Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатною особою, працевлаштований, тому в нього не існує перешкод по утриманню власної дитини. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач 12.11.2024 року до Оболонського районного суду м. Києва подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, 23.12.2024 року подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. За відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 18 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2929. Від зареєстрованого шлюбу заявники мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.10.2017 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 2601. Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. 111 та 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів, то як вже зазначалося, сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Її батьками є позивачка та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.10.2017 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 2601. Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатною особою, працевлаштований, тому в нього не існує перешкод по утриманню власної дитини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12.11.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо судових витрат, то позивачем за позовну вимогу про розірвання шлюбу відповідно до пп. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» було сплачено 1 211,20 грн., а за позовну вимогу про стягнення аліментів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи, з відповідача за позовну вимогу про розірвання шлюбу підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. В частині позовних вимог про стягнення аліментів, відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved