Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 18.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНСУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 4332917. Згідно умов договору про надання споживчого кредиту, сума позики становить 8200,00 грн. на строк позики 09 днів. ТОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за договором позики виконало належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 8200,00 грн. відповідачу. 04.02.2022 року між ТзОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 04-02-01/2022, відповідно умов якого ТзОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором № 4332917 від 18.06.2021 року, що укладений між ТзОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики № 4332917 від 18.06.2021 року, що укладений між ТзОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. У порушення умов договору позики, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого, станом на 28.08.2024 року, загальний розмір заборгованості, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23768,87 грн., з яких: 8200,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 15424,20 грн., - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 13,47 грн., - нараховані 3 % річних до 23.02.2022; 131,20 грн. - інфляційні втрати до 23.02.2022. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] в користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4332917 від 18.06.2021 року в розмірі 23768,87 грн., судові витрати по справі в сумі 3028,00 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.10.2024 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк, встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подала. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитних договорів відповідачем. Так, з матеріалів справи вбачається, що, відповідно до укладеного договору № 4332917 від 18.06.2021 року, [PERSON] отримала кредит в розмірі 8200,00 грн., який мав бути повернутий до 27.06.2021 року зі сплатою 1,90% в день. Згідно Договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022 року, укладеного між ТзОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги за договорами позики. Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 4332917 від 18.06.2021 року, що укладений між ТОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Відповідно до договору «Про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги» № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги за договорами позики. Згідно витягу з Додатку № 3 до Договору № 10-01/2023 «Про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги», ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 4332917 від 18.06.2021 року, що укладений між ТзОВ «АВЕНСУС УКРАЇНА» та [PERSON] , в сумі 23768,87 грн., з яких: 8200,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 15424,20 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами; 144,67 грн. - нараховані до 23.02.2022 грошові зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України. На даний час відповідачем борг за договором позики не сплачений, а тому суд визнає зобов`язання по вказаному договору позики не виконаними. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідач не подала. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 23768,87 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 3028,00 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, з поміж іншого, витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, стороною позивача подано до суду: Договір № 01-07/2024 від 01.07.2024 року «Про надання правової допомоги; Прайс-лист АО «Лігал-Ассістанс»; Заявку на надання юридичної допомоги №877 від 30.07.2024 року; Акт №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024 року; платіжну інструкцію № 0453980000 від 13.08.2024 року на суму 108000,00 грн. В той же час, з платіжної інструкції № 0453980000 від 13.08.2024 року на суму 108000,00 грн. не вбачається, що вона стосуються саме вказаної справи, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат в сумі 9000,00 грн., пов`язаних з правничою допомогою, до задоволення не підлягає, оскільки понесення позивачем таких витрат не підтверджено документально.

Outcome: partial