Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

У травні 2024 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що 09.04.2019 року [PERSON] приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на її банківських рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, викладеними на сайті банку, складає між нею і банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, що підтверджується її підписом в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит. У свою чергу, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 17.04.2024 року має заборгованість у розмірі 49124 грн. 31 коп., яка складається з наступного: 33377,40 грн. - заборгованість за кредитом та 15746,91 грн. - заборгованість за відсотками. Вказані суми АТ «А-Банк» просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати 3028 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність, у якій проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів у відсутності відповідача. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «А-Банк» підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що 09 квітня 2019 року відповідачем [PERSON] була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Підписуючи вказану з Анкету-заяву, відповідач підтвердила, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. При укладенні кредитного договору відповідач того ж дня, а саме 09.04.2019 року, була ознайомлена з умовами кредитування, зокрема процентною ставкою за кредитом (як пільгою, так і базовою), про що свідчить підписання нею своїм електронним підписом паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна кратка» та підтвердження, тим самим, отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи з обраних умов кредитування. Зокрема відповідачем підтверджено, що вона ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг. На підставі заяви відповідача їй був наданий кредит шляхом встановлення на платіжну картку зі строком дії до березня 2028 року кредитного ліміту в розмірі 11300 грн., який у подальшому неодноразово збільшувався та станом на 14.02.2022 склав 33400 грн. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 17.04.2024 року відповідачу нарахована заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 49124 грн. 31 коп., з яких: 33377 грн. 40 коп. - заборгованість за кредитом та 15746 грн. 91 грн. - заборгованість за процентами. Вирішуючи між сторонами спір про стягнення вказаних сум із відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини 12 статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає доведеним, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, про що свідчить наявність заборгованості, доказів на спростування доводів позивача та суми заборгованості суду не надала, розмір заборгованості та умови укладеного договору не оспорювала, тому суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 49124 грн. 31 коп., з яких: 33377 грн. 40 коп. - заборгованість за кредитом та 15746 грн. 91 грн. - заборгованість за процентами. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. Згідно з частиною 1 статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved