Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

[PERSON] 26 серпня 2024 року звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їхньої малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначив, що до розірвання шлюбу 23 жовтня 2023 року останніх два роки сторони проживали окремо, малолітня донька [PERSON] проживала постійно з батьком та була на повному його утриманні. З квітня 2022 року відповідач сама виїхала за кордон, де проживає по цей час. Від виконання покладених на неї батьківських обов`язків з виховання дитини відповідачка самоусунулась, що виражається в її бездіяльності та свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками. Суд ухвалою від 30 серпня 2024 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, зобов`язав Службу у справах дітей Макарівської селищної ради надати висновок щодо розв`язання спору, а саме: про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки відносно малолітньої доньки. Суд ухвалою від 19 грудня 2024 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Разом з тим, позивач звернув увагу суду, на те, що з народження дитини відповідачка більше опікувалась своїми інтересами, покладаючи всі обов`язки щодо виховання дитини на нього. Після повномасштабного вторгнення російської федерації, дочка відмовилась виїжджати з України з мамою та залишилась з батьком. Відповідачка з квітня 2022 року знаходиться за кордоном в Ірландії. Протягом цього часу не цікавиться життям дитини, її навчанням, дитина позбавлена опіки з боку матері, яка не дбає про духовний та культурний її розвиток, а також не допомагає в її утриманні. Під час тимчасових візитів до України, займається виключно своїми питання щодо медичного обстеження, проживає у своєї матері в смт Макарів. З дитиною спілкується вкрай зрідка по телефону. Окрім того, що відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки, ураховуючи, що дочка є підлітком, а такому віку властиві певні фізіологічні особливості, для надання повної, кваліфікованої медичної допомоги необхідна згода обох батьків, а відсутність матері ускладнює вирішення будь-яких питань в найкращих інтересах дитини. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування для врахування під час прийняття рішення. Заслухавши позивача та його представника, адвоката Богданчук О.В., дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що їх необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 24 червня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області 24 червня 2010 року, актовий запис № 52. У шлюбі [INFO] народилася дочка - [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області 10 вересня 2010 року, актовий запис № 111). Батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Макарівський районний суд Київської області рішенням від 23 жовтня 2023 року шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] розірвав. Дитина зареєстрована разом з батьком та дідусем за адресою: [ADDRESS] (витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14 листопада 2023 року№ 3107). Позивач разом з дочкою мешкають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10 січня 2024 року, складений головним спеціалістом ССД Макарівської селищної ради Оставненко І.В. та провідним спеціалістом ССД Макарівської селищної ради Чинакало Р.І., встановлено, що [PERSON] та його донька [PERSON] фактично мешкають за адресою: [ADDRESS] , житлово-побутові умови проживання сім`ї задовільні, для виховання та розвитку дитини створені належні умови, в сім`ї панує спокій та порозуміння. Маргарита навчається у ліцеї № 1 Макарівської селищної ради та проживає разом із батьком, мати дитини перебуває за межами України. Відповідачка написала заяву, що вона дає згоду на розгляд справи за її відсутності, так як, постійно проживає за кордоном та не заперечує проти позовних вимог про позбавлення її батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Заява посвідчена 24 червня 2024 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В.С. за № 2370. На підтвердження проживання за кордоном, відповідачка надала суду копію закордонного паспорта, копію довідки з перекладом про підтвердження реєстрації особистого номеру проживання за кордоном для страхування, копію дозволу на проживання в Ірландії з перекладом. За результатами обов`язкового медичного профілактичного огляду [PERSON] надано висновок з діагнозом захворювання - Руф?є 6,9, що підтверджується витягом з медичної картки амбулаторного хворого від 28 червня 2024 року виданого ТОВ «ЦОЗ «Стелла Медікал». Як вбачається з характеристики Ліцею № 1 Макарівської селищної ради [PERSON] , [INFO] є ученицею 8-В класу та характеризується добре. Батько приділяє належну увагу вихованню дитини, цікавиться її навчанням та поведінкою, завжди підтримує зв`язок з класним керівником, батьківські збори відвідує постійно. [PERSON] згідно з медичним висновком є здоровим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Приватна охоронна компанія «Гефест» на посаді охоронника з 26 травня 2018 року та має стабільний дохід, що підтверджується довідкою від 26 червня 2024 року № 26/06/24. Відповідно до характеристики ТОВ «Приватна охоронна компанія «Гефест» від 28 червня 2024 року [PERSON] за місцем роботи характеризується позитивно. Згідно із висновком Служби у справах дітей Макарівської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 05 грудня 2024 року № 1346 у зв`язку з тим, що в повному обсязі не вивчено обставини зі сторони матері, не з`ясовано особисту думку відповідача щодо позбавлення її батьківських прав так як, вона знаходиться за кордоном, питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , позовні вимоги залишити на розгляд суду. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток , забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із частиною четвертою статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі статтею 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. З урахуванням наведеного та інтересів неповнолітньої дитини, суд визнає, що факт свідомого ухилення матері [PERSON] від виконання покладених на неї законом батьківських обов`язків щодо виховання дитини [PERSON] , доведено. Частиною другою статті 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. З огляду на вищевикладене, приймаючи рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав, з метою забезпечення належного захисту дитини, суд вважає, що під час розгляду справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дочки [PERSON] , без поважних причин залишивши її без уваги та піклування, при цьому за своєю волею дала згоду на позбавлення її батьківських, поведінка відповідачки є свідомим нехтуванням батьківськими обов`язками, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що необхідно задовольнити. Судові витрати за клопотанням позивача з відповідачки не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved