Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою , в якій просить суд встановити факт, що [PERSON] є особою, що самостійно виховує та утримує дитину - [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] зареєстровав шлюб із [PERSON] , в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1180. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . З липня 2014 року шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем [PERSON] не підтримувались, так як остання почала влаштовувати своє особисте життя із іншим чоловіком, повністю ігноруючи потреби малолітньої доньки - [PERSON] . За таки обставин, саме з цього часу, більшість питань щодо виховання та утримання доньки - [PERSON] , стали метою життя заявника. Наприкінці 2016 року [PERSON] подала до Московського районного суду міста Xaркова позов про розірвання шлюбу . Під час подання позову про розірвання шлюбу [PERSON] свідомо не включила до позову вимогу про визначення місця проживання дитини, адже вже в той час планувала покинути територію України та залишити малолітню доньку позивачу [PERSON] , адже вона планувала виїхати до Ізраїлю. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 03.02.2017 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] розірвано , після чого, [PERSON] протягом декількох тижнів залишила територію України та переїхала до держави Ізраїль, після чого зв`язок із нею факт втрачено. Після розірвання шлюбу позивач остаточно та одноосібно виховую та утримує свою доньку [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за відсутністю позивача та представника позивача , позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Належним чином повідомлена про дату відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи - [INFO] до суду не з`явився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи- Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до суду не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутністю та рішення справи прийняти на розсуд з урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного, Судом встановлено , що [PERSON] , 08 грудня 2011 року зареєстровав шлюб із [PERSON] , в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1180. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29.05.2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 720. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 03.02.2017 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] розірвано . Відповідно до вимог ст. ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3\~ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Конвенція про права дитини в п. 3 ст. 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ч. 1\~ст. 121 СК України\~передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Статтею 141 СК України\~та ч. 3 ст.11\~ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"\~встановлено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із\~ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 153 СК України\~визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до\~ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ч. 1ст. 157\~СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті, в якій зазначено, що той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі. Відповідно листа Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (Ясла-садок ) № 198 Харківської міської ради » від 14.08.2024 року № 104/01-36 адміністрація Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (Ясла-садок ) № 198 Харківської міської ради » повідомляє, що дитина [PERSON] , [INFO] відвідувала дошкільний навчальний заклад № 198 з 26.08.2014 року по 07.08.2018 року. За час перебування дитини у закладі батько, [PERSON] , приймав участь у вихованні доньки часто приводив та забирав дівчинку з садочку, вирішував фінансові питання, цікавився життям доньки ,її успіхами , відвідував святкові ранки , батьківські збори. Відповідно листа Приватного закладу загальної середньої освіти «Харківської інноваційної гімназії «Простір» від 15.08.2024 року № 01-22/47 [PERSON] , [INFO] навчається у гімназії «Простір » з 01.09.2019 року по теперішній час. Оформленням дитини у гімназію займався тато [PERSON] , , оплату за навчання здійснював тато. Усі питання пов`язані із перебуванням та навчанням дитини у гімназії вирішував тато. Мати [PERSON] дитину не приводила до гімназії і не забирала , з адміністрацією та вчителями жодного разу не спілкувалась , успіхами дитини не цікавилась .У спільних заходах та батьківських зборах участі не приймала. У спілкуванні з вчителями та дітьми [PERSON] про мати жодного разу не згадувала . [PERSON] питаннями стосовно дитини займався батько [PERSON] . Суд зазначає, що надані суду письмові докази підтверджують факт ухилення матері від участі у вихованні дитини. Зважаючи на викладене, а також на те, що позивач належними та допустимими доказами довів, що він самостійно виховує та утримує свою неповнолітню доньку, тобто взагалі без участі іншого з подружжя у житті дитини, суд дійшов висновку про достатність необхідних умов для встановлення факту самостійного виховання батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved