Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

У серпні 2024 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що згідно договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Бородянської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2938,\~вона придбала у попереднього власника [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Під час укладення договору купівлі-продажу нотаріусом було перевірено, що відчужуваний будинок [ADDRESS] на момент продажу не заставлений, у спорі, під забороною (арештом) не перебуває. По сусідству із її (позивача) житловим будинком розташований житловий будинок [ADDRESS] , власниками якого були [PERSON] та [PERSON] . При цьому ні [PERSON] , ні [PERSON] не є родичами позивача та попереднього власника [PERSON] . У липні 2024 року у процесі підготовки документів для вчинення договору дарування житлового будинку [ADDRESS] , позивач дізналася про наявність обтяження у вигляді заборони на належний їй житловий будинок. З інформаційної довідки від 04 липня 2024 року встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження за номером 662404, предметом якого є житловий будинок [ADDRESS] , що внесений 13.07.2004 року Макарівською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення від 06.07.1965 року, при цьому у графі «власник» вказано [PERSON] . Позивач вважає, що вказане вище обтяження на належний їй житловий будинок зареєстровано безпідставно та помилково, оскільки боржник [PERSON] є володільцем іншого будинку по [ADDRESS] , а саме житлового будинку [ADDRESS] , та ніколи не був ні власником ні користувачем житлового будинку [ADDRESS] . З метою зняття заборони позивач звернулася до Київського обласного державного нотаріального архіву, який листом підтвердив наявність вищевказаного запису про обтяження та надіслав копію листів справи № 44 Реєстру заборон відчуження жилих будинків та іншого нерухомого майна за період 1958-1968 років, де за № 101 зроблено запис про надання Підсобним господарством Макарівського району 06 липня 1965 року грошової позики у розмірі 500 карбованців [PERSON] , при цьому місце знаходження його будинку вказано [ADDRESS] . Макарівська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у скасуванні заборони, посилаючись на те, що усі справи передані до архіву. Враховуючи наведене, наразі відсутні можливості у позасудовому порядку вирішити питання щодо скасування заборони. Помилковий запис про обтяження житлового будинку позивача порушує її право як власника вказаного будинку. Оскільки арешт за таких обставин може бути знятий лише в судовому порядку, позивач просила зняти заборону (архівний запис) з житлового будинку [ADDRESS] , накладену Макарівською районною державною нотаріальною конторою 13 липня 2004 року, на підставі повідомлення б/н від 06 липня 1965 року (реєстраційний номер обтяження 62404). Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 20 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду в судовому засіданні. Від представника позивача адвоката Живаги О.В. надійшла заява, у якій він просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач Макарівська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, відповідно до листа просила розглянути справу без його участі, заперечень не має. Дослідивши матеріали вказаної справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Бородянської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2938, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 7, 8). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04 липня 2024 року (а.с. 9), у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона (архівний запис), яка накладена на житловий будинок [ADDRESS] . Власником зазначеного майна вказано [PERSON] . Підставу обтяження вказано повідомлення б/н від 06 липня 1965 року, Баб. підсоб. господар. (зареєстровано Макарівською районною державною нотаріальною конторою 13 липня 2004 року за № 62404). Згідно записів будинкової книги та матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] , [PERSON] ніколи не був зареєстрований у вказаному будинку [ADDRESS] та не був його власником (а.с. 51-54, 55-64). Згідно листа Бабинецького старостинського округу Бучанського району Київської області від 17 липня 2024 року № 12.1-08/2/5249, [PERSON] з 29 травня 1969 року по день смерті [INFO] був зареєстрований у [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно з копіями матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] , власниками вказаного будинку [ADDRESS] були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16-22). Як вбачається із копії матеріалів справи № 44 Реєстру заборон відчуження жилих будинків та іншого нерухомого майна за період з 1958 по 1968 роки, за № 101 зроблено запис про надання Бабинецьким підсобним господарством Макарівського району 06 липня 1965 року грошової позики у розмірі 500 карбованців [PERSON] , який проживає у [ADDRESS] (а.с. 10, 11-13). З викладеного вбачається, що існують два окремі житлові будинки, арешт накладався на майно [PERSON] , який проживав у житловому будинку [ADDRESS] та ніколи не проживав у будинку позивача, а тому накладення арешту на житловий будинок, який належить позивачу, у зв`язку із отриманням грошових коштів іншою особою, а саме [PERSON] , є помилковим. Таким чином, заборона на відчуження нерухомого майна житлового будинку [ADDRESS] , порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює розпоряджання даним майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені судом обставини справи, оскільки заборона на вказаний житловий будинок [ADDRESS] накладена помилково, з огляду на те, що така заборона накладена на майно позивача, тоді як підставою накладення заборони було отримання грошових коштів іншою особою, а саме [PERSON] , який не був власником та не був зареєстрований у житловому будинку [ADDRESS] та мав у власності інший житловий будинок, а саме [ADDRESS] , що і було зазначено у Реєстрі заборон відчуження жилих будинків та іншого нерухомого майна, то суд вважає, що за таких обставин необхідно задовольнити позов та зняти заборону (архівний запис) з житлового будинку [ADDRESS] , накладену Макарівською районною державною нотаріальною конторою 13 липня 2004 року, на підставі повідомлення б/н від 06 липня 1965 року, (реєстраційний номер обтяження 62404).

Outcome: approved