Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 05.09.2024 представник позивача, адвокат Ступак Я.О., яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, якою просить стягувати аліменти з відповідача на користь позивача, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення повноліття. В обґрунтування своєї позовної заяви представник вказує, що позивач з відповідачем перебували у цивільному шлюбі. Від даних відносин у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відносини між сторонами не склалися і з вересня 2023 [PERSON] пішла від позивача та залишила проживати сина разом з батьком, про що було складено нотаріально посвідчений договір. На теперішній час відповідач з сином не спілкується, участі в його вихованні не приймає, добровільно матеріальну допомогу не надає. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати звернення до суду з вказаною позовною заявою. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М.В., від 16.09.2024 справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів передано за підсудністю до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.11.2020, виданого Центрально-Міським рійонним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1012, [INFO] народився [PERSON] у відомостях про батьків зазначено: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 8). Згідно витягів з реєстру територіальної громади від 14.02.2024, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). До матеріалів справи додано Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 11.03.2024, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області, за яким [PERSON] та [PERSON] домовились про місце проживання дитини та порядок здійснення батьківських прав (а.с. 9-10). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. \~ \~ \~ \~Стососвно підсудності розгляду справи суд зазначає, що позивач [PERSON] звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з дотриманням вимог ч. 1 ст. 28 ЦПК України, та враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються, суд приходить до висновку про необхідність розгляду справи. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи аналіз викладених норм права, обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, суд вважає можливим позов задовольнити, та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня пред`явлення позову відповідно до ст. 191 СК України, а саме з 05.09.2024. Згідно зі ст.ст. 133, 141 ч.6 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач, відповідно п. 1 ч. 5 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від його сплати при зверненні до суду, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1211,20 грн. на користь держави. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 141, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved