Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Герцаївська міська рада Чернівецького району Чернівецької області, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на її утримання у розмірі 3 000 грн. щомісяця. Зазначає, що [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Матір дитини вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 31.07.2013 р. була засуджена до відбування покаранння у виді позбавлення волі на строк 10 років. Розпорядженням Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області №42 від 08.02.2017 р. малолітній [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. 15.03.2017 р. [PERSON] написала заяву про передачу дитини під опіку [PERSON] із зобов`язанням після звільнення з місця відбуванння покарання 12.05.2022 р. забрати дитину до себе. За згодою служби у справах дітей Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області, розпорядженням Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області №72-р від 20.03.2017 р. [PERSON] призначено опікуном малолітньої [PERSON] і актом від 21.03.2017 р. дитину передано до родини опікуна в [ADDRESS] . З того часу дитина перебуває на повному матеріальному утриманні та вихованні опікуна [PERSON] 29.06.2022 р. [PERSON] була звільнена з установи по відбуттю строку покарання, при звільненні вибула в Свято-Вознесенський монастир в с.Банчени Чернівецького району Чернівецької області. 01.09.2022 р. відповідачка стала на облік як внутрішньо-переміщена особа в [ADDRESS] . Навідувала доньку. В квітні 2023 р. остання виїхала до Румунії і з того часу дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, до органів опіки та піклування з питанням повернення дитини не зверталась. 03.06.2024 р. відповідачка через портал «Дія» самостійно знялася з обліку внутрішньо-переміщених осіб. Представник позивача Глибочану Т.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Представник третьої особи - Токмацької військової адміністрації Пологівського району Запорізької області Молодецький Р.Ф. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, в якій також зазначив, що підтримує позовні вимоги Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області в повному обсязі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представником [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи без його присутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, а також не подала відзиву на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідка та дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.01.2014 р. Жовтневим відділом ДРАЦС Запорізького міського управління юстиції [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №00017087754 від 10.09.2016 р., відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно розпорядження Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області №42 від 08.02.2017 р. малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. 15.03.2017 р. матір динини [PERSON] написала заяву про передачу дитини під опіку [PERSON] із зобов`язанням після звільнення з місця відбування покарання 12.05.2022 р. повернути дитину у свою сім`ю. Розпорядженням Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області №72-р від 20.03.2017р. опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] , призначено [PERSON] . Актом від 21.03.2017 р. дитину передано до родини опікуна [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно листа служби у справах дітей Токмацької міської ради Запорізької області №01-18/149 від 22.05.2024 р., [PERSON] 29.06.2022 р. була звільнена з установи по відбуттю строку покарання та вибула за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, с.Банчени, Свято-Вознесенький монастир. Згідно інформації управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної військової адміністрації Чернівецької області, [PERSON] перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 01.09.2022 р. по даний час та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (що збігається з місцем проживання дитини [PERSON] в родині опікуна). У зв`язку з наведеним та з метою вирішення подальшої долі малолітньої дитини служба у справах дітей Токмацької міської ради просить службу у справах дітей Герцаївської міської ради провести бесіду з [PERSON] щодо її намірів повернення на виховання в родину малолітньої дитини. З листа служби у справах дітей Токмацької міської ради Запорізької області №01-18/186 від 19.06.2024 р. вбачається, що [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі не зверталась до служби у справах дітей з заявою про повернення їй дитини та складання відповідного висновку про можливість та спроможність матері виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею. Відповідно служба у справах дітей Токмацької міської ради просить службу у справах дітей Герцаївської міської ради звернутись до суду за місцем проживання дитини, опікуна та матері (реєстрація як ВПО) з питанням про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно витягу з історії руху по РНОКПП [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку в Чернівецькому районі Чернівецької області як ВПО з 01.09.2022 р. і була знята з обліку 03.06.2024 р. самостійно через Дію. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що наразі є вихователем дитини [PERSON] . Дівчинкою опікується з трьохрічного віку, відколи та була влаштована в сім`ю опікуна [PERSON] . Їй було відомо, що матір дівчинки відбувала покарання у колонії, остання телефонувала звідти і спілкувалася з донькою. Восени 2022 р. коли матір дівчинки [PERSON] приїхала до опікуна дитини, той зареєстрував її за своєю адресою і певний час відповідачка бачилася з донькою, запевняла її що забере до себе. Проте, навесні 2023 р. [PERSON] виїхала з України і з того часу дитиною не цікавилася, не робила жодних спроб поспілкуватися з дитиною чи забрати її до себе. Частиною другою ст.150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.ч. 1,4 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 згаданої Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Рішенням виконавчого комітету Герцаївської міської ради №215 від 12.09.2024 р. затверджено висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] . Згідно висновку служби у справах дітей Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, орган опіки і піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд погоджується з зазначеним висновком в частині наявності достатніх підстав для позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , оскільки обставини ухилення нею від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини підтверджуються сукупністю доказів, досліджених під час судового розгляду. Крім того, у судовому засіданні була заслухана думка дитини щодо даного спору і [PERSON] повідомила, що наразі проживає в сім`ї опікуна, де нею опікуються. З мамою бачилася кілька разів восени 2022 р., остання обіцяла, що забере її до себе. Але згодом мама поїхала з України і зовсім забула про неї. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, незважаючи на те, що це є крайнім заходом, оскільки судом встановлено, що відповідачка [PERSON] вихованням доньки не займається, не проявляє до неї батьківської турботи, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини. За змістом ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За змістом ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становища дитини; стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів; наявності на утриманні платника аліментів інших осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2024 р. - 3 196 грн. Враховуючи викладене, а також те, що судом не встановлено обставин, які б давали підстави вважати про неможливість сплати відповідачкою аліментів у визначеному позивачем розмірі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини у розмірі 3 000 грн. щомісяця підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі по 1 211,20 грн. та позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1 211,20 грн., всього стягнути 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. На підставі ст.ст.19, 150, 155, 164, 180-182 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved