Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що з 2015 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Всією родиною вони виїхали у квітні 2022 року до Німеччини. Після оформлення документів біженців та отримання допомоги, дружина [PERSON] поїхала в Україну 06.06.2022, та більше в Німеччину не поверталась. З цього часу він проживає в Німеччині з дітьми сам, самостійно їх виховує та утримує. Наголошував, що діти мають певні захворювання, зокрема син [PERSON] є дитиною інвалідом. За час перебування у Німеччині він займається лікування дітей, їх освітою та іншими побутовими питаннями. Вважає, що зміна місця проживання дітей буде супроводжуватись для них стресом, особливо для дитини-інваліда. Зазначав, що він офіційно працевлаштований в України, має у власності житло, також є житло у його матері - бабусі дітей, яка зараз також проживає в Німеччині разом з ними. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Просить визначити місце проживання дітей: [PERSON] та [PERSON] з ним. Судові засідання здійснювались за участю позивача в режимі відеоконференцзвязку, на яких він був присутній. Підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. [PERSON] в судові засідання не з`являлась. Представник [PERSON] - адвокат Молчанова Н.В. приймала участь у судових засіданнях. Просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зазначала, позивач у Німеччині не працює, отримує лише виплати як біженець. Орган опіки та піклування не надав висновок щодо доцільності місця проживання дітей з батьком, не були обстежені умови проживання дітей. Окрім цього, звертала увагу, що дозволу на проведення лікування дітей, їх мати [PERSON] не надавала, отже позивач діяв не в інтересах дітей. Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей, тому доводи відповідача в частині того, що не утримує дітей мати, не відповідають дійсності. Представник органу опіки та піклування Краматорської міської ради у судовому засіданні був присутній, зазначав, що немає можливості надати висновок органу опіки та піклування у зв`язку з тим, що діти знаходяться за межами України, а мати перебуває у складі Збройних сил України. У судовому засіданні з`ясовано думку дитини [PERSON] , який зазначив, що дійсно з 2022 року він проживає з батьком [PERSON] , бабусею та братом [PERSON] у Німеччині. У будинку, де вони проживають у нього є окрема кімната, є все необхідне для навчання. Він відвідує школу, спортивні секції. Бажає проживати з батьком. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2023 року залучено до участі у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про визначення місця проживання дитини - орган опіки та піклування Краматорської міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року витребувано з [INFO] інформацію щодо проходження [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , військової служби у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, витребувано з [INFO] інформацію щодо проходження [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , військової служби у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року витребувано з органу опіки та піклування Краматорської міської ради висновок щодо доцільності визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року у задоволенні клопотання [PERSON] про передачу справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визначення місця проживання дитини на розгляд до іншого суду - відмовлено. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2024 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні до спільного розгляду в цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визначення місця проживання дітей. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року провадження у справі № 202/14959/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визначення місця проживання дитини зупинено до припинення перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 червня 2024 року ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визначення місця проживання дитини до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, представника третьої особи, думку дитини, дослідивши докази по справі, приходить до таких висновків. 18 серпня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 09 січня 2019 року, актовий запис № 409. Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління у Донецькій області 15 грудня 2020 року, актовий запис № 593, та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 13 вересня 2016 року, актовий запис № 729. [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 10.12.2021 Управлінням праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради. [PERSON] , згідно довідки про реєстрацію місця проживання Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради № 21421 від 20 травня 2020 року, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії трудової книжки [PERSON] працює у комунальному виробничому підприємстві «Краматорська тепломережа» на посаді водія автотранспортних засобів. Директором комунального виробничого підприємства «Краматорська тепломережа» була надана характеристика від 14.07.2023, відповідно до якої [PERSON] позитивно характеризується за місцем роботи. Згідно копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № [NUMBER] від 03.12.2020 [PERSON] непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, ст. 8а Міністерства оборони України № 2-94. Позивач у власності має житло, що підтверджується наданою копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.09.2015. Згідно інформації від 14.12.2023, наданої класним керівником [PERSON] , учня 6-В класу ЗЗСО № 12 ім. Степана Чубенка, батько дитини [PERSON] брав участь у вихованні сина. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 18.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 409 - розірвано. 27 квітня 2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська у справі № 202/10401/22 був видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.12.2022 року та до досягнення старшою дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] , а в подальшому у розмірі однієї чверті усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . Позивачем надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень № [NUMBER] за період з 08.12.2022 по 31.07.2023. Наказом начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки [INFO] № 224 від 26.09.2022 [PERSON] призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації під час воєнного стану резервістів та військовозобов`язаних відповідно до списку в, які призвані і відправлені в складі команди [NUMBER] батальйон резерву. Згідно довідки, виданої командиром військової частини [NUMBER] № 1553/3858 від 25.10.2023 молодший сержант [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] . Позивачем [PERSON] надано житловий договір від 01.05.2022, укладений між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до параграфу 2 зазначеного договору, оренда починається 08.04.2022, до 07.04.2023. Термін оренди продовжується на 1 рік, якщо він не припиняється однією зі сторін до закінчення терміну дії. Об`єктом оренди є квартира в будинку, яка включає чотири кімнати, 1 кухню, ванну кімнату та 2 коридора. [PERSON] , Центром зайнятості округу Тюбінген було затверджено виплати з 01.09.2024 по 28.02.2025 у розмірі 1 351,67 Евро. Грошова допомога виплачується щомісячно наперед. [PERSON] навчається в класі G6 школи Кірнбах Спеціалізованого педагогічного освітньо-консультативного центру від 09.09.2024, що підтверджується довідкою від 09.09.2024. Директором школи надано звіт про результати навчання за 2023/24 рік, в якому зазначено, що [PERSON] до шкоди ходить із задоволенням, добре інтегрувався у класі. Добре орієнтується протягом навчального дня за допомогою розкладу занять із символами та усних вказівок учителів, зазвичай відкритий і мотивований та уроках і завжди доброзичливий до вчителів. [PERSON] навчається в класі VKL WRS школи [PERSON] початкової та середньої школи з професійним нахилом, що підтверджується довідкою від 09.09.2024. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у Німеччині зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , дата реєстрації 11.04.2022, що підтверджується довідками Сервісного центру з обслуговування громадян в м. Дуслінгені. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у частині восьмій статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150-152, 154, 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Право дитини на належне батьківське виховання гарантоване законом. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (частина перша статті 160 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень частини четвертої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я в якому вона проживає. Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати або зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини (пункт 16 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)). Подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і насамперед повинні бути визначені та враховані інтереси дитини з огляду на об`єктивні обставини спору, а вже тільки потім права батьків (постанова Верховного Суду 09 лютого 2023 року у справі № 753/572/20, провадження № 61-9115св22). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». Сама по собі обставина проживання дитини за кордоном (незалежно від того чи вивезена дитина за кордон до звернення до суду з позовом про визначення місця її проживання чи після) не впливає на вирішення судами України спору про визначення місця її проживання (Постанова Верховного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19). Як встановлено судом на теперішний час діти [PERSON] та [PERSON] проживають у Німеччині, разом з батьком [PERSON] . [PERSON] створив належні умови для розвитку дітей, їх навчання, піклується про дітей, займається їх вихованням. Дитина [PERSON] при висловленні своєї думки зазначив, що батько піклується про нього, та він бажає проживати з батьком. Думка дитини [PERSON] не заслуховувалась судом, з врахування доводів, зазначених батьком, та наданих документів щодо стану здоров`я, як дитина, яка не зможе висловити свою думку. Суд вважає, що визначення місце проживання дітей із батьком відповідатиме найкращому забезпеченню інтересів дітей. Щодо відсутності висновку органу опіки та піклування. Відповідно до ч.ч. 5,6 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Представник органу опіки та піклування Краматорської міської ради письмово повідомив суд 21.12.2023 про неможливість надання висновку щодо визначення місця проживання дітей. Зазначив, що родина [PERSON] виїхала з м. Краматорськ, і переїхала до Німеччини. [PERSON] вступила до лав ЗСУ. Малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишились проживати в Німеччині разом з батьком, [PERSON] . Орган опіки та піклування не має можливості згідно ч. 5 ст. 19 СК України обстежити умови проживання батька, тому не може надати обґрунтованого висновку про визначення місця проживання дітей. [PERSON] 07.08.2024 звертався із заявою до Краматорської міської ради про вжиття заходів щодо виконання службових обов`язків органом опіки та піклування, які покладені на них законом, на яку була надана відповідь від 27.08.2024 № Б-581-1-7/310, в якій повідомлялось, що орган опіки та піклування не може надати обґрунтованого висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , та [PERSON] , у зв`язку з тим, що діти не проживають на території м. Краматорськ, обстежити умови проживання неможливо, з`ясувати думку малолітнього [PERSON] , неможливо. Мати дітей знаходиться на військовій службі, що також унеможливлює перевірити умови її проживання, з`ясувати її думку з цього питання. Також надавалась відповідь [PERSON] й службою у справах дітей Краматорської міської ради щодо неможливості надання висновку. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 523/19706/19 висловила такі висновки про застосування норм права. Передбачена частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у відповідних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. У разі, якщо з тих чи інших причин такий висновок отримати не можна, суд має вирішити спір за наявними у справі доказами. Якщо з тих чи інших причин орган опіки та піклування відмовиться надати свій висновок у справі, де за приписами частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України надання ним такого висновку є обов`язковим, ця обставина не означає неможливості розгляду та вирішення спору. Протилежний підхід є рівнозначним відмові у доступу до правосуддя і означав би порушення положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід має загальний характер і є цілком справедливим для випадків, коли не було отримано письмового висновку органу опіки та піклування при розгляді справ, де участь органу опіки та піклування є обов`язковою, з огляду на неможливість надати такий висновок, зокрема, у зв`язку із перебуванням дитини за межами країни, перебуванням дитини на непідконтрольній території, неможливості встановити місце фактичного перебування дитини з одним із батьків тощо. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визначення місця проживання дітей, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved