Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Позивач ПРИВАТНЕ\~АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО\~«СТРАХОВА КОМПАНІЯ\~«УНІКА»,\~в інтересах\~якого діє\~представник адвокат\~Білий В.С.,\~звернулось з\~позовом до\~ [PERSON] про\~відшкодування шкоди,\~заподіяної внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~в якому\~проситьстягнути з відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 40 325,20 грн. (сорок тисяч триста двадцять п`ять грн. 20 коп.), сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначає,\~що 10.08.2021\~року між\~ПрАТ «СК\~«УНІКА» та\~ДП «ЛПП\~Україна» АТ\~«ЛПП» було\~укладено договір\~добровільного страхування\~транспортного засобу\~Ford,\~д.н.з.\~ [NUMBER] .\~30.12.2021\~року на\~а/д\~М-21\~Виступовичі -\~Житомир -\~Могилів-Подільський\~сталося ДТП\~за участю\~транспортного засобу\~Renault\~Megane,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] \~та автомобіля\~Ford,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~внаслідок чого\~було пошкоджено\~автомобіль Ford,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~що був\~застрахований ПрАТ\~«СК «УНІКА»\~за договором\~добровільного страхування\~наземного транспорту\~№ 826007/4100/0000069.Згідно постанови Житомирського районного суду від 18.01.2022 року (справа № 278/78/22), ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Внаслідок ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля Ford, д.н.з. [NUMBER] . На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт № 00487705 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 170 325,20 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в AT «СГ «ТАС» згідно полісу № 205144561. Ліміт відповідальності страховика за майнову шкоду становить - 130 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. 27.05.2022 AT «СГ «ТАС» виконало своє зобов`язання в сумі - 130 000,00 грн., що дорівнює ліміту відповідальності страховика згідно полісу. Позивач зазначає, що у зв`язку наведеними обставинами до позивача ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Ford, д.н.з. [NUMBER] , що складає 170 325,20 грн. (сума страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка») - 130 000,00 грн. (ліміт відповідальності, згідно полісу AT «СГ «ТАС») = 40 325,20 грн. 17\~листопада 2023\~року ухвалою суду було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29\~квітня 2024\~року позовну заяву було залишено без руху з зазначенням недоліків та наданням позивачу строку для їх усунення. У відповідний строк позивач усунув виявлені недоліки. Відповідач повідомлявся про розгляд справи судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання та через відсутність адресата за місцем його реєстрації було здійснено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позов та клопотання від відповідача не надходили. Через відсутність від відповідача клопотань та відзиву на позов, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено,\~що 10.08.2021\~року між\~позивачем ПРИВАТНИМ\~АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ\~«СТРАХОВА КОМПАНІЯ\~«УНІКА» та\~ДОЧІРНІМ ПІДПРИЄМСТВОМ\~«ЛПП Україна»\~АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА\~«ЛПП» було\~укладено договір\~добровільного страхування\~наземного транспорту\~«КАСКО Corporate»№ 826007/4100/0000069, а саме транспортного засобу Ford Focus, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією договору добровільного страхування. 30.12.2021 року о 18 год. 30 хв. на 189 км + 600 м автодороги М-21 «Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський», в с. Сінгури, Житомирського району та області, [PERSON] (відповідач), керуючи автомобілем марки Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , в порушення пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху (ПДР), не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки Ford Focus, д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду. У результаті ДТП транспортні засоби механічно пошкоджено, що підтверджується також схемою місця ДТП. ПостановоюЖитомирського районного суду Житомирської області від 18.01.2022 року по справі № 278/78/22) відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, що підтверджується копією постанови. Автомобілем марки\~Ford\~Focus,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,керував водій [PERSON] . Внаслідок ДТП\~було завдано\~майнової шкоди\~власнику автомобіля\~Ford\~Focus,\~д.н.з.\~ [NUMBER] .\~На підставі\~заяви потерпілої\~особи,\~договору добровільного\~страхування транспортного\~засобу та\~на підставі\~вимог Закону\~України «Про\~страхування»,\~ПрАТ «СК\~«УНІКА» складено\~страховий акт\~№ 00487705,\~визначено та\~сплачено розмір\~страхового відшкодування\~в сумі\~-\~170\~325,20\~грн.,\~що підтверджується\~копією заяви\~№ 00487705\~від 30.12.2021\~року про\~подію з\~ознаками страхового\~випадку згідно\~договору КАСКО\~№ 826007/4100/0000069,\~копією протоколу\~огляду транспортного\~засобу від\~05.01.2022\~року,\~ремонтною калькуляцією\~№ 00487705\~від 24.01.2022\~року,\~копією рахунку\~№ 1082448\~від 16.01.2022\~рокуна суму 170 325,20 грн., копією страхового акта № 00487705 від 25.01.2022 року, де зазначена сума страхового відшкодування 170 325,20 грн., копією платіжного доручення № 005268 від 27.01.2022 року на суму 170 325,20 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в AT «СГ «ТАС» згідно полісу № 205144561. Ліміт відповідальності страховика за шкоду майну становить - 130 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. 27.05.2022 AT «СГ «ТАС» виконало своє зобов`язання в сумі - 130 000,00 грн., сплативши відповідну суму на користь позивача, що підтверджується копією платіжного доручення № 269091 від 27.05.2022 року. Позивач зазначає, що у зв`язку наведеними обставинами до позивача ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Ford Focus, д.н.з. [NUMBER] , що складає 170 325,20 грн. (сума страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка») - 130 000,00 грн. (ліміт відповідальності, згідно полісу AT «СГ «ТАС») = 40 325,20 грн. Судом враховано, що відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 108 ЗУ «Про страхування», страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України особа майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом також враховано, що цивільно-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки відрізняється від загальних підстав відповідальності тим, що передбачає її настання незалежно від вини заподіювача шкоди. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Керування автомобілем є діяльністю, пов`язаною з використанням джерела підвищеної небезпеки, а відповідач, як особа, яка здійснює керування, відповідає за шкоду, завдану іншому транспортному засобу незалежно від наявності або відсутності його вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частина 5 ст. 1187 ЦК України містить лише два виключення, які звільняють водія від відшкодування шкоди. Так, зокрема, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи, при вчиненні ДТП відповідач не знаходився під впливом непереборної сили, як і не встановлено умислу водія іншого автомобіля на завдання шкоди своєму транспортному засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресата) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові. Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зазначено, що правильним є висновок про стягнення з винуватця ДТП різниці між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За наведених обставин суд вбачає правові підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля (страхового відшкодування, сплаченого позивачем) - 170 325,20 грн. та розміром страхового відшкодування, сплаченого AT «СГ «ТАС» позивачу за відповідача - 130\~000 грн., що складає 40 325,20 грн. Крім того, в силу вимог ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою, має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом. Ст. 137 ЦПК України детально описує порядок визначення та відшкодування вказаних витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини - заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). На підтвердження\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу надано:\~копію договору\~доручення №\~ЮК/СУ\~від 02.09.2019\~року,копію додаткової\~угоди №\~2\~до договору\~доручення №\~ЮК/СУ\~від 02.09.2019\~року,\~копію договору\~про надання\~правової допомоги\~№ 1/23ю\~від 02.01.2023\~року,\~копію додатку\~№ 2\~до договору\~про надання\~правової допомоги\~№ 1/23ю\~від 02.01.2023\~року,\~де зазначена\~вартість послуг\~в розмірі\~8000\~грн.,\~копію акта\~(звіту)\~прийому-передачі\~наданих послуг\~№ 1/32011\~до договору\~про надання\~правової допомоги\~№ 1/23ю\~від 02.01.2023\~року,\~де зазначено\~вартістьпослуг в розмірі 8000 грн. Дослідивши, надані на підтвердження надання позивачу правової допомоги та її розміру, документи, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved