Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю, [PERSON] , [INFO] , за її місцем проживання та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частики від доходів (заробітку). Позовні вимоги мотивовані тим, позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований 26 березня\~2021\~року. У сторін народилася спільна дитина: син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 30.08.2024\~№601/2065/24 шлюб між сторонами було розірвано. Під час розірвання шлюбу не вирішувалось питання визначення місця проживання дитини, адже позивачка вважала, що оскільки дитина фактично проживає з нею, то будь-яких проблем виникати не повинно. Однак, станом на сьогодні, позивач позбавлена можливості змінити реєстрацію місця проживання дитини, оскільки на це потрібна згода батька. Також, у позивачки виникають труднощі у вирішенні інших питань, що стосуються інтересів дитини (в тому числі виїзд з дитиною за кордон для оздоровлення), через що місце проживання дитини має бути визначено з одним з батьків, які спільно не проживають. Позивачці відомо, що відповідач є працездатного віку, має стабільні доходи, стан його здоров`я задовільний, атому він має можливість та зобов`язаний утримувати свого сина. Враховуючи вік дитини, її потреби, просять стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 04.11.2024\~було відкрито провадження та призначити справу до судового розгляду. Ухвалою судді від 19.11.2024\~задоволено заяву представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. У судове засідання представник позивач \~з`явилась та просила задоволити позовні вимоги. Начальник Служби у справах дітей Кременецької міської ради в судове засідання не з`явився. У заяві від 20.11.2024\~представник просила проводити судові засідання без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, пояснень чи заперечень на позов не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно з ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 30.08.2024\~справа №601/2065/24 шлюб між сторонами було розірвано. У сторін народилася спільна дитина: син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно з актом обстеження умов проживання сім`ї від 21.08.2024, дитина проживає у хороших умовах, у хлопчика є окрема кімната, облаштована усім необхідним для проживання та навчання. Дитина забезпечена одягом, взуттям, іграми для розвитку тощо. При обстеженні встановлено, що за цією адресою проживають позивачка [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] . Стосунки в сім`ї хороші, матір забезпечує сина усім необхідним, належно виконує покладені на неї батьківські обов`язки. Згідно з характеристики, наданої на [PERSON] , учня Волинського ліцею імені Нестора Літописця, хлопчик проживає з мамою. Він прихильно ставиться до обох батьків, розповідає про час, проведений з ними. З кожним із батьків у хлопчика сформовані свої стосунки. Більш тісний зв`язок з мамою, тата любить, однак жити хоче з мамою. Вдома створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини, здійснюється контроль за успішністю та поведінкою сина. Згідно з інформації, наданої лікарем-педіатром, [PERSON] від 01.10.2024, лікар-педіатр спостерігає за здоров`ям та розвитком [PERSON] від його народження. Мама хлопчика неодноразово зверталася з приводу захворювань та недомагань сина. Батько хлопчика стосовно здоров`я сина до нього не звертався. Позивачка станом на сьогодні працевлаштована, працює віддалено з 01.04.2024\~на посаді асистента з обслуговування баз даних в компанії\~Synteks Umformtechnik, розмір її доходу щомісячно становить в середньому 2 тис євро, що еквівалентно близько 90 тис грн, що підтверджується довідкою про виплату заробітної плати з офіційним перекладом з німецької мови. Згідно довідки №140 від 04.10.2024\~позивачка не перебуває на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», на території України станом на 18.09.2024\~позивачка є особою, стосовно якої відсутні відомості про наявність не знятої чи непогашеної судимості. Позивачка є співвласником квартири за адресою [ADDRESS] , а також у її власності перебуває транспортний засіб\~Dасіа\~Sаnderо\~2016\~року випуску. Відповідно\~ст.160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитині, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1\~ст.161 СК України). Згідно з ч. 1, 2 і\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як роз`яснено у п. 18\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Відповідно до ч.4, 5\~ст.19 СК України\~при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно\~з висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради від 06.09.2024\~№1988\~орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] .. Враховуючи вищевикладене та висновок органу опіки та піклування, позовну вимогу про визначення місця проживання сина сторін з матір`ю, належить задовольнити. Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою\~статті 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне. Відповідно до вимог\~статті 182 СК України\~обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п.п.3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача на її користь, на утримання сина аліментів в розмірі 1/4 усіх видів доходів, щомісячно. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. А тому з врахуванням вищенаведених правових норм, наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також інтересів і становища, як відповідача так і позивача. При цьому на підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 28.10.2024\~року. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір потрібно покласти на відповідача. Тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі норм\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі\~1211,20 грн., за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved