Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

До Новобузького районного суду Миколаївської області надійшов цивільний позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до відповідача [PERSON] за яким позивач просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 56374,90 гривень та судових витрат по справі. Позов мотивований тим, що 08.08.2021 р. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме, відповідач [PERSON] керуючи транспортним засобом «FORD», реєстраційний номер [NUMBER] , порушив правила дорожнього руху, допустив зіткнення з транспортним засобом «MERCEDES», реєстраційний номер [NUMBER] , в наслідок чого транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.10.2021 р., у справі № 489/5632/21, відповідач визнаний винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, цивільно-правова відповідальність якого на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Вказуючи, що МТСБУ здійснило регламенту виплату потерпілій особі, також понесло витрати на збір документів, то позивач просить стягнути з відповідача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 56374,90 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою від 02.07.2024 року провадження у справі відкрито та призначено до судового засідання у спрощеному позовному провадженні. 17.09.2024 року від представника відповідача, адвоката Ю.Мотельчук на адресу суду надійшло клопотання про витребування доказів у АТ "ПРОСТО". Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 17.09.2024 року витребувано у\~АТ "ПРОСТО"\~(раніше\~АТ "ПРОСТО-страхування") інформацію щодо: - строку дії договору страхування на підставі якого видано поліс №АР728485 із строком дії з 13.10.2020 року до 12.10.2021 року ; - строку дії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР728485. У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Судом встановлено, 08.08.2021 о 10:45 год. в м. Миколаєві на перехресті Херсонського шосе та вул. 1-а Інгульська, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом FORD FOCUS, з державним номерним знаком [NUMBER] , рухаючись по Херсонському шосе від вул. Будівельників в бік вул. 1-а Інгульська, перед перехрестям з вул. 1-а Інгульська був не уважний, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом MERCEDES-BENZ A170 CDI, з державним номерним знаком [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.10.2021 року [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувалась. В подальшому до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування звернулась [PERSON] (а.с.6,7). Відповідно до Звіту № 220-21 від 03.09.2021 року про незалежну оцінку майна з визначення вартості збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля MERCEDES-BENZ A170 CDI, з державним номерним знаком [NUMBER] , на дату ДТП 08.08.2021 року становить 114838,80 грн. (а.с.14-33). Відповідно до розрахунку вартості КТЗ MERCEDES-BENZ A170 CDI, з державним номерним знаком [NUMBER] після ДТП та розміру регламентної виплати: розмір матеріального збитку 1148380,80 грн; втрата товарної вартості 0 грн; ринкова вартість КТЗ до ДТП 114838,80 грн; вартість відновлювального ремонту КТЗ 184936,81 грн; вартість КТЗ в пошкодженому стані - 61660,00 грн; різниця вартості КТЗ до та після ДТП 53178,80 грн; розмір регламентної виплати 53178,80 грн. ( а.с.34) В подальшому, МБСБУ здійснила виплату потерпілій [PERSON] в розмірі 53178,80 грн. (а.с.44). Надаючи оцінку встановленим обставинам та доводам сторін, суд зауважує наступне. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі статтею 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.55 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що з метою організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників. Оператором єдиної централізованої бази даних є МТСБУ. Користування інформаційними ресурсами єдиної централізованої бази даних є вільним і загальнодоступним, за винятком інформації, яка відповідно до законодавства є інформацією обмеженого доступу. Матеріалами справи встановлено, що поліс на ТЗ GRG 442 відповідно до Єдиної централізованої бази не знайдено\~(а.с.41). Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Частиною 1, 3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. При цьому до матеріалів позовної заяви долучено поліс № АР/728485 із строком дії з 13.10.2020 року до 12.10.2021 року. Страхувальник [PERSON] , [INFO] , забезпечений транспортний засіб - FORD FOCUS, з державним номерним знаком [NUMBER] ( а.с.13) Так, матеріали справи свідчать про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , [INFO] , на момент ДТП, яка сталася 08.08.2021 року, була застрахована у ПАТ «Просто» на підставі полісу № АР/728485 зі строком дії з 13.10.2020 року по 12.10.2021 року. Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 130 000 грн. У відповідності до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом статті 983 ЦК України договір страхування набуває чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Отже видача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди щодо істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена. Зазначене відповідає висновку, який міститься в Постанові Верховного Суду від 13.06.2018 року по справі №752/6872/16-ц. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Отже з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог. Позивач, в якості підстави звернення до суду з позовом, зазначив про відсутність у відповідача на дату дорожньо-транспортної пригоди чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, як встановлено судом та не спростовано позивачем, на момент ДТП відповідач [PERSON] мав чинний поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виходячи з викладеного, Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому, однак передбачені підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для стягнення такої виплати в порядку регресу з винної особи на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в даному випадку відсутні, тому підстави для задоволення позову також відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed