Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 28326,56 грн., та витрати на оплату судового збору в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вищезазначений об`єкт нерухомості належить відповідачу на праві власності. За вказаним об`єктом в період з березня 2021 року по липень 2024 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 28326,56 грн., вартість якого залишилася неоплаченою споживачем. Позивач звернувся до Карлівського районного суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою суду від 14.06.2024 скасовано судовий наказ від 27.05.2024 по справі №531/1487/24. Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу…» на території України. Відповідачем позивачу була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 08.09.2021. Разом з тим, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України`визначено постачальником «останньої надії». Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. Таким чином, відповідач приєднався до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (ТОВ «ГУ «Нафтогаз України») шляхом акцептування договору із позивачем через факт споживання газу. Позивачем в період з березня 2021 по липень 2024 (включно) було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 28326,56 грн.(з урахуванням проплат відповідача станом на дату подання позовної заяви), вартість якого не сплачена відповідачем. В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3.1-6849-2024/260306427 від 09.02.2024, яка залишилась незадоволеною відповідачем. Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано. Борг не сплачено. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. Після зменшення позовних вимог позивач остаточно просить суд стягнути з відповідача борг за користування природним газом в сумі 27326,56 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 26.09.2024 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з без виклику сторін. 14.10.2024 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вважає, що сума боргу за спожитий природний газ має бути меншою в зв`язку з частковою оплатою (копії квитанцій додаються). Зазначила, що оплачувати послуги за спожитий природний газ у повному обсязі не мала і не має можливості, через свою непрацездатність та низький рівень доходу, що підтверджується довідкою ПФУ про доходи №0444454642622487 та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків№1612-24-02072 від 04.10.2024. Щодо судового збору, вказала, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вона, як особа з інвалідністю І групи, звільняється від сплати судового збору. 31.10.2024 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» подало відповідь на відзив та заяву про зменшення розміру позовних вимог. У відповіді на відзив зазначено, що на підтвердження невідповідності розміру заборгованості, вказаної в позові, відповідачем долучено копії квитанцій до платіжних інструкцій в кількості 9 штук на загальну суму 9300,00 грн., однак квитанції від 13.09.2024 на суму 2000,00 грн, 07.11.2023 на суму 500,00 грн та 19.01.2024 на суму 1000,00 грн продубльовані. Тобто відповідачем фактично підтверджено оплату вартості спожитого природного газу копіями квитанцій в кількості 6 штук на загальну суму 5800,00 грн. Наголошено, що позивачем до позовної заяви додано витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» по особовому рахунку № [NUMBER] , де відображено усі оплати відповідача, починаючи з самого початку споживання відповідачем природного газу, що поставлявся ТОВ «ГК «Нафтогаз України», у тому числі оплати, про які зазначає відповідач. За таких обставин доводи відповідача щодо невідповідності розміру заборгованості не відповідають фактичним обставинам справи, а за приписами ст. 617 ЦК України, відсутність у відповідача необхідних коштів не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання. Позивач вважає, що доводи відповідача є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи. У заяві про зменшення позовних вимог додатково зазначено, що\~після звернення позивача до суду з позовом, відповідачем було здійснено часткову оплату заборгованості за спожитий природний газ, а саме: 05 вересня 2024 року 800,00 грн., 29 жовтня 2024 року 200,00 грн., тому просять стягнути з відповідача борг за спожитий природний газ по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 27\~326,56 грн. Згідно з ч.2ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку. Згідно із ч.1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1, 3, 4\~ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу»\~постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку. Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених\~постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015. Згідно із пунктом 3 Розділу І Правил, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України\~шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Пунктом 1.3. Типового договору установлено, що він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей\~633,\~634,\~641,\~642\~Цивільного кодексу\~України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або оплачений споживачем рахунок. За змістом\~ст. 67 Житлового кодексу України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 2 ч. 2\~ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу»\~споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем природного газу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за адресою: [ADDRESS] , та на її ім`я відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] та присвоєно ЕІС код 56ХN26D11013662N. [PERSON] приєдналася до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що підтверджується копією заяви-приєднання від 08.09.2021 за об`єктом, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Зі свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на домоволодіння від 09.10.1990 року вбачається, що [PERSON] є власником будинку і надвірних будівель, що розташований в [ADDRESS] . В період з березня 2021 року по липень 2024 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 27326,56 грн (з урахуванням проплат відповідача), вартість якого сплачена не в повному обсязі, про що свідчить виписка з особового рахунку фінансового стану. Позивачем на адресу відповідача 09.02.2024 направлялась вимога про сплату заборгованості за спожитий газ за №119/4.3.1-6849-2024/260306427. Позивач звертався до Карлівського районного суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення із [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою суду від 14.06.2024 скасовано судовий наказ від 27.05.2024 по справі №531/1487/24. Споживач отримувала послуги постачання природного газу, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про фактичну згоду споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання). Протилежне відповідачем не спростовано. ТОВ «ГК «Нафтогаз України» виконало свої зобов`язання відповідно до Типового договору, а саме здійснило постачання природного газу до об`єкту споживача в необхідних для останнього обсягах. Згідно із п. 4.3. Типового договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. У п. 4.6. Типового договору передбачено, що при здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) Постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Положеннями п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~установлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, від 6 листопада 2019 року у справі №642/2858/16. Статтею 509 Цивільного кодексу України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частина 1ст.526\~ЦК України\~передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527\~ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно з ч.1ст.530\~ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України). Згідно з ч.1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд, оцінивши наявні докази у справі, дійшов висновку, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови договору, плату за поставлений природний газ не здійснює в повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за спожитий природний за період з березня 2021 року по липень 2024 року у сумі 27326,56 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (фінансовий стан) споживача. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що зменшені позовні вимоги ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості із [PERSON] як споживача послуг природного газу є належним чином доведені, документально підтверджені, а тому підлягають задоволенню. Статтею 133 ЦПК України\~встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так позивачем, згідно платіжних інструкцій №0000012709 від 30.08.2024 та №0000008062 від 16.05.2024, сплачено судовий збір відповідно у розмірі 2725,20 грн. та 302,80 грн., в загальному розмірі 3028,00 грн. Відповідно до довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії 12ААВ №464917 [PERSON] є інвалідом першої групи безстроково. Згідно з п.9 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~ від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема особи з інвалідністю I групи. З урахуванням встановленого, відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 3028,00 грн., слід компенсувати за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved