Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новоодеського районного суду Миколаївської області із позовом [PERSON] про зняття арешту з майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.01.2000 року вона придбала у громадянки [PERSON] незавершене будівництво (58 відсотків готовності) житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] за 1700 гривень, про що було укладено договір купівлі- продажу №2-19, який зареєстровано Товарною Біржою «РІКО-АЛЬЯНС», договір зареєстровано у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації 31.01.2000р. за реєстровим №4, про що видано реєстраційне посвідчення. Під час підготовки документів для здійснення реєстраційних дій по відношенню до вказаного майна, позивачем було подано заяву, на яку отримано інформацію від Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області від 08.05.2019 р. №б/н, що згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 11.05.2019 р. виконавчі провадження, за якими об`єктом опису та арешту є житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на виконання відділу не надходили та на виконанні не перебувають, державними виконавцями арешт на вищевказаний житловий будинок станом на 11.05.2019 не накладався. В подальшому під час вчинення реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 25.10.2019 року щодо реєстрації об`єкта нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , позивачу державним реєстратором було повідомлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження- арешт (архівний запис), реєстраційний номер-3381253, зареєстровано: 26.06.2006 о 14:44:41 за №3381253 реєстратором: Новоодеська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала б/н від 10.12.1996 року видана Народним судом Новоодеського району, об`єкт обтяження: житловий будинок, добудоване, адреса: [ADDRESS] , власник - [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, витяг індексний номер 164795409 від 24.04.2019. Вказує, що на момент купівлі недобудованого будинку їй не було відомо про арешт, до того ж позивач зазначає, що купувала незавершене будівництво (58 відсотків готовності), тоді як арешт був накладений на цілий добудований житловий будинок іще в 1996 році. Зазначає, що вона являється добросовісним власником житлового будинку за номером [ADDRESS] з 2000 року. Тому, посилаючись на викладене, відсутність будь яких боргових зобов`язань у позивача, та наявність арешту, просила суд про зняття такого обтяження з нерухомого майна та покладення судових витрат на її рахунок. Позивач у судове засідання не з`явилася, але в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов до суду не надіслав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.01.2000 року [PERSON] придбала у громадянки [PERSON] незавершене будівництво (58 відсотків готовності) житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] за 1700 гривень, про що було укладено договір купівлі- продажу №2-19, який зареєстровано Товарною Біржою «РІКО-АЛЬЯНС», договір зареєстровано у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації 31.01.2000 р. за реєстровим №4, та видано реєстраційне посвідчення. Під час підготовки документів для здійснення реєстраційних дій щодо вказаного майна, позивачем подано заяву на яку отримано інформацію від Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області від 08.05.2019 р. №б/н, що згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 11.05.2019 р. виконавчі провадження, за якими об`єктом опису та арешту є житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на виконання відділу не надходили та на виконанні не перебувають, державними виконавцями арешт на вищевказаний житловий будинок станом на 11.05.2019 не накладався. Також з даного листа вбачається, що згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень фізичної особи [PERSON] та [PERSON] станом на 11.05.2019 не є сторонами виконавчих проваджень, що значаться зареєстрованими за Новоодеським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. В подальшому під час вчинення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 25.10.2019 року щодо реєстрації об`єкта нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , позивачу було повідомлено державним реєстратором, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження- арешт (архівний запис), реєстраційний номер-3381253, зареєстровано: 26.06.2006 о 14:44:41 за №3381253 реєстратором: Новоодеська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала б/н від 10.12.1996 року видана Народним судом Новоодеського району, об`єкт обтяження: житловий будинок, добудоване, адреса: [ADDRESS] , власник - [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, витяг індексний номер 164795409 від 24.04.2019. Отже на момент купівлі недобудованого будинку позивачу не було відомо про арешт, до того ж позивач купувала незавершене будівництво (58 відсотків готовності), тоді як арешт був накладений на цілий добудований житловий будинок іще в 1996 році. [PERSON] являється добросовісним власником житлового будинку за номером [ADDRESS] з 2000 року, право власності на вказане майно зареєстровано згідно чинного законодавства України, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2019 року, індексний номер витягу: 186274871. Таким чином, позивач не володіє відомостями про підстави накладення арешту на її нерухоме майно. Судом встановлено, що боргу, щодо якого могло бути накладено обтяження, не існує. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, індексний номер 164795409 від 24.04.2019, щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] відносно нього встановлено обтяження - арешт (архівний запис), який зареєстровано 26.06.2006 за №3381253 реєстратором: Новоодеська державна нотаріальна контора (56602, Миколаївська обл., Новоодеський р-н, м.Нова Одеса, вул. Центральна,177), підстава обтяження: ухвала б/н 10.12.1996 Народний суд Новоодеського району, об`єкт обтяження: будинок за адресою: [ADDRESS] , власник: [PERSON] . Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, а у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до частин 1, 2, 4, 10 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Частиною першою ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1, абз. 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на час встановлення обтяження), державний нотаріус чи посадова особа виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів за місцезнаходженням жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки накладають заборону їх відчуження, зокрема, за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку. Відносини, що виникають у сфері реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 2 Закону, обтяження - це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. Частиною 4 ст. 3 Закону передбачено, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Статтею 10 Закону встановлено, що державними реєстраторами, в отому числі, є нотаріуси. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України "Про нотаріат". Частинами 1, 2 ст. 1 ЗУ "Про нотаріат" встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Крім того постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16 висловлено правовий висновок, згідно з яким належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Також у постанові № 335/12353/17 від 15.05.2019 року Верховним Судом визначено склад учасників у справах про зняття обтяжень, у вигляді арешту, з майна. Визначено, що відповідачами в справі є зокрема, особа в інтересах якої накладено арешт на майно. Враховуючи, що 28.01.2000 року [PERSON] придбала у громадянки [PERSON] незавершене будівництво (58 відсотків готовності) житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , про що було укладено договір купівлі- продажу №2-19, який зареєстровано Товарною Біржою «РІКО-АЛЬЯНС», договір зареєстровано у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації 31.01.2000р. за реєстровим №4, та видано реєстраційне посвідчення, а в подальшому право власності на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно чинного законодавства, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 186274871 від 25.10.2019, відповідно до якого власником об`єкту нерухомого майна житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] з розміром частки 1/1. Безпідставне обтяження - арешт вищевказаного житлового будинку обмежує права позивача на володіння майном, а тому таке право підлягає захисту шляхом зняття обтяження з нерухомого майна, накладеного на підставі ухвали б/н від 10.12.1996 року виданої Народним судом Новоодеського району, зареєстрованої у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстратором - Новоодеська державна нотаріальна контора 26.06.2006 року за реєстраційним номером 3381253, вилучивши відповідний запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України. Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що обтяження нерухомого майна, що належить позивачці на праві приватної власності, порушує її права та законні інтереси, оскільки існування вказаного обтяження нерухомого майна позбавляє можливості власниці вільно розпоряджатися належним їй майном, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, з урахуванням наявного в позові клопотання позивача про покладення на неї судових витрат, витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору у сумі 1211,20 грн., ухвалює покласти на позивача, за її клопотанням про це.

Outcome: approved