Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

09 жовтня 2024 року до суду за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.. В позовній заяві позивач зазначила, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 26 вересня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач є працездатним та має можливість заробляти кошти, служить у Військово-Морських Силах України, однак добровільно кошти на утримання дитини не надає, а дитина перебуває повністю на її утриманні. А тому, просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 01 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог\~ст. 178 ЦПК України\~відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] 18 листопада 2024 року отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 01 листопада 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку ухвали до електронного кабінету. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд вирішив розглядати справу за наявними матеріалами. Розгляд справи проводиться без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13\~ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК\~України \~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що\~шлюб\~між\~сторонами\~зареєстровано\~26 вересня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 876 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6, зворотня сторона). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не надає матеріальну допомогу позивачеві для належного утримання їх дитини. Дитина проживає з позивачем [PERSON] і перебуває на її утриманні, що не спростовано відповідачем. Позивачем зазначено, що відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні та вихованні дитини, служить у Військово-Морських Силах України. Доказів, що відповідач має інших утриманців та скрутне матеріальне становище, суду не надано. Таким чином, відповідач [PERSON] є працездатний, за інформацією позивачки служить у Військово-Морських Силах України (що не спростовано відповідачем), інших утриманців не має, а тому має змогу надавати своїй дитині матеріальну допомогу, однак добровільно дану допомогу не надає. Згідно зі\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає 2563 грн (50% = 1281,50 грн). Оскільки відповідач [PERSON] не має жодних інших утриманців, є працездатною особою, то має забезпечити дитині не тільки мінімальний рівень життя, а гідний рівень, виходячи з принципу добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України). Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~ 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, варто зазначити, що Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" Case of HUNT v. UKRAINE, №31111/04, § 54). Оскільки відповідач [PERSON] не має жодних інших утриманців, є працездатною особою, служить у Військово-Морських Силах України та отримує стабільний щомісячний дохід, то він має забезпечити дитині не тільки мінімальний рівень життя, а достойний рівень, виходячи з принципу добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України). За віком відповідач [PERSON] є працездатною особою, доказів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я станом на момент розгляду справи в суді, які б унеможливлювали сплату ним аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 від його доходів суду не подав, інших утриманців не має, то за таких обставин суд дійшов висновку про можливість стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 від його доходів. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому розмір аліментів необхідно визначити в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку\~(доходу) боржника, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з 12 серпня 2024 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття. Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до\~\~ст.\~191\~\~СК\~України\~ аліменти на\~\~дитину\~\~присуджуються\~\~за\~рішенням\~суду\~від\~дня\~пред`явлення\~позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тому необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за\~ один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved