Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Представник ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 64 600 гривень 00 копійок, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач, уклавши з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вказаний кредитний договір, отримав грошові кошти шляхом перерахування на картковий рахунок в розмірі 15 000 гривень 00 копійок. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачці кредит у розмірі, встановленому в договорі. У свою чергу, відповідачка не надала грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором №1048-6930 від 11.02.2022 у відповідачки виникла заборгованість, яка становить 64 600 гривень 00 копійок, що складається з: 15 000,00 грн - простроченої заборгованості за кредитом; 22 900, 00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. 28.10.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу. Відповідно ТОВ «Факторинг Партнерс» набув нового статусу кредитора за кредитним договором №1048-6930 від 11.02.2022. Ухвалою судді від 11.06.2024 відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій до суду заяві не заперечив щодо проведення судового розгляду справи у відсутності сторони Позивача та заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила. З урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між ТОВ « УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір №1048-6930 від 11.02.2022 згідно з умовами якого відповідачка шляхом підписання договору про надання кредиту отримала грошові кошти в розмірі 15 000 грн 00 коп (а.с.5-10). Відповідно до довідки про укладений договір до якого надана фінансова послуга (а.с. 24), розмір заборгованості станом на 01.08.2022 становить 37 900 грн 00 коп , що складається з: 15000,00 грн - простроченої заборгованості за кредитом; 22 900,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Згідно пункту 4.8 Договору про відкриття кредитної лінії №1048-6930 від 11.02.2022 строк кредиту 300 днів (а.с.6). Згідно п. 4.6 Договору про відкриття кредитної лінії №1048-6930 від 11.02.2022 процентна ставка становить 3,0 % в день (а.с.6). Договір підписаний Відповідачем шляхом проставлення Електронного підпису одноразовим ідентифікатором А094 (а.с. 10). Згідно договору факторингу від 28.10.2021 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» право вимоги передано ТОВ «Факторинг Партнерс» (а.с. 25-27). Зазначений кредитний договір укладений у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника. Статтею 207 ЦК України також визначено випадки коли правочин вважається укладеним у письмовій формі, а саме: якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами;або якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку;або якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно зі статтею 6 Закону Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. У відповідності до статті 8 Закону юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Статтями 3 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом. Разом з тим, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Так, у позовній заяві та у позовних вимогах позивач просить стянути з відповідачки 64 600 грн 00 коп заборгованості, однак зазначає, що прострочена заборгованість за кредитом складає 15 000 грн, а прострочена заборгованість за нарахованими відсотками складає 22 900 грн. Сума вказаної заборгованості становить 37 900 грн (15 000+22 900 = 37900). Відтак, зазначену суму слід стягнути з відповідачки. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, то суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною другою цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивач просить стягнути з відповідача 17 000 грн 00 коп витрат за професійну правничу допомогу. На підтвердження факту наданих послуг правової допомоги до матеріалів справи долучено Договір про надання правової допомоги № 15-02/2024 від 15.02.2024, укладений між адвокатським об`єднанням АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» (далі - Договір); Акт №1 прийому передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги від 09.04.2024; зі змісту якого вбачається перелік правових послуг, та сума гонорару за надання правової допомоги у розмірі 12 000 грн 00 коп; Платіжна інструкція №422780051 від 16.04.2024, в якій зазначено, що позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» оплатив АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» за надання правової допомоги 36 000 грн 00 коп за Договором №15-02/2024. З огляду на зазначене вище, суд вважає, що факт отримання позивачем правових послуг, наданих адвокатським об`єднанням АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та їх оплата підтверджена належними доказами. Відтак, витрати понесені позивачем на правову допомогу слід стягнути з відповідачки. Однак суд вважає, що заявлена сума підлягає частковому задоволенню у розмірі 8000 грн 00 коп. Відповідно з частин першої, другої статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у пропорційному розмірі від задоволення позовних вимог в сумі 1776 грн 53 коп.

Outcome: partial