Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Як на\~підставу позову\~представник позивача\~посилається на\~те,\~що 27.01.2023\~в м.\~Кривий Ріг\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода,\~винним у\~якій є\~відповідач.\~Внаслідок ДТП\~було пошкоджено\~автомобіль потерпілої\~особи \~ [PERSON] .\~Постановою Інгулецького\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області винним\~у вчиненні\~правопорушення за\~ст.124\~КУпАП визнано\~ [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП не була застрахована. Оскільки цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована у позивача, МТСБУ сплатило йому страхове відшкодування в розмірі 22094,40 грн. Крім того, позивач зазначає, що поніс витрати на збір документів для визначення розміру шкоди у сумі 1150,00 грн. Тому понесені витрати в загальному розмірі 23244,40 грн. позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу. Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Процесуальні дії у справі. 18.10.2024 позовна заява надійшла до суду (дата поштового відправлення 11.10.2024). 28.10.2024 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 29.10.2024\~позовна заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками направлялась судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Заяв та клопотань від сторін не надходило. В зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. 27.01.2023 о 19.30 год. біля будинку 34 по пр. Південний у м. Кривому Розі [PERSON] , керуючи технічним засобом AUDI, днз [NUMBER] , відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104, днз [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобіль ВАЗ 21104, днз [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а його власникові завдано матеріальні збитки. Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі 213/498/23 (пр.3/213/383/23) винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано [PERSON] . Між СК\~МТСБУ та\~ [PERSON] \~було укладено\~договір обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власника\~наземних транспортних\~засобів щодо\~автомобіля ВАЗ\~21104,\~днз [NUMBER] . Цивільна-правова відповідальність власника автомобіля AUDI, днз [NUMBER] , - на момент ДТП не була застрахована. 27.01.2023 водій [PERSON] звернувся до Страхової компанії МТСБУ з повідомленням про ДТП, що сталася 27.01.2023 о 19.30 год. по пр. Південний у м. Кривому Розі, та з заявою про виплату відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті вказаного ДТП. Згідно зі звітом про оцінку майна № 022/МЗ-23 від 03.04.2023, оціночна вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля ВАЗ 21104, днз [NUMBER] становить 22094,40 грн. На підставі Наказу № 3/7536 від 21.04.2023, МТСБУ платіжним дорученням № 921370 від 25.04.2023 перерахувало суму 22094,40 грн. на рахунок потерпілого [PERSON] , тобто здійснило страхове відшкодування страхувальнику. Платіжним дорученням № 920658 від 11.04.2023 МТСБУ перерахувало суму 800,00 грн. , а платіжним дорученням № 823573 від 27.02.2023 - 350 грн суб`єкту оціночної діяльності - ФОП [PERSON] на надані ним послуги експерта. Разом сума витрачених позивачем коштів становить 23244,40 грн. 09.09.2024 страховою компанією МТСБУ на адресу відповідача [PERSON] було надіслано претензією про регресні вимоги, якою повідомлено про необхідність в добровільному порядку сплатити МТСБУ понесені витрати у розмірі 23244,40 грн і наслідки стягнення суми в судовому порядку у разі несплати. Вказана сума відповідачем не відшкодована. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам\~відповідають правовідносини,\~які виникають\~з права\~ особи,\~якою сплачено\~страхові виплати\~за завдану\~шкоду,\~звернутися до\~особи,\~яка визнана\~винною у\~заподіянні такої\~шкоди,\~з позовом\~про відшкодування збитків в порядку регресу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є така сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових плат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частинами 1, 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст.6 цього Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.9 цього Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Згідно з п.21.4. ст.21 Закону, у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, особа несе відповідальність, встановлену законом. Згідно приписів п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 вищевказаного Закону, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія автотранспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Нормами ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Пленум ВССУ в п.4 Постанови від 01.03.2013 за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», визначив наступне: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з положеннями ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом частини шостої цієї статті, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Застосування судової практики. При вирішенні даної справи судом також враховується практика Верховного Суду України, зокрема викладена у постановах від 23.12.2015 у справі № 6-2587цс15, та від 21.12.2016 у справі № 760/25782/14-ц, відповідно до яких страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Висновок суду. Оскільки обставини\~ДТП,\~внаслідок якого\~було заподіяно\~збитків власнику\~забезпеченого автомобіля\~ ВАЗ\~21104,\~днз [NUMBER] \~ -\~ [PERSON] , а також наявність вини у скоєнні ДТП відповідача [PERSON] встановлені, відповідно до ч.4\~ст.82 ЦПК України\~вони не підлягають доказуванню. Позивач (який\~є страховиком\~потерпілої особи)\~виконав свої\~зобов`язання\~за договором\~добровільного страхування\~і відповідно\~до умов,\~визначених у\~ньому,\~здійснив відшкодування\~потерпілому завданих\~збитків у\~повному обсязі,\~у зв`язку з чим до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то саме відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, несе відповідальність за заподіяну шкоду, і зобов`язаний сплатити позивачу на відшкодування шкоди 23244,40 грн. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved