Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами, а саме: за кредитним договором №146456 в розмірі 20\~450,00 грн., за кредитним договором № 2810697 розмірі 14 967,54 грн., за кредитним договором №5447267 в розмірі 3\~113,25 грн., а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 38530,79 грн та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі- ТОВ «Селфі Кредит») та [PERSON] було укладено кредитний договір №146456. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору кредит надається товариству у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, і яка зазначена в даному кредитному договору. В подальшому, 08.01.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08012024, у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Боржник [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 146456 в розмірі 20450,00 грн. 13.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі- ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] було укладено кредитний договір №2810697, згідно умов якого кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, і яка зазначена в даному кредитному договору. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. 19.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. до [PERSON] за кредитним договором №2810697 від 13.01.2022. Відповідно до Реєстру боржників від 19.07.2023 до Договору факторингу №19072023 від 19.07.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2810697 в сумі 14967,54 грн., з яких: 3136,31 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 11831,23 грн.\~- заборгованість за відсотками. З моменту переходу прав вимоги до відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не проведено жодних нарахувань штрафних санкцій. Боржник [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2810697 в розмірі 14967,54 грн. 27.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~5447267,\~який було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п. 10 кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 24.11.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №24112023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором №\~5447267 від 27.01.2022, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників від 24.11.2023 до Договору факторингу №24112023 від 24.11.2023, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 3113,25 грн., з яких: 1750,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1363,25 грн. - сума заборгованості за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунок попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором в розмірі 3113,25 грн. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань і заборгованість за договорами не погашає, тому позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою суду від 12.07.2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. До суду повернувся конверт з ухвалою про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками, який надсилався відповідачу, з відміткою «Адресат відсутній», у зв`язку з цим ухвалою суду від 23 серпня 2024 року було здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 07.11.2024 на адресу суду від представника відповідача адвоката Жолонка О.В. надійшли письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», зважаючи на те, що витяги з реєстрів боржників виготовлені самим позивачем, як зацікавленою особою; вказані витяги не містять підписів сторін, а лише підпис представника позивача за довіреністю. Позивачем не надано до суду жодного доказу виконання останнім договорів факторингу, а отже й не доведено належними та допустимими доказами право позивача взагалі звертатися до суду із позовною заявою до відповідача. Також зазначив, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позові міститься клопотання представника позивача, відповідно до якого, просив справу розглядати без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За нормами ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин 1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За нормами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 09.12.2021 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №146456, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн., зі строком кредитування 30 днів (до 08.01.2022), зі стандартною відсотковою ставкою 1,90 % за кожен день користування кредитом, 1,90% в день - знижена процентна ставка. Також відповідачем підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) (Додаток №1 до кредитного договору) та Паспорт споживчого кредиту, які підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 09.01.2022 між сторонами укладено додаткову угоду до договору №146456 про надання споживчого кредиту від 09.12.2021, згідно умов якої сторони домовилися продовжити строк кредиту на 30 днів з кінцевим терміном повернення кредиту 09.02.2022. У межах нового строку кредиту, застосовується стандартна процентна ставка, визначена договором. 08.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08012024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором №146456 від 09.12.2021, укладеним між ТОВ «Селфі Кредит» і [PERSON] . Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №08012024 від 08.01.2024, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №146456 від 09.12.2021 в сумі 20450,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10450,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Станом на 08.01.2024 згідно розрахунку заборгованості розмір заборгованості відповідача за Договором про надання споживчого кредиту №146456 від 09.12.2021 становить 20450,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10450,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Як встановлено з матеріалів справи договір про надання споживчого кредиту №146456 укладено на період з 09.12.2021 по 08.01.2022 на 30 днів зі зниженою процентною ставкою в день - 1,90 %. За вказаний період розмір відсотків становить 5700,00 грн., що узгоджується з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача)- Додаток №1 до договору. За умовами п.4.2. договору продовження строку дії кредиту може бути здійснено на підставі додаткової угоди, що укладається між сторонами. Згідно умов додаткової угоди від 09.01.2022 договір продовжено до 09.02.2022. Згідно розрахунку заборгованості відповідачем 09.01.2022 сплачено 5700,00 грн. на погашення відсотків за користування кредитом. Отже, стягненню підлягають відсотки за користування кредитними коштами в сумі 4750,00 грн. за період з 09.01.2022 по 09.02.2022 (в межах строку кредитування). Оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за договором кредиту за період з 10.02.2022 по 10.05.2022 у сумі 5700,00 грн. задоволенню не підлягають. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Однак, з вимогами про стягнення грошових коштів на підставі статті 625 ЦК України позивач не звертався. Виходячи з викладеного, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №146456 від 09.12.2021 у розмірі 14 750,00 грн., з яких 10000,00грн.- сума кредиту та 4750,00 грн.- проценти за користування кредитом в межах строку кредитування. 13.01.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2810697, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 3200,00 грн. зі строком користування на 360 днів (до 09.01.2023), зі стандартною процентною ставкою в розмірі 75218,24% річних (1,99 % в день), зниженою процентною ставкою 75218,24% річних (1,99 % в день). Договір та паспорт кредиту підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором. 19.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. до [PERSON] за кредитним договором №2810697 від 13.01.2022. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №19072023 від 19.07.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2810697 в сумі 14967,54 грн., з яких: 3136,31 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 11831,23 грн.\~заборгованість за відсотками. Станом на 19.07.2023 згідно розрахунку заборгованості розмір заборгованості відповідача за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2810697 становить 14967,54 грн., з яких: 3136,31 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 11831,23 грн.\~заборгованість за відсотками. За весь час користування кредитом позичальником було сплачено 63,69 грн на погашення тіла кредиту та 764,16 грн. - на погашення заборгованості за відсотками. З огляду на встановлені обставини суд приходить до висновку про наявність правових підстав для\~стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2810697 від 13.01.2022 в розмірі 14967,54 грн., з яких: 3136,31 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 11831,23 грн.-\~заборгованість за відсотками. 27.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №5447267, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 1750,00 грн., зі строком користування на 16 днів (до 12.02.2022), зі стандартною відсотковою ставкою 1,90 % за один день користування кредитом, знижена ставка- 1,615% в день. Також відповідачем підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1 до договору). Договір про надання споживчого кредиту та Додаток №1 до договору підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 24.11.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №24112023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором №5447267 від 27.01.2022, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №24112023 від 24.11.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №5447267 від 27.01.2022 в сумі в сумі 3113,25 грн., з яких: 1750,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1363,25 грн. - сума заборгованості за відсотками. Станом на 31.05.2024 згідно розрахунку заборгованості розмір заборгованості відповідача за договором про надання споживчого кредиту №5447267 за період з 24.11.2023 по 31.05.2024 становить 3113,25 грн., з яких: 1750,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1363,25 грн. - сума заборгованості за відсотками. Проте, як встановлено судом, згідно умов договору [PERSON] отримав за вказаним договором кредит в розмірі 1750,00 грн, строком кредитування 16 днів, зі стандартною відсотковою ставкою 1,90 % за один день користування кредитом. Тому, за підрахунками суду, відсотки за вказаним договором становлять 532,00 грн (33,25 грн. (1,90% добових) х 16 днів), що узгоджується з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1 до договору), згідно якої проценти за користування кредитом складають 532,00 грн. Доказів пролонгації кредитного договору відповідачем або підстав автопролонгації договору позивачем не надано. Отже, з огляду на те, що термін дії договору закінчився, а право нараховувати передбачені договором проценти припинилося, за відсутності відповідних доказів, в тому числі, розрахунку заборгованості, підготовленого первісним кредитором, суд дійшов висновку, що за договором про надання споживчого кредиту №5447267 від 27.01.2022 року з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за відсотками в розмірі встановленому кредитним договором, а саме в сумі 532,00 грн, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Виходячи з викладеного, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №5447267 від 27.01.2022 у розмірі 2282,00 грн., з яких 1750,00 грн.- сума кредиту та 532,00 грн.- проценти за користування кредитом в межах строку кредитування. За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що оскільки відповідач не виконав належним чином зобов`язання ані перед первісними кредиторами, ані перед позивачем, який замінив кредиторів у зобов`язанні в порядку відступлення права вимоги, позов підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути: 1) частково заборгованість за договором №146456 від 09.12.2021 в загальному розмірі 14 750,00 грн, з яких 10000,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 4750,00 грн.- сума заборгованості за відсотками; 2) повністю заборгованість за договором № 2810697 від 13.01.2022 в загальному розмірі 14967,54 грн, з яких: 3 136,31 грн - заборгованість за основною сумою кредиту; 11\~831,23 грн - заборгованість за відсотками; 3) частково заборгованість за договором №5447267 від 27.01.2022 в загальному розмірі 2282,00 грн., з яких: 1750,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 532,00 грн.- сума заборгованості за відсотками. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028,00 грн. Оскільки позов задоволено частково, тобто на 83,05 %, судовий збір за подачу позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у сумі 2514,75 грн. Відповідач [PERSON] відповідно до копії посвідчення серія [NUMBER] від 11.06.1993 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що відноситься до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, з огляду на вказану норму відповідач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з правовою позицією ВСУ від 01.03.2017 у справі № 6-152цс17 зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.ч. 2, 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» установлено, що коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком; компенсація судових витрат особам, які їх зазнали, здійснюється шляхом перерахування коштів на їх поточні рахунки в банківських установах; підставою для компенсації судових витрат є судове рішення. Компенсація судових витрат у цивільних та адміністративних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення. Отже, враховуючи, що позов задоволено частково, а відповідач звільнений від сплати судового збору, тому суму судового збору,що підлягає стягненню з відповідача у розмірі 2514,75 грн., слід компенсувати позивачу за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial