Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 17 червня 1995 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Біловодського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №39. Від шлюбу малолітніх або неповнолітніх дітей вони не мають. Причиною звернення з позовом до суду є те, що їх сімейне життя з відповідачем не склалось через конфлікти на ґрунті різного бачення сімейних відносин. З лютого 2022 року вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач проживає на тимчасово окупованій території. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Наполягає на розірванні шлюбу. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Дуванова Людмила Леонідівна не з`явились, адвокат Дуванова Л.Л. надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. 17 червня 1995 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Біловодського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №39. Від шлюбу сторони малолітніх або неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалась і її відновлення неможливо. Одночасно суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому що їх подружні відносини з відповідачем припинились і спільного господарства вони не ведуть з лютого 2022 року, та даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка по справі не має наміру зберігати шлюб, так як не підтримує шлюбні відносини з відповідачем. Приймаючи до уваги зазначене позивачкою по справі, суд вважає, що причини, що спонукають її на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved