Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.02.2015 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На даний час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, припинили фактичні шлюбні відносини, спір між ними щодо місця проживання дитини відсутній. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить задовольнити її вимоги, а також просить проживання сина після розірвання шлюбу залишити разом з нею, стягнути з [PERSON] на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують та просять розглядати справу без їхньої участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, проти чого не заперечувала позивач у своїй заяві. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07.02.2015 року в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, а.з. № 170. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На даний час подружжя проживає окремо, не веде спільного господарства, припинили фактичні шлюбні відносини, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім`ї суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позов в частині розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Що стосується вимог щодо залишення дитини після розірвання шлюбу з позивачем, то суд в цій частині відмовляє та роз`яснює, що в разі виникнення спору між сторонами щодо проживання дитини з матір`ю, то друга сторона звертається до суду з позовом про визначення місця проживання дитини. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. На підставі ст.ст.110 - 112 СК України,

Outcome: partial