Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Адвокат Когут М.Г., яка діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із даною заявою, в якій просить суд: -встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме що [PERSON] є батьком [PERSON] та чоловіком померлої [PERSON] ; -встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , однак у документах матері та батька допущена помилка внаслідок неправильного перекладу по-батькові, що унеможливлює реалізацію заявницею свої прав, як спадкоємця за померлою матір`ю та отримання свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.12.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. У судове засідання представник заявників - адвокат Когут М.Г. не з`явилась, однак подала заяви про розгляд справи без їх участі. Заінтересована особа: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Дністрян Світлана Миколаївна судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як установлено з матеріалів справи, приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дністрян Світланою Миколаївною направлено відповідь №101/02-14 від 09.09.2024 на звернення заявниці [PERSON] , яким повідомила, що згідно поданих документів, де присутнє різне написання прізвищ, імен та по-батькові, а також не співпадає номер актового запису, який зазначений у документі та зареєстрований у реєстрі, неможливо встановити родинний зв`язок [PERSON] та [PERSON] з померлою [PERSON] , що у майбутньому може стати перешкодою для реалізації прав спадкоємця. В обґрунтування зазначила, що 02.07.2024 року [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини після смерті його дружини [PERSON] на користь доньки померлої [PERSON] [PERSON] . Обидві заяви зареєстровано Дністрян О.М. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу 02.07.2024 року та заведено спадкову справу № 4/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Згідно поданого Свідоцтва про смерть ( [NUMBER] ), виданого 22.04.2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиці, складено актовий запис про смерть [PERSON] . Надане Свідоцтво про народження, бланк якого [NUMBER] заповнено російською мовою, видане 13.05.1972 року, сільською радою села Галоч Ужгородського району, містить наступне написання прізвища, імені та по батькові дитини: « [PERSON] », батька - « [PERSON] », матері - « [PERSON] ». Згідно актового запису про народження № 05 складеного 13 травня 1972 року Виконавчим комітетом Галоцької Сільської ради Ужгородського району (зареєстровано в реєстрі за №00026919693 30.11.2010р.) у відомостях щодо дитини записано прізвище, ім?я, по батькові « [PERSON] », батьками дитини [PERSON] , [INFO] , записані: батько [PERSON] , [INFO] , та мати [PERSON] , [INFO] . Також надане Свідоцтво про укладення шлюбу, бланк якого [NUMBER] заповнено російською мовою, видане 24.07.1971 року, за місцем реєстрації: село Галоч Ужгородського району, містить наступне написання прізвищ, імен та по-батькові подружжя: « [PERSON] , [INFO] », та « [PERSON] , [INFO] », та вказано № актового запису «6» складений 24.07.1971 року. Згідно актового запису про шлюб номер якого вказано «05» складеного 24.07.1971 року Виконавчим комітетом Галоцької Сільської ради Ужгородського району (зареєстровано в реєстрі за №00059309982 10.01.2012 р.), у відомостях щодо подружжя прізвища, імена, по батькові наречених записано наступним чином: нареченого - « [PERSON] », [INFO] , та нареченої - « [PERSON] , [INFO] ». Отже, наявні розбіжності у зазначенні прізвищ, імен та по-батькові, а також в номері актового запису - зумовлюють необхідність встановлення в судовому порядку факту, що [PERSON] є донькою [PERSON] та померлої [PERSON] . У підтвердження вказаного факту суду надано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 24.07.1971 року, місце реєстрації: село Галоч Ужгородського району Закарпатської області, згідно якого [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 24.07.1971 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 24.07.1971 року зроблено запис за №6. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 13.05.1972 місце реєстрації: село Галоч Ужгородського району Закарпатської області, остання народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [PERSON] [INFO] померла [INFO] у місті Ужгород, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 22.04.2024. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] прізвище ім`я та по батькові заявника вказано [PERSON] . Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] прізвище ім`я та по батькові заявника вказано [PERSON] . З письмових пояснень свідка [PERSON] [INFO] , відібрані адвокатом, який представляє заявників, від 11.07.2024, вбачається, що останній багато років живе по сусідству із сім`єю [PERSON] і особисто знає [PERSON] , [PERSON] , а також знав померлу [PERSON] . Засвідчив, що [PERSON] дійсно приходиться донькою [PERSON] та [PERSON] , постійно підтримує (і підтримувала з померлою) зв`язок. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб. Згідно зі статтею 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку, що не можуть розглядатися в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.95 м.Київ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого акту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження (лист Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Заявники звертаються до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] та чоловіком померлої [PERSON] , а також те, що померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що підтвердження факту родинних відносин заявникам необхідно для належної реалізації спадкових прав, а підтвердити цей факт в позасудовому порядку не можливо. Отже, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд, вивчивши заяву адвоката Когут М.Г. про встановлення факту, що має юридичне значення, дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що таку слід задовольнити, оскільки судом достовірно встановлено, що [PERSON] [INFO] , є батьком [PERSON] [INFO] та чоловіком [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . А також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] [INFO] . Вимоги заяви про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки без встановлення такого факту заявники не можуть реалізувати спадкові права. Обставин, які б спростовували зазначений факт, судом не встановлено.

Outcome: approved