Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

[PERSON] 25.12.2021 р. о 23-30 год. керуючи транспортним засобом Chevrolet Evanda н.з. [NUMBER] , на нерегульованому перехресті пр. Дмитра Яворницького та вул.Княгині Ольги в м. Дніпро, рухаючись по другорядній дорозі, не виконав вимоги знаку 2.1, не надав дорогу, та скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Jetta н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався головною дорогою пр. Д.Яворницького. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2022 [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, не підлягає доказування у даній справі питання щодо винуватості [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, в результаті якої автомобіль Volkswagen Jetta н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Chevrolet Evanda н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів ЕР-206140962. Ремонтною калькуляцією від 19.01.2022 визначено розмір матеріальної шкоди, завданої володільцю транспортного засобу Volkswagen Jetta н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ, яка склала 54\~070,43 грн. 27.01.2022 [PERSON] звернулась до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 50\~180,00 грн. 04.02.2022 ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» склало страховий Акт № 36095/1 від 04.02.2022, відповідно до якого сума страхового відшкодування, спричинена в ДТП 25.12.2021, становить 50\~180,00 грн. 04.02.2022 ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» перерахувало на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 50\~180,00 грн згідно страхового акту № 36095/1 від 04.02.2022. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.п. в) п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування за пошкодження належного йому на праві власності автомобіля, який постраждав в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась за участю та з вини відповідача [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає, шо позивач обґрунтовано вимагає сплати відповідачем страхового відшкодування в межах фактичних затрат в сумі 50\~180,00 грн. При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 402,04 грн інфляційних втрат, 3478,32 грн пені, 378,41 грн трьох відсотків річних за період з 25.03.2024 р. по 24.06.2024 р., оскільки відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] не можна вважати боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання, а тому він не повинен нести відповідальність у вигляді сплати позивачу інфляційних втрат, пені та 3% річних. Відтак, відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені, 3% річних, інфляційних втрат, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА ГРУПА «ОБЕРІГ» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн та сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн суд зазначає наступне. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач при зверненні з позовом до суду очікує понести витрати на правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн, розрахунок якої наведено у позові та акті прийому передач наданих послуг від 26.06.2024 відповідно до договору про надання професійної правової допомоги № 36095/1 від 06.05.2024, укладеного між позивачем та адвокатом Стецюрою О.В., діючого на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. З огляду на викладене, у зв`язку із частковим задоволенням позову, виходячи з приписів ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 2232,97 грн судового збору та 6774,40 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial