Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, на стороні позивача: орган опіки і піклування Христинівської міської ради, про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав. Просив розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 15.06.2013 у Христинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 37; позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач покликався на такі обставини. 15.06.2013 року між сторонами у справі було укладено шлюб. [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON] . У 2022 році відповідач залишила сім`ю ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Однією сім`єю з відповідачем сторони не проживають. Спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Згідно висновку органу опіки та піклування Христинівська міська рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно дитини оскільки вона не приймає будь-якої участі у вихованні, не виконує покладених на неї батьківських обов`язків. Дитина перебуває на його утриманні, з яким проживає і він займається її одноособовим вихованням і утриманням. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, у заяві також зазначила, що вона позов визнає повністю. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Представник третьої особи - Піддубняк Н.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав та надала суду висновок виконавчого комітету Христинівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] . Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази: свідоцтво про шлюб сторін, довідку ОЗО «Христинівський ліцей» від 09.09.2024 за № 287/01-03-11, довідку Христинівської школи мистецтв Христинівської міської ради від 10.09.2024 за № 2, довідку ЗДО №5 «Мальва» № 27, письмове пояснення [PERSON] , копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ,висновку органу опіки та піклування Христинівської міської ради від 17.12.2024 за № 1362-03-12 про доцільність позбавлення батьківських прав, інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.06.2013 у Христинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 37. Шлюбні відносини між сторонами та ведення ними спільного господарства фактично припинені. Примирення між ними виключається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При розгляді позову про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Також судом встановлено, що сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, участі у вихованні дитини не приймає, ніяким чином не піклується про неї, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною. Така поведінка відповідачки є свідомою та спрямованою на ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до письмового пояснення [PERSON] - матері відповідачки [PERSON] від 11.09.2024, її дочка з січня 2022 року сімейних відносин з чоловіком не підтримує, вихованням, навчанням і утриманням своєї дочки не займається. Згідно з довідки опорного закладу освіти «Христинівський ліцей» 09.09.2024 за № 287/01-03-11, [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає: не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори, не забирає дитину зі школи. Відповідно до довідки ЗДО №5 «Мальва» № 27 [PERSON] заклад дошкільної освіти не відвідувала жодного разу та не брала участі у навчанні та вихованні своєї доньки Згідно з висновком органу опіки та піклування Христинівської міської ради від 17.12.2024 за № 1362-03-12 визнано за доцільне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов`язку щодо дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тому її необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved