних страждань. Він постійно відчуває виражену задишку при незначному фізичному навантаженні, епізоди утрудненого дихання до 2 р/на добу, які виникають частіше при фізичному навантаженні, рідше спонтанно вранці, частіше сильний кашель з виділенням невиликої кількості слизового, вязкого харкотіння, рідше - сухий, приступоподібний кашель, біль у грудях та міжлопатковій дільниці загальну слабкість, підвищену втому, запаморочення, головний біль, погіршення розбірливості мови зниження слуху на обидва вуха, постійний шум у голові та вухах. Вказані обставини відображені як у Медичному висновку ДУ «Український НДІ промислов медицини» від 13.02.2024 № 247, так і виписках з медичних карт, долучених до позову. Такий стан не дає йому можливості спокійно спати по ночам, займатись фізичною робото відчувати повний смак життя та вкрай негативно впливає на його психо-емоційний стан. Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 370 йому встановлені обмеження ступеня до самообслуговування, до трудової діяльності та рекомендовано постійне медичне лікування, спостереження сімейного лікаря, ЛОР, лікувальний масаж, санаторно-курортне лікування. Таким чином, позивач вважає, що оскільки професійне захворювання спричинено йому з вини АТ «Криворізький залізорудний комбінат», яке порушувало норми з безпеки праці та не забезпечило безпечні умови роботи, то і моральна шкода, завдана внаслідок порушення його прав, повинна відшкодовуватись саме даним підприємством. Виходячи з тривалості роботи у відповідача, з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення моїх здібностей та позбавлення можливості їх реалізації, втрати нормальних життєвих зв?язків, необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя, враховуючи вимоги розумності і справедливості, вважає що розмір моральної шкоди, завданий позивачу відповідачем дорівнює 300 000 грн. Стислий виклад заперечень відповідача. 06.12.2024 представник відповідача АТ «КЗРК», Каретна Є.В. надала суду відзив на позовну заяву. Вказує, що за даними акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11.03.2024 [PERSON] працював в умовах шкідливих виробничих факторів не тільки у відповідача. Згідно з записами в трудовій книжці позивача, [PERSON] прийнятий на шахту Орджонікідзе 19.12.1996 року підземним гірником, дільниця № 20, з повним робочим днем в підземних умовах. В трудовій книжці є запис № 10, в якому вказано, що на підставі договору оренди №1280-14-11/98 від 30 грудня 1998 року на правах оренди шахта ім. Орджонікідзе увійшла в склад ВАТ «Центральний ГОК» з 01.01.1999 р. У п. 11 трудової книжки зазначено, 19.11.2001 року позивач звільнений з роботи у зв`язку із скороченням штату робітників за п.1 ст.40 КЗпП України. Зазначаю, що 30.12.1998 року між Криворізьким державним залізорудним комбінатом (нині АТ «Кривбасзалізрудком») та Відкритим товариством «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (нині ПРАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат») був укладений договір оренди майна №1280-14-11/98, за умовами якого цілісний майновий комплекс шахти ім.Орджонікідзе було передано Криворізьким державним залізорудним комбінатом в оренду ВАТ «Центральний гірничозбагачувальний комбінат». Також з договору купівлі-продажу №1167-16-01/2001 вбачається, що 09.11.2001 між ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» та ВАТ «ЦГЗК» був укладений договір купівлі-продажу шахти ім. Орджонікідзе, тобто відповідач продав шахту ім. Орджонікідзе іншому підприємству - ВАТ «ЦГЗК», а отже на момент звільнення позивача з шахти ім. Орджонікідзе - 19 листопада 2001 року, правонаступником вказаної шахти був ПрАТ «ЦГЗК», а не АТ «Кривбасзалізрудком». Таким чином, представник вважає, що неможливо покладати тільки на одного відповідача всю відповідальність за появу професійних захворювань та втрату професійної працездатності. Зазначає, що [PERSON] протягом всього періоду роботи у відповідача своєчасно забезпечувався протипиловими респіраторами типу «Лепесток-40», ефективність очищення повітря від пилу яких становить 99,9%. Також все гірниче обладнання, яке в процесі роботи утворює пил, обладнується пиловловлюючими пристроями. Звертає увагу суду на те, що позивач звільнений за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, а не через його стан незадовільний стан здоров`я, ступінь втрати працездатності 35 %, згідно з індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 370 від 06.05.2024 року реабілітаційний потенціал позивача є середнім, що передбачає можливість відновлення обмеження життєдіяльності. На думку представника, розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач - 300 000,00 грн. не відповідає принципам справедливості, співмірності та розумності, є значно завищеним, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що [PERSON] в проміжок часу з 11.12.2001 по 28.12.2022 працював у ВАТ «Кривбасзалізрудком», правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком», а в подальшому АТ «КЗРК», за професією дробильник, загальний стаж роботи позивача 35років 04 місяці, з них: 25 років 02 місяці за професією, та 21 рік 00 місяців в умовах впливу шкідливих факторів, що підтверджується копією трудової книжки та актом розслідування хронічного професійного захворювання від 11.03.2024, медичним висновком ДУ «Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини» та інформаційною довідкою про умови праці № 247 від 13.02.2024 (а.с. 8-10, 16-20, 14-15). Згідно медичного висновку №247 від 13.02.2024 Українського науково-дослідного інституту промислової медицини встановлено діагноз [PERSON] та виявлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В. Легенева недостатність другого ступеня. Хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху) - за класифікацією В.О. Остапкович і Н.І. Пономарьової, що також підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого, епікризом, п. 14 Акту розслідування причин хронічного професійного захворювання від 19.07.2019 (а.с. 18, 14-15, 30-31, 32, 26, 27, 28, 29). Відповідно до п.п. 17, 18, 19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11 березня 2024 року, [PERSON] працюючи дробильником на дільниці №16 шахти «Козацька» («Гвардійська») ВАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» у період з 11.12.2001 по 28.12.2022, в підземних мовах керував дробаркою та живильником, а також виконував вибухові роботи з дроблення негабариту та ліквідації небезпечної зони. Вів, процес великого, середнього дроблення сировини. Запускав та зупиняв дробарки, живильники, конвеєри, які живлять дробарку. Регулював подавання води на зрошення. Здійснював дистанційне керування дробаркою. Керував підіймально-транспортним устаткуванням під час стропування та видалення негабаритів, сторонніх предметів, неякісної сировини з дробарки, конвеєра. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив єрозолів фіброгенної дії та шуму, що перевищували нормативні показники, також підставою для встановлення професійного характеру захворювання також є професійний маршрут: з 01.10.1997 по 19.11.2001 - підземний дробильник шахти імені Орджонікідзе виробничого об?єднання «Кривбасруда». Причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) є пил переважно фіброгенної дії: концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 2,75-2,95 рази (5,5-5,9 мт/м3 при ГДК 2,0 мг/м3), шум: Еквівалентний рівень шуму перевищував на 14.2 дБА (94.2 дБА при гранично допустимому рівні 80 дБА). З метою ліквідації і запобігання виникненню хронічного профзахворювання пропонується: Гриненку М.В. , директору шахти «Козацька» АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ»: забезпечити нормативне провітрювання та систематичне застосування комплексу пилеподавлення на підземних робочих місцях дробильників дільниці №16 шахти «Козацька», здійснювати дієвий контроль за застосуванням засобів індивідуального захисту органів дихання та слуху підземними дробильниками дільниці №16 шахти «Козацька», інформувати Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань граці. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про вжиття запропонованих заходів (а.с. 18-19). Відповідно до п. 13 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11 березня 2024 року, умови праці [PERSON] відносяться за вмістом аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); за показниками мікроклімату - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі): за показниками рівня шуму - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі), за показниками рівня вібрації загальної - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі), за показниками важкості праці - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі), за показниками напруженості праці - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі), загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливі), що також підтверджується Інформаційною довідкою про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) (а.с. 18, 11-13). Довідкою МСЕК від 06.05.2024 позивачу безстроково при первинному огляді встановлено з 22.04.2024 третю групу інвалідності по причині профзахворювання та 35 % втрати професійної працездатності, за висновком якої він потребує: санаторно-курортного лікування, медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення, протипоказана важка фізична праця в умовах виробничого пилу, шуму (а.с. 23-24). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч.3 ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11.03.2024, як вказувалось раніше, підставою для встановлення професійного захворювання [PERSON] послужило те, що позивач пропрацював на протязі значного періоду часу на підприємстві відповідача АТ «КЗРК» в умовах впливу на організм шкідливих факторів. Так, працюючи на підприємстві відповідача на дільниці №16 шахти «Козацька» («Гвардійська») ВАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» у період з 11.12.2001 по 28.12.2022, позивач [PERSON] в підземних мовах керував дробаркою та живильником, а також виконував вибухові роботи з дроблення негабариту та ліквідації небезпечної зони. Вів, процес великого, середнього дроблення сировини. Запускав та зупиняв дробарки, живильники, конвеєри, які живлять дробарку. Регулював подавання води на зрошення. Здійснював дистанційне керування дробаркою. Керував підіймально-транспортним устаткуванням під час стропування та видалення негабаритів, сторонніх предметів, неякісної сировини з дробарки, конвеєра. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив єрозолів фіброгенної дії та шуму, що перевищували нормативні показники, також підставою для встановлення професійного характеру захворювання також є професійний маршрут: з 01.10.1997 по 19.11.2001 - підземний дробильник шахти імені Орджонікідзе виробничого об?єднання «Кривбасруда». Причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) є пил переважно фіброгенної дії: концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 2,75-2,95 рази (5,5-5,9 мт/м3 при ГДК 2,0 мг/м3), шум: Еквівалентний рівень шуму перевищував на 14.2 дБА (94.2 дБА при гранично допустимому рівні 80 дБА). За загальною оцінкою умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливі). Згідно пункту 19 Акту, з метою ліквідації і запобігання виникненню хронічного профзахворювання пропонується: Гриненку М.В. , директору шахти «Козацька» АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ»: забезпечити нормативне провітрювання та систематичне застосування комплексу пилеподавлення на підземних робочих місцях дробильників дільниці №16 шахти «Козацька», здійснювати дієвий контроль за застосуванням засобів індивідуального захисту органів дихання та слуху підземними дробильниками дільниці №16 шахти «Козацька», інформувати Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань граці. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про вжиття запропонованих заходів Матеріали справи містять достатньо доказів щодо спричинення потерпілому [PERSON] в результаті отриманого на виробництві професійного захворювання, моральної шкоди. Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Так, суд враховує тривалість роботи позивача на АТ «КЗРК» в умовах впливу шкідливих факторів понад 20 років, тривалість роботи позивача на інших підприємствах, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушує його нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати ним професійної працездатності по професійному захворюванню 35% та третю групу інвалідності, тривалість розладу його здоров`я, припинення трудової діяльності, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши роз`яснення викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 щодо відшкодування розміру моральної шкоди, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 175 000 грн. з АТ «КЗРК» у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач завищеною. Стосовно посилань представника відповідача про наявність профмаршруту позивача та необхідності покладення відповідальності за появу професійних захворювань та втрату професійної працездатності на інші підприємства суд вказує, що виконання позивачем робіт на інших підприємствах, не знімає з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку. Крім того, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Позивач подав позов про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Отже, з урахуванням положення, п.п.1 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,0 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року. З огляду, на суму стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1750,00 грн., що становить один відсоток ціни позову. На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial