Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивач АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує тим, що банк за допомогою проекту Monobank за заявою клієнтів встановлює кредитні ліміти та здійснює дистанційне банківське обслуговування. 28.08.2021 року банк та [PERSON] підписали анкету-заяву про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору банк відкрив відповідачці поточний рахунок № [NUMBER] та встановив ліміт використання кредиту в розмірі 20000 гривень. Відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту у строки та на умовах, визначених Умовами та правилами, а також Тарифами, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 12807,32 грн., яка складається із залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту). Позивач прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 12807,32 грн. (залишок заборгованості за тілом кредиту), сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі матеріалів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, у спорах про стягнення кредитної заборгованості предмет доказування становлять: факт укладення договору, досягнення згоди та ознайомлення сторонами з істотними умовами договору (зокрема, щодо суми кредиту, строків та умов його повернення, сплати процентів за користування кредитом та відповідальності за порушення умов договору), а також факт надання кредитних коштів. Судом встановлено, що 28 серпня 2021 року [PERSON] , шляхом особистого підписання анкети-заяви, приєдналася до договору про надання банківських послуг ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». /а.с.16/ Анкетою-заявою передбачено відкриття поточного рахунку в АТ «Універсал Банк» та встановлення кредитного ліміту на суму, зазначену у мобільному додатку monobank. При цьому, позичальник засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем. У заяві\~ [PERSON] підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, і що вказані документи складають договір про надання банківських послуг. /18-26/ Згідно довідки за підписом представника АТ «Універсал Банк» - адвоката Павленка С.В. 28.08.2021 року [PERSON] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановлено кредитний ліміт в розмірі 20000 гривень. /а.с.15/ Разом з тим, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018\~ № 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Саме такий висновок сформульовано у постанові ВС від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц. Як вже зазначалося, з урахуванням положень ст.1054 ЦК України банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Втім, банком не надано виписок за картковим рахунком позичальника або інших належних доказів на підтвердження видачі кредиту, його розміру та наявної заборгованості. Надана довідка про встановлення кредитного ліміту, самостійно складена представником банку адвокатом Павленко С.В., не є первинним документом та належним доказом надання кредитних коштів позичальнику. Сам по собі розрахунок заборгованості також не є достатнім та належним доказом на підтвердження отримання кредитних коштів. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (ч.1 ст.80 ЦПК України) Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, позивач не довів належними та достатніми доказами отримання відповідачем кредитних коштів та наявність заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку. Враховуючи викладене,\~заявлені позовні\~вимоги є\~необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог, у відповідності до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed