Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернувся до судуз позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] . Обґрунтовує тим, що згідно укладеного 01.03.2020 між ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачем договору позики №6492653, право вимоги за яким набуто позивачем, [PERSON] було надано кредит. Договір між сторонами укладено в електронній формі шляхом заповнення відповідачем заявки про надання (отримання) коштів на сайті позикодавця, підписано його електронним підписом з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору із зазначенням реквізитів власної банківської картки, на рахунок якої в подальшому позикодавцем [PERSON] перераховано грошові кошти у розмірі 6000 грн. Відповідач, згідно умов договору, зобов`язувався повернути позику та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами не пізніше 30.03.2020, однак зобов`язання належним чином не виконала. Станом на 26.11.2024 у [PERSON] виникла заборгованість у сумі 21227,80 грн., з яких: 6000грн. - залишок заборгованості за тілом, 11152 грн. - залишок заборгованості по відсотках за користування, 978,72грн. - 3% річних (період нарахування 31.03.2020-23.02.2022), 3097,08 грн. - інфляційне збільшення (період нарахування 31.03.2020-23.02.2022). Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 6492653 від 01.03.2020 в розмірі 21227,80 грн., а також понесені судові витрати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 03.12.2024 справу прийнято до провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що надіслав заяву. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення їй 14.12.2024 документів, відзиву на позовну заяву не подала, а 15-денний термін для цього минув, заяв та клопотань до суду не надходило. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 01.03.2020 між первісним кредитором - ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №6492653 в електронній формі шляхом заповнення відповідачем заявки про надання (отримання) коштів на сайті позикодавця, підписано його електронним підписом з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору із зазначенням реквізитів власної банківської картки(картковий/поточний рахунок [NUMBER] ) на яку в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 6000 грн., строк позики - 29 днів, базова процентна ставка - 1,60% в день, розмір процентів за прострочену позику становить 2,70% в день. На умовах договору та згідно Паспорту позики кредитодавець надав відповідачу позику 6000 грн., а відповідач зобов`язався повернути її та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлені договором, не пізніше 30.03.2020 (а.с.7). Згідно довідки про ідентифікацію, що надав первісний кредитор ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів», підтверджується, що [PERSON] була їх клієнтом та підписала договір аналогом ЕПЦ у формі одноразового цифрового підпису (а.с.10). ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» надало позику відповідачу, що підтверджується листом ТОВ "Фінансова компанія"Фінекспрес" про успішний переказ 01.03.2020 6000 грн. на картку № [NUMBER] (а.с.8-9). 01.04.2021 ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу №016-010421 (а.с.11-17), яке в свою чергу відступило право вимоги згідно договору факторингу № 20231130/1 від 30.11.2023 (а.с.18-25) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», що набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками первісного кредитора ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів», включно і до [PERSON] (порядковий №811 згідно витягу з реєстру прав вимог №016-010421 від 30.04.2021) (а.с.26). Згідно Витягу реєстру прав вимог №20231130/1 від 26.11.2024 загальна сума заборгованості [PERSON] складає 17152 грн. (а.с.27). Згідно з наданим позивачем детальним розрахунками боргу [PERSON] станом на 26.11.2024 заборгованість відповідача складає 21227,80грн., з яких: 6000грн. - залишок заборгованості за тілом, 11152 грн. - залишок заборгованості по відсотках за користування, 978,72грн. - 3% річних (нараховані за період 31.03.2020-23.02.2022), 3097,08 грн. - інфляційне збільшення (період нарахування 31.03.2020-23.02.2022) (а.с.28) Згідно листів ТОВ «Сіроко Фінанс" та ТОВ «ФК"Артеміда -Ф" позивача було повідомлено про відступлення прав вимоги до нових кредиторів (а.с.29-30). ТОВ «ФК"Артеміда-Ф" вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору, зокрема на поштову адресу боржника 14.12.2023 було відправлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості за договором позики №6492653 від 01.03.2020, однак така залишилася не виконана (а.с.31). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1.Суд робить висновок, що 01.03.2020 виникли договірні відносини між сторонами внаслідок підписання договору та отримання відповідачем кредиту у ТОВ « 1Безпечне агентство необхідних кредитів», право вимоги якого, зрештою, перейшло на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф». Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку кредитору не повернуті, тож [PERSON] не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку. Крім того, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині приймається судом як достовірний. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6000 грн. 5.2 Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками по договору, то на підтвердження наявності заборгованості за відсотками суду наданий Розрахунок заборгованості станом на 26.11.2024, тобто після отримання ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» права грошової вимоги до відповідача за Договором факторингу №20231130/1 від 30.11.2023. Однак, суду не були надані детальні розрахунки заборгованості, здійснені первісним кредитором. Тому, суд вважає не підтвердженою заборгованість за відсотками, її розмір та період утворення. Арифметичним шляхом вирахувати, за який саме період нараховані відсотки та перевірити правильність їх нарахування, неможливо за таких умов. Разом з тим, Договором визначений строк дії Договору - 29 днів. Розмір процентів за прострочену позику становить 2,70% в день, відтак проценти за користування кредитом в межах строку дії договору складають 4698 грн. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме: у розмірі 4698грн. за 29 днів, що відповідає строку дії кредитного договору. 5.3.Щодо нарахування 3% річних згідно ч.2 ст.625 ЦК України та суми інфляційного збільшення, то суд зазначає наступне, що розмір даних відшкодувань визначається із врахуванням розміру заборгованості за тілом кредиту у сумі 6000 грн., а також процентів за користування кредитом в межах строку дії договору у сумі 4698грн., а разом 10 698грн. Отож враховуючи загальну суму заборгованості за договором, період прострочення грошового зобов`язання за які нараховуються 3% річних (з 31.03.2020 до 31.12.2020 та з 01.01.2021до 23.02.2022) та інфляційні витрати (31.03.2020 до 23.02.2022), та надані позивачем формули розрахунку: сума 3% річних становить 610, 44 грн, а сума інфляційного збільшення - 1931,70 грн. Тому, в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. 5.4.У підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. 5.5.Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., підтверджуються матеріалами справи: ордером адвоката Бачинського О.М. серії ВС №1269270; Договором про надання правової допомоги №20241122-4Ш від 22.11.2024, розрахунком суми судових витрат, копією свідоцтва адвоката Бачинського О.С. серії ЛВ №001477 (а.с.6, 34-36,38). Враховуючи викладене, відповідно ст.137, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог витрати на правничу допомогу в розмірі 3023,77грн (10698х6000/21227,80) грн. та сума судового збору що становить 1220,79 грн. (10698 х 2422,40 /21227,80)

Outcome: partial