Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування у порядку суброгації. Вимоги мотивовано тим, що 07.10.2021 сталася ДТП, яке скоїв [PERSON] , що підтверджується постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.12.2021 у справі № 487/7534/21. Під час ДТП обидва транспортні засоби: марки «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та марки «Subaru Forester», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. У результаті настання страхового випадку ПрАТ «СК «Перша» виплатило страхувальнику - [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 49 215,72 грн та 02.12.2021 року звернулося до ПрАТ «УАСК «АСКА» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації №ТР-15-9041, оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у ПрАТ «УАСК «АСКА» згідно полісу №ЕР/201704589. ПрАТ «УАСК «АСКА» 11.07.2022 року здійснило оплату за вказаною заявою та виплатило страхове відшкодування на користь ПрАТ «СК «Перша» у розмірі 32 636,31 грн. Невідшкодованими лишилися кошти у розмірі 16 579,41 грн. Вважаючи, що залишок невідшкодованих коштів зобов`язаний сплатити відповідач, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання, призначене на 09.00 год 11.11.2024 було відкладено на 28.11.2024 у зв`язку з неявкою сторін та клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи з наданням можливості ознайомитися з матеріалами справи. 26 листопада 2024 року надійшов відзив на позовну заяву. 28 листопада 2024 року надійшла відповідь на відзив. 28 листопада 2024 року постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 10.00 год 27.12.2024 та визнання явки представника позивача обов`язковою. 03 грудня 2024 року представником позивача подано додаткові пояснення. У судовому засіданні представник позивача Панченко Ю.В. в режимі відеоконференції суду пояснила, що 49 215,72 грн, які позивач відшкодував [PERSON] є сумою вартості відновлювального ремонту автомобіля без урахування ПДВ. У звіті №299-21 вказано суму відновлювального ремонту в розмір 55419,73 грн з урахуванням ПДВ в запчастинах. Сума 16 579,41 грн це різниця від 49 215,72 грн, тобто розміру вартості відновлювального ремонту, та 32636,31 грн, які відшкодувало ПрАТ «УАСК «АСКА» і цю різницю має відшкодувати відповідач. Позивач не звертався до ПрАТ «УАСК «АСКА» з приводу сплати страховогго відшкодування в повному розмірі, оскільки вважає, що ПрАТ «УАСК «АСКА» належно виконало свої зобов`язання і недосплачену суму вартості відновлювальної ремонту автомобіля - 16 579,41 грн має сплатити саме відповідач, оскільки це загальноприйнята практика і це передбачено ст. 1166 ЦК України. Просила суд задовольнити позов. У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Коренко Т.В. пояснила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Однак, цивільно-правова відповідальність [PERSON] - винуватця ДТП була застрахована у ПрАТ «УАСК «АСКА» згідно полісу №ЕР/201704589, відповідно до якого страхова сума за шкоду, заподіяну майну складає 130 000 грн, а за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає 260 000 грн. Отже, саме з вини ПрАТ «УАСК «АСКА» була виплачена не вся сума страхового відшкодування в межах страхового полісу, а не з вини відповідача. [PERSON] є неналежним відповідачем по даній справі, а тому позов задоволенню не підлягає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч. 1\~ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з положеннями\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 07.10.2021 сталася ДТП , у якій транспортні засоби: марки «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та марки «Subaru Forester», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , отримали механічні пошкодження. Винуватцем ДТП був [PERSON] . Дане підтверджується постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.12.2021 у справі № 487/7534/21, яка набрала законної сили 24.12.2021. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. ПрАТ «СК «Перша» виплатило страхувальнику - [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 49 215,72 грн, що підтверджується страховим актом №ТПР15-9041 від 12.11.2021, платіжним дорученням №3444 від 19.11.2021. 11 липня 2022 року ПрАТ «УАСК «АСКА» в порядку суброгації у справі №ТР-15-9041 здійснило виплату ПрАТ «СК «Перша» в розмірі 32636,31 грн, без ПДВ, за страховим полісом № ЕР 201704589. 06 червня 2023 року ПрАТ «СК «Перша» звернулася до [PERSON] з проханням сплатити у добровільному порядку 16\~579, 41 грн. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом статей\~9,\~22-29, \~35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. [PERSON] були виконані усі вимоги, що стало підставою для виплати ПрАТ «СК «Перша» страхового відшкодування в розмірі 49215,72 грн. та підтверджується поданими позивачем доказами. За змістом\~статті 993 ЦК України\~до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже,\~перехід права\~вимоги від\~страхувальника до\~страховика за\~договором добровільного\~страхування є\~суброгацією,\~яка \~регулюється ст.\~29 Закону\~України «Про\~страхування» та ст. 993 ЦК України. Суброгація випливає безпосередньо із закону і не потребує підтвердження договором страхування. Доказами наявності у страховика права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, є договір страхування і документ, який підтверджує виплату страхового відшкодування. Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди та у зв`язку з яким було виплачено страхове відшкодування і заміну в ньому кредитора. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначений порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою. Розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до\~статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначається виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу (пункт 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092). Згідно висновку у звіті №299-21 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля марки «Subaru Forester», д.н.з. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ в запчастинах, становить 55490,73 грн. Як зазначив позивач він здійснив виплату [PERSON] в розмірі 49215,72 грн, що є розміром вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Subaru Forester», д.н.з. [NUMBER] без урахування ПДВ на запасні запчастини. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] - винуватця ДТП була застрахована у ПрАТ «УАСК «АСКА» згідно полісу №ЕР/201704589, копія якого наявна в матеріалах справи. Однак, позивач звернувся до [PERSON] з вимогою про відшкодування частини несплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації. Згідно зі\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). За змістом ст. 993 ЦК України у системному зв`язку зі ст. 29 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої ним шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, обсяг відповідальності відповідача обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Однак, ліміт відповідальності страховика [PERSON] за шкоду майну, згідно полісу №ЕР 201704589, становить 130000,00 грн. Розмір завданої шкоди ДТП 07.10.2021 не перевищує ліміт відповідальності страховика, а сума 16579,41 грн, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, є недоплаченою сумою вартості відновлювального ремонту (страхової виплати) автомобіля страховою компаніє ПрАТ «УАСК «АСКА», а не різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Окрім того, суду не надано переконливих доказів того, що 32636,31 грн, яку ПрАТ «УАСК «АСКА» сплатило ПрАТ «СК «Перша», є кінцевою сумою сплати. При цьому представник позивача зазначила, що позивач до ПрАТ «УАСК «АСКА» з приводу погашення усієї суми страхового відшкодування не зверталося. Причини невиконання ПрАТ «УАСК «АСКА» зобов`язань по відшкодування страхової виплати в повному розмірі, якщо таке мало місце, суду не відомі. Клопотань про залучення ПрАТ «УАСК «АСКА» як відповідача або співвідповідача позивач не подавав. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можлива за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність (Постанова Верховного України від 02.12.2015 у справі №6-691цс15) Жодну із цих підстав, яка б слугувала підставою для звернення з даним позовом та задоволення заявлених вимог, позивачем не наведено та належними доказами не підтверджено. Посилання позивача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №911/482/17 є недоречним, оскільки в даній справі розмір заподіяної шкоди не є предметом даного спору. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, наданих сторонами, суд доходить до висновку, що заявлений позов до відповідача є недоведеним та задоволенню не підлягає. Ураховуючи, що судом вирішено відмовити в задоволенні позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed