Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (далі \~ ТОВ «ФК «ФІНСТРАСТ Україна, позивач) в особі представника Столітнього Михайла Миколайовича через систему «Електронного суду» звернулося до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.05.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір №6670092 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом 205-ОД від 10.02.2022 та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 14 000 грн.(п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (11.05.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 14000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] . Відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі «ІТС»). Для безпосереднього оформлення кредиту Відповідач в ІТС обрав бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомився з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, інформацією зазначеною в частині 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправлення (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Після прийняття Відповідачем умов Кредитного договору з ним було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний Відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А7993», після чого Відповідач отримав кредит в сумі 14000 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] . Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: «1.5.1.Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 16.06.2023 Відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (16.08.2023-14.10.2023) в межах строку договору відповідно до наступного: 14000 грн. * 1,99% = 278,60 грн.*60 календарних днів = 167126 грн. 27.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість [PERSON] по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 14000 грн. тіло кредиту та 25074 грн. нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів 16716 грн., всього 55790 грн.. Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2. Договору Факторингу Перехід від Клієнта до Фактора Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. До ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «ФІНСТРАСТ Україна» суму заборгованості в розмірі 55790 грн., з яких: 14000 грн. тіло кредиту, 25074 грн. нараховані проценти, 16716 грн. нараховані проценти за 60 календарних днів. А також стягнути сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с.102). 12.11.2024 відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву. Згідно даного відзиву, зазначає, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині тіла кредиту та нарахованих процентів, щодо нарахованих відсотків за 60 календарних днів заперечує. Свою позицію аргументував тим, що він дійсно взяв позику (споживчий кредит) в сумі 14000 грн., яка підлягає безспірному відшкодуванню. Також зазначив, що позивач не має здійснювати нарахування та вимагати стягнення процентів за користування кредитом поза межами договору, а тому позовні вимоги про стягнення з нього 16716 грн. нарахованих відсотків за 60 календарних днів, які не входили до обсягу предмету договору факторингу є безпідставними. Крім того, відповідач зазначає що розмір відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. є завищеним та має бути зменшеним до суми 1000 грн. 14.11.2024 через «Електронний суд» від представника позивача Столітнього М.М. надійшла відповідь на відзив. З доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, Позивач не погоджується та вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства з наступних підстав. Кредитний договір укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладання електронного Кредитного договору та процедура укладання електронного кредитного договору детально описана Позивачем в позовній заяві. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості Товариством в свою чергу було надано розрахунок заборгованості по кредитному Договору, який оформлений належним чином як документ Товариства, що підписаний Директором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та скріплений печаткою Товариства. При цьому чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Виходячи з наведеного, Позивач вважає, що наданий розрахунок є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості у цій справі. Зазначена правова позиція підтверджується Постановою Вінницького апеляційного суду № 131/1376/21 від 21 липня 2022 року. Враховуючи викладене, нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Таким чином, Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору. Тому просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі (а.с.110-148). З урахуванням того, що сторони скористалися правом подати відзив та відповідь на нього, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних їм висновків. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст.\~4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 1, 2 п. 1ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 17.05.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» та [PERSON] укладено договір №6670092 про надання споживчого кредиту (а.с.39-43). Відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику кредит у сумі 14000 грн. (п. 1.3. Договору) строком на 360 днів (п. 1.4. Договору) із застосуванням стандартної процентної ставки 1,99 % на день (п. 1.5.1. Договору) та зниженої процентної ставки 0,995% (п. 1.5.2. Договору), мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.6 Договору), орієнтовна реальна річна процентна ставка: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85% (п.1.7.1 Договору) за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 13458,45% (п.1.7.2 Договору), орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 114296 грн. (п.1.8.1 Договору), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 110117 грн. (п.1.8.2 Договору). У п. 2.1. Договору сторони погодили, що кредитні кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п. 9.2. Договору, цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Вказаний Договір разом із Паспортом споживчого кредиту до нього з аналогічними Договору умовами підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора «А7993», що свідчить про повне його ознайомлення із умовами кредитування в ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та повне погодження ним цих умов (п. 10 Договору, п. 7 Паспорту). Згідно з розрахунком заборгованості, складеним первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за Кредитним договором № 6670092 від 17.05.2023, загальна сума заборгованості складає 39074 грн., з яких: основна сума боргу складає 14000 грн., заборгованість за процентами 25074грн., (а.с.22-31).28-41). 27.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 6670092 від 17.05.2023, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] (а.с. 75-80). Згідно п. 1.2. Договору перехід від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, після чого ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печаткою Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Акту приймання-передачі до Договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024, Фактор та Клієнт уклали даний акт про те, що на виконання Договору Факторингу №27.05./24-Ф від 27.05.2024, укладеного між Клієнтом та Фактором, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр прав вимог за Договором, після чого, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 80 на звороті). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.105.2024, ТОВ «ФК «ФІНСТРАСТ Україна» набуло права грошової вимоги за договором №6670092 в сумі 39074 грн., з яких 14000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25074 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.33). Отже, позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набув права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 66670092. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену останньою при укладенні кредитного договору (а.с.20). Частиною 1\~статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей\~526,\~530 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту позовних вимог ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами спору виникли правовідносини в сфері договірних зобов`язань, а саме з договору кредиту. Відповідно до ч. 1ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ч. 1ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.\~12\~цього Закону є оригіналом такого документа. Як визначено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52\~Цивільного Кодексу України. За приписами частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 525\~ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти та користувався ними, однак у передбачений у договорі строк кредит не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 39074 грн., з яких: 14000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 25074 грн. - заборгованість за відсотками, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення вказаної суми заборгованості з відповідача на користь позивача. Що стосується вимог в частині стягнення нарахованих позивачем відсотків за 60 календарних днів (з 16.08.2023-14.10.2023) у розмірі 16716 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Витягом з реєстру боржників до договору факторингу Договором факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 підтверджується, що на момент переходу до позивача права вимоги до боржника [PERSON] загальна сума заборгованості за кредитним договором №66790092 становила 39074 грн., з яких: 14 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 25074 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.33). У розрахунку заборгованості складеному ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» також зазначена загальна сума боргу 39074 грн., з яких: 14 000 грн. основний борг; 25074 грн. - заборгованість за процентами (а.с.22-31). У зв`язку з чим, суд вважає відмовити позивачу в частині стягнення з відповідача відсотків за 60 календарних днів у період з 16.08.2023 по 14.10.2023 в зв`язку з недоведеністю та ненаданням доказів нарахування відсотків. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до частини 1, 3\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 39074 грн., що складає 70,04% від загальної ціни позову (55790 грн.), то із відповідачка на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1696,65 грн.. Щодо позовної вимоги про стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Статтею 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною 8\~статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 4, 5\~статті 137 ЦПК України). Частиною 6\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.11.2019 у справі №902/347/18, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). З матеріалів справи вбачається, що 17.07.2024 між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та адвокатом Столітнім М.М. було укладено договір про надання правової допомоги №17/07-2024 (а.с.73-74). Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт згідно Договору №17/07-2024 від 17.07.2024, складеного 14.08.2024 адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу загальною вартістю 10000 грн., на надання якої витрачено 10 год часу. При цьому, зазначено, що сторони претензій за надану та отриману правову допомогу один до одного не мають (а.с.32). Згідно рахунку на оплату по замовленню № 4096/14/08 від 14.08.2024 визначено перелік робіт, послуг виконаних адвокатом із зазначенням їх вартості, зокрема: зустріч адвоката та клієнта, для надання первинної консультації та аналізу даних документів 1 год. / 1000 грн.; аналіз практики та правових позицій Верховного суду у даних правовідносинах, ознайомлення та аналіз норм чинного законодавства, необхідного для застосування при підготовці позовної заяви 1 год. / 1000 грн.; оформлення додатків до позовної заяви та направлення адвокатського запиту 3 год. / 3000 грн.; підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №6670092 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , подання позовної заяви до Канівського міськрайонного суду Черкаської області, підготовка та подання клопотань 4 год. / 4000 грн.; підготовка адвоката до судових засідань, участь у судових засіданнях за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором №6670092 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] (а.с.21). Як зазначалося вище, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України). Тому, відповідач скористався своїм процесуальним правом на звернення до суду із запереченнями щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, які можуть бути стягнуті. При визначенні розміру витрат на правову допомогу, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, суд враховує той факт, що справа розглядалася в порядку спрощеного провадження, як малозначна, з ціною позову у розмірі 55790 грн.; складність справи та відсутність детального (конкретизованого) аналізу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд вважає, що заявлена позивачем сума є необґрунтованою, не співмірною та не відповідає критеріям розумності та справедливості. Оцінюючи в сукупності надані докази, а також беручи до уваги, що відповідачем у відзиві на позов заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial