Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів, зазначивши, що Коростенським міськрайонним судом Житомирської області від 28.10.2009 року по справі №2-2614/09 прийнято рішення, яким вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх доходів, щомісячно але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 15.05.2019 року по справі №279/952/19 було прийнято рішення, яким вирішено стягувати аліменти з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання спільної неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з 22.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що розмір аліментів відповідно до вищезазначених рішень суду підлягає зміні з 1/4 частки до 1/6 частки доходу на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, виходячи з наступного: Станом на сьогоднішній день має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З його заробітної плати відраховується 1/2 частка всіх доходів. Коштів, які залишаються, на існування не достатньо. На час прийняття рішення суду від 28.10.2009 року була одна дитина. При винесенні судового рішення по справі №279/952/19 не зазначено про наявність ще однієї неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] . Також, надано суду довідку про розмір заробітної плати, відповідно до якої позивачі отримували фактично два прожиткових мінімуми на дитину. Відповідно до Сімейного кодексу відповідачки також зобов`язані утримувати дітей, тому зменшення аліментів до 1/6 на кожну дитину не буде порушувати права дітей, так як останні будуть отримувати приблизно 5000.00 гривень на кожну дитину, що вважає достатнім для їх матеріального забезпечення. Окрім цього, позивач несе витрати на утримання квартири, які є значними. Кошти, які залишаються, є незначні, він не може себе належним чином забезпечити необхідним для свого життя. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про судовий розгляд справи (копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 06.11.2024 року), відзив на позов та інших заяв, заперечень не подала. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про судовий розгляд справи (копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 05.11.2024 року), подала відзив на позов, в якому вказала, що як докази позовних вимог, позивач долучає рішення Коростенського міськрайонного суду від 28.10.2009 року по справі №2-2614/09, рішення Коростенського міськрайонного суду від 15.05.2019 року у справі №279/952/19. Вказаними судовими рішеннями встановлено факт ухилення позивача від обов`язку добровільно надавати допомогу своїм дітям та матеріально утримувати їх. Як на підставу зменшення розміру аліментів на утримання дітей, позивач зазначає той факт, що він змушений витрачати кошти на утримання квартири, а тому не може себе належним чином забезпечити. При цьому у випадку зменшення розміру аліментів до 1/6 на кожну дитину, це не буде порушувати права дітей, так як останні будуть отримувати біля 5000 грн. (на кожну дитину). З обставин зазначених позивачем, можна зробити висновок про те, що на даний час він отримує не менше 30000 грн. на місяць, що вбачається також з довідки з місця роботи, яка долучена ним до позовної заяви. Вважає, що за таких обставин, коштів, які позивач отримує після сплати аліментів на утримання дітей, більш ніж достатньо, а тому його твердження про те, що він не може себе забезпечити є безпідставними. При цьому з позовної заяви та додатків до неї не вбачається той факт, що на даний час у позивача змінився матеріальний стан чи його здоров`я погіршилося і він потребує дороговартісного лікування. Додані до позовної заяви квитанції про оплату комунальних послуг не підтверджують того факту, що на даний час його матеріальний стан погіршився. Так, спільна донька зареєстрована та постійно проживає з відповідачем. При цьому, так само як і позивач відповідач змушена сплачувати комунальні платежі за квартиру, докази чого надані до відзиву. Так само, вважає, що і інша відповідач [PERSON] , з якою проживає донька позивача від першого шлюбу платить комунальні платежі за квартиру, в якій вони живуть. В зв`язку з цим обгрунтування позовних вимог тим, що позивач платить за квартиру і йому не вистачає коштів на життя, не заслуговують на увагу та не можуть слугувати доказом погіршення його матеріального стану. Крім того, як вбачається з доданих позивачем до позовної заяви квитанцій про сплату комунальних платежів, більшість з них датовані 2023 роком, тільки одна квитанція свідчить про сплату на початку поточного року (в січні). Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про наступне: У відповідності зі ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч.3 ст.12 та ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.10.2009 року з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 17.09.2009 року і до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.05.2019 року вирішено з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 22.02.2019 року і до досягнення нею повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991 року право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів. Частиною 4, 5 статі 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. На даний час позивач має на утриманні двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тобто згідно рішень з його заробітку (доходу) стягуються аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/2 частини заробітної плати. Таким чином, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітніх дітей не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав дитини. Суд враховує, що нести відповідальність по утриманню дитини повинні обидва батьки. На даний час з позивача на утримання двох дітей стягуються аліменти, розмір яких перевищує загально визначену частку на утримання двох дітей, яка становить половину заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи наведене, вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме, з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved