Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вони разом із відповідачем є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про дітей, позивач вимушена звернутись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Позивач в судове засідання не з`явилася, з`явилася її представник [PERSON] , позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В судове засідання з`явилися свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Із сукупності відомостей, що містяться у витягах з Реєстру Одеської територіальної громади №2024/010393496 від 29.08.2024 року та №2024/010393502 від 29.08.2024 року, листі Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №209ел/01-09 від 12.02.2024 року вбачається, що [PERSON] та її малолітні сини, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Однак, з показань свідків та зі слів самої позивачки слідує, що остання разом із дітьми фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності матері позивачки, [PERSON] , що підтверджується довідкою «Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каркашадзе 9» від 07.01.2024, висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від 08.10.2024; копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] від 30.08.2024, показаннями свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , наданими під час допиту. Допитані у судовому засіданні свідки у визначеному судом порядку надали наступні пояснення щодо предмета спору. [PERSON] пояснила, що є матір`ю позивачки та бабусею малолітніх дітей, з народження приймає активну і безпосередню участь у вихованні онуків, а відтак є свідком окреслених у позовній заяві обставин. Свідок підтвердила, що позивачка та відповідач деякий час проживали у незареєстрованому шлюбі, в результаті чого у 2016 році народились діти-близнюки. Надала пояснення щодо обставин бездіяльності батька у виховані дітей, зазначила, що запевнення [PERSON] щодо його заінтересованості в участі у житті синів, заявлені відповідачем у ході розгляду аналогічної справи у 2019 році, залишились на словах, фактично останній зник, з дітьми не спілкувався, не вітав їх зі святами та взагалі жодного разу не виявляв бажання бачитись із малолітніми [PERSON] та [PERSON] - як результат, діти батька навіть не пам`ятають, іншим чином не допомагав. Також свідок підтвердила, що усе матеріальне та організаційне забезпечення дітей здійснюється виключно їх матір`ю, донькою [PERSON] та їх родиною, зокрема, онуки навчаються у приватній школі, МАШО (Міжнародна академічна школа «Одеса»), оплату за яку здійснює дідусь дітей, батько позивачки. Окремо бабуся [PERSON] та [PERSON] пояснила, що [PERSON] відомі контакти як Позивачки, так і самої [PERSON] , однак жодної ініціативи з боку батька не фіксувалось. Водночас свідок заперечила факт створення з боку матері будь-яких перешкод у спілкуванні батька із синами та налагодженні їх взаємовідносин в цілому. Також матір [PERSON] повідомила суд, що востаннє особисто бачилась із відповідачем 01.01.2019 року, після чого [PERSON] покинув дім. [PERSON] пояснила, що з 2017 року працювала нянею у позивачки та надавала допомогу у догляді і вихованні [PERSON] та [PERSON] , за необхідності продовжує її надавати і сьогодні. Зазначила, що її остання зустріч із [PERSON] відбулась у період з грудня 2018 року по січень 2019 року, з того моменту батька дітей не бачила. На запитання суду щодо спілкування батька із дітьми, свідок повідомила - не спілкуються. Свідок підтвердила, що матеріально та організаційно дітей забезпечує лише їх матір, батько жодної участі ані у забезпеченні, ані у вихованні синів не приймає, вказала, що позивачка ніколи жодним чином не перешкоджала та не перешкоджає налагодженню спілкування батька із дітьми. Також свідок підтвердила проживання дітей із матір`ю [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності матері позивачки - [PERSON] ; за вказаною адресою під час надання допомоги у догляді за дітьми [PERSON] жодного разу [PERSON] не бачила. [PERSON] представився нареченим матері дітей [PERSON] , вказав, що проживає однією родиною з нею та дітьми. У ході допиту, [PERSON] повідомив суд, що жодного разу останній не бачив [PERSON] ані за місцем проживання дітей, ані в школі, ані на сімейних святах, ані на жодних інших заходах. Також свідок підтвердив відсутність з боку батька будь-якої матеріально-організаційної допомоги у вихованні та турботі про фізичний та духовний розвиток дітей та вказав, що оплату за школу здійснює дідусь дітей, батько [PERSON] . [PERSON] також пояснив суду, що [PERSON] та [PERSON] , окрім школи, також відвідують спортивну секцію та уроки англійської мови, що сприяє їх освітньому і фізичному розвитку. [PERSON] пояснила, що є подругою позивачки з 16 років. Свідок повідомила, що її донька відвідує одну школу із синами позивачки та є однокласницею останніх, вказала, що знайома з відповідачем, однак з початку навчання у школі (з 01.09.2023) жодного разу не бачила, і під час сімейних, дитячих чи шкільних заходів [PERSON] не було, зазначила, що ініціатива у налагодженні спілкування та факти спілкування з боку відповідача відсутні. Також [PERSON] підтвердила факт бездіяльності [PERSON] щодо надання фінансової підтримки у вихованні, навчанні та розвитку дітей. Про факт перешкоджання у спілкуванні батька з дітьми з боку позивачки - заперечує. Судом встановлено, що раніше позивачка вже зверталась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2020 року у справі №522/12131/19 у задоволенні позову відмовлено. У зазначеному рішенні вказано, що батько дітей, [PERSON] , має бажання спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні. З висновку Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-11/1069/3вих. від 08.10.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що 03.09.2024 року спеціалістами відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради проведено обстеження житлово-побутових умов проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] з матір`ю [PERSON] , бабусею [PERSON] , та дідусем [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . У ході обстеження з`ясовано, що умови проживання добрі, матір створила належні умови для проживання, відпочинку та всебічного розвитку дітей. Дослідивши умови проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] , орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей. Крім того, судом встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] є учнями 2-Г класу Міжнародної академічної школи «Одеса». Згідно з наданою навчальним закладом характеристикою [PERSON] та [PERSON] останні характеризуються як активні, старанні та охайні учні, доглянуті діти. З дослідження вказаних характеристик також вбачається, що матір дітей [PERSON] постійно бере активну участь у житті класу, завжди цікавиться успішністю та поведінкою, натомість - з моменту прийому дітей до школи, їхнього батька, [PERSON] , не бачили. Згідно копій квитанцій про оплату за навчання та харчування в МАШО за 2023-2024 навчальні роки, оплачує вказані послуги батько позивачки - [PERSON] . З Довідок ТОВ «Кінд» від 30.08.2024 року та копій медичний декларацій встановлено, що діти, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мають сімейного лікаря, який у разі необхідності надає медичну допомогу (медичні декларації №0001-0326-5ХФО щодо [PERSON] , та № 0001-2ЕН6-5ХАО щодо [PERSON] ), проходять систематично огляд лікарем та є соматично здоровими. Згідно довідки за підписом тренера секції з футболу МАШО [PERSON] від 08.11.2024 року та довідки «ФОП [PERSON] » з секції боксу №:001/24 від 25.01.2024 року діти відвідують вищевказані спортивні секції, оплата здійснюється позивачкою, батька дітей жодного разу на тренуваннях не бачили. Відповідно до Розрахунків заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , (ВП № [NUMBER]), виданих Малиновським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі: від 01.01.2024 - за період з серпня 2023 по грудень 2023 року - заборгованість становить 73 440, 00 грн; від 25.06.2024 - за період з січня по червень 2024 року, - 148 463, 24 грн. Згідно з ч.2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1, 2 ст. 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року по справі № 459/3411/17 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд на перше місце має ставити «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має грунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів. З дослідження наданих позивачем письмових доказів та показань свідків вбачається, що відповідач [PERSON] не бере жодної участі у матеріально-організаційному забезпеченні, вихованні та розвитку дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач не застосував способів урегулювання питань щодо встановлення порядку зустрічей/спілкування з дітьми, передбаченими законодавством України, не ініціював їх перед відповідними органами, що підтверджується копією Листа-відповіді на адвокатський запит представника позивача Служби у справах дітей Одеської міської ради № 07/10 від 02.01.2024 року. Відповідачем не надано суду жодних заяв, доказів того, що він намагається виконувати свої батьківські обов`язки відносно неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, не спілкується з ними, від виховання синів самоусунувся, не відвідує дітей, не піклується про їх фізичний та духовний стан, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, станом їх здоров`я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості талантів, розумових і фізичних здібностей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає. Таким чином, сукупне та всебічне дослідження отриманих судом доказів, дає підстави для висновку про самоусунення відповідача від здійснення батьківських обов`язків відносно малолітніх синів. Згідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За таких обставин суд вважає можливим позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved