Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

В листопаді 2024 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з липня 2021 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на сьогоднішній день проживає з нею як матір`ю. Підставою для розірвання шлюбу є те, що у них різні погляди на життя, за характером не сходяться, проживати однією сім`єю не здається за можливе. Подружні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Примирення не можливе. Перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Ухвалою суду від 09.12.2024 року прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін та призначено до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання, позивач, відповідач, будучи належно повідомлені про дату, час та місце судового розгляду позовних вимог по суті, не з`явилися, подали заяви суду про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в заяві від 30.12.2024 проти позову не заперечує, згоден на розірвання шлюбу. На підставі статтей 211, 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Відповідно до частини 1 статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Із матеріалів справи встановлено, що строни [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) 31 липня 2021 року зареєстрували шлюб в Городищенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 54. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.10.2023 року, актовий запис № 156), який проживає з матір`ю. Позивач вказує, що у подружжя спільне життя не склалося через різні погляди на життя, за характером не сходяться, проживати однією сім`єю не здається за можливе. Втратили почуття поваги та любові один до одного. Подружні відносини фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Підстав, відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу, не встановлено. Віповідно до статтей 110 - 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Шлюб, відповідно до статті 109 ЦК України, розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно частини 3 статті 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Сторони примиритися не бажають. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідач позов визнав. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає інтересам дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. То після розірвання шлюбу, з огляду на заявлене, позивачу слід повернути дошлюбне прізвище. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved