Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з вищевказаним позовом,\~в обґрунтування\~якого зазначила, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1821183400:04:002:0037, загальною площею 3,3682 га, що розташована на території Новоборівської селищної ради (до об`єднання Небізької сільської ради) Житомирського району Житомирської області, щодо якої вона 19.06.2008 року уклала з відповідачем договір оренди землі. За умовами вказаного договору позивач передав відповідачу в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку. В подальшому 25.07.2016 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду про внесення змін до вищевказаного договору оренди землі. Позивач зазначає, що в порушення умов укладеного договору, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання і за 2022-2023 роки не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою. Врегулювати спір з відповідачем в добровільному порядку неможливо, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач просить\~суд розірвати договір оренди землі, укладений між [PERSON] та Приватним підприємством «ВВ АГРО» щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1821183400:04:002:0037, загальною площею 3,3682 га, що розташована на території Новоборівської селищної ради (до об`єднання Небізької сільської ради) Житомирського району Житомирської області, стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 06.12.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на зазначене вище, враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1\~статті 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено,\~що на\~підставі Державного\~акта на\~право власності\~на земельну\~ділянку серії\~ЯБ №324894\~виданого Володарсько-Волинською\~районною державною\~адміністрацією 10.04.2006\~року[PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 1821183400:04:002:0037, загальною площею 3,3682 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Небізької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Державна реєстрація речового права права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1821183400:04:002:0037 проведена 02.12.2017 року, номер запису про інше речове право: 23808002, строк дії: 17 років, орендодавець: [PERSON] , орендар: ПП «ВВ Агро», код ЄДРПОУ: 35689130. Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.11.2023 року (а.с. 13). Згідно копії договору оренди землі від 19.06.2008 року з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 25.07.2016 року, що укладено між [PERSON] та ПП «ВВ Агро», орендодавець [PERSON] надає, а орендар ПП «ВВ Агро» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,3682 га, кадастровий номер 1821183400:04:002:0037, яка розташована на території Небізької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 17 років, та згідно п.11 Договору оренди вносить орендну плату до 31 грудня поточного року. Орендна плата за кожен рік користування земельною ділянкою складає 7% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, передача сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (а.с.10-12). \~ \~ \~ \~Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу [PERSON] за 2022 рік та 2023 рік дохід за ознакою доходу 106 надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду або суборенду не нараховувався. Частиною 1\~ст. 14 ЦК України\~визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах,\~встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1,2 \~ст. 651 ЦК України,\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі»\~в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13\~Закону України «Про оренду землі»,\~договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про оренду землі»\~істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями ст.ст. 21, 22\~Закону України «Про оренду землі»,\~орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі. Відповідно до ч.1\~ст. 32 Закону України «Про оренду землі»\~у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених\~ст.ст. 24\~і\~25\~цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~Земельним кодексом України\~та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої\~статті 141 ЗК України,\~підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Правова позиція Верховного суду з даного приводу викладена в постанові від 25.04.2018 року по справі № 378/556/16-ц, в якій зазначено, що системний аналіз зазначених положень законодавства та порядок врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема положень ЦК України, дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. У зобов`язанні з виплати орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою позивач є кредитором, відповідач є боржником. З огляду на це в частині виконання цього зобов`язання саме відповідач був зобов`язаний довести його належне виконання, вчинене вчасно та у повному обсязі. Доказів цього суду не надано, такі обставини не встановлено. В оцінці поведінки цієї сторони Верховним Судом має бути враховано, взявши до уваги, що таке зобов`язання є грошовим, що боржник не використав альтернативний спосіб виконання свого зобов`язання шляхом внесення суми боргу в депозит нотаріуса, що мало ним бути застосовано за правилами статті 537 ЦК України. Відповідач, в порушення статті 81 ЦПК України, жодних доказів на підтвердження належного виконання свого обов`язку по сплаті орендної плати до суду не надав. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Крім того, пунктом 36 укладеного між сторонами договору оренди передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Судом встановлено, що ПП «ВВ Агро» не виконує взяті на себе зобов`язання за договором оренди землі від 19.06.2008 року, а саме не здійснило виплату орендної плати за два роки поспіль (за 2022-2023 роки), виплата якої є істотною умовою договору оренди, що свідчить про систематичність порушення вказаним товариством, як орендарем, умов договору та є підставою для його розірвання. Крім того, відповідач не скористався своїми процесуальними правами, передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Жодних доказів на спростування факту несплати позивачу орендної плати за період 2022-2023 за вищезазначеним договором оренди землі віповідачем не надано. З урахуванням наявних в справі доказів, якими підтверджується належність земельної ділянки позивачу, враховуючи ненадання відповідачем доказів на підтвердження факту виплати орендної плати за 2022-2023 роки, суд вважає наявними підстави для висновку про систематичну несплату визначеної договором орендної плати за користування земельною ділянкою, а тому\~позов [PERSON] про розірвання договору оренди землі підлягає задоволенню. Вирішуючи питання стягнення з відповідача судових витрат суд зазначає наступне. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки, при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., то згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved