Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

06.08.2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому вказала, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Батьки перебували у шлюбі, який розірвано. Мати вдруге уклала шлюб, у зв`язку з чим змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . До досягнення повнолітня з батька [PERSON] на користь матері [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05.10.2007р і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] позивачці виповнилося 18 років, у зв`язку з чим стягнення аліментів за рішенням суду припинилося. У теперішній час вона є курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у зв`язку з навчанням, у розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2024 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні, з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, заяв не надала. На офіційному веб-порталі суду було розміщено оголошення про час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, був повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення на офіційному веб-порталі суду оголошення про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, будь яких заяв не надав. Позивачкою не надано заперечень з приводу заочного розгляду справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 12.02.2008 року, актовий запис № 36(а.с.7). [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу 19.07.2014 року змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 718(а.с.8). [PERSON] є курсантом на денній формі навчання Харківського національного університету внутрішніх справ, передбачає мий термін закінчення навчання - 2027 рік(а.с.10). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (постанова Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1\\4 частини з заробітку щомісяця, і такий розмір аліментів на повнолітню дитину забезпечить можливість подальшого навчання, та не ускладнить матеріальний стан відповідача. Враховуючи те, що позивачка у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батька, навчання на денній формі, що суттєво утруднює можливість особистого працевлаштування, потребує матеріальних витрат на їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, також враховуючи працездатність відповідача, відсутність доказів про стан його здоров`я, що можуть вплинути на розмір аліментів, відсутність доказів на наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1\\4 частини заробітку щомісяця, підлягають задоволенню. Згідно з ст. 191, 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивачка, по даній категорії справ, звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved