Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

Позивач ТзОВ «Кредитсервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30 613,02 гривень за кредитним договором № 201220-002 від 20.12.2020 року, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову, представник позивача зазначив, що 20 грудня 2020 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» було укладено вказаний кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідач отримав кошти в сумі 21000,00 грн, зі сплатою щомісячних процентів за користування кредитом, одноразової комісії в розмірі 1239,00 грн (5,9 % від початкової суми кредиту), строком повернення до 20.12.2021. Однак, відповідач свої зобов`язання за даним договором належним чином не виконав й станом на 21.05.2024 утворилась заборгованість в розмірі 30 613,02 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 15 750,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 14 863,02 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте, надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, що підтверджується оголошенням на сайті Гусятинського районного суду Тернопільської області. Про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не подав. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надходило. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі внутрішніх Правил надання фінансових послуг надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кредитсервіс», затверджених протоколом загальних зборів Учасників ТОВ «Кредитсервіс» №09/08/18 від 09.08.2018 р., Паспорту кредитного продукту «12 місяців» 20 грудня 2020 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір №201220-002. За умовами договору ТОВ «Кредитсервіс» зобов`язувалося надати відповідачу на платіжну карту кредит в сумі 21000,00 грн. строком до 20.12.2021 зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 5,9 % від початкової суми кредиту (реальна річна процентна ставка -76,7 %, одноразової комісії за видачу кредиту 5,9 % від початкової суми кредиту (1239,00 грн., утримується при перерахуванні суми кредиту), а відповідач повинен був до 20 числа відповідного місяця вносити щомісячний платіж (12 платежів) в сумі 2989,00 грн., в т.ч.: на погашення тіла кредиту 1750,00 грн, сплати процентів 1239 грн.. ТОВ «Кредитсервіс» згідно з правоустановчими документами зареєстроване й належать до фінансових установ з правом надання фінансових послуг. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, вчинений в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором ([NUMBER]), з огляду на їх неоспорювання відповідачем, письмова форма даного правочину дотримана, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування» та не суперечить приписам статті 6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України. При цьому, на виконання вимог частини першої статті 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19 за схожих обставин і практика судів касаційної інстанції у цій категорії справ є незмінною. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Кредитсервіс» вищезазначені свої договірні зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши 20 грудня 2020 року на банківську картку [PERSON] кошти в сумі 19761,00 грн.. Натомість [PERSON] свої договірні зобов`язання не виконав неналежним чином, кредит та проценти за його користуванням у відповідності до умов договору та графіку платежів не сплатив. Зазначені обставини підтверджуються довідкою про укладення договору, випискою з особового рахунку, розрахунком кредитної заборгованості за кредитним договором № 201220-002 від 20.12.2020. Згідно з наданим ТОВ «Кредитсервіс» розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором №201220-002 від 20.12.2020 станом на 21.05.2024 складає 30 613,02 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 15 750,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 14 863,02 грн.. Направлена ТОВ «Кредитсервіс» на адресу [PERSON] досудова вимога від 04.07.2024 про погашення кредитної заборгованості залишена відповідачем без реагування. [PERSON] всупереч положенням статті 12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань чи спростування позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладені обставини справи, даний позов ТОВ «Кредитсервіс» є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Кредитсервіс» суд задовольняє в повному обсязі, то відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 7000,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу адвоката. При цьому суд враховує, що за змістом положень статті 133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи й процесуальне законодавство України передбачає право учасників справи на відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок сторони, яка програла судовий спір, проте розмір витрат підлягає доказуванню. У даній справі ТОВ «Кредитсервіс» понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн., які підтверджені належними та допустимими доказами: договір про надання правової допомоги між Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» та ТОВ «Кредитсервіс» №25-01/2023 від 25.01.2023 з фіксованим розміром винагороди в 7000 грн., Акт приймання-передачі справ на надання правової допомоги від 01.12.2023, Акт № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 04.01.2024, довіреність № 2 від 05.01.2024 на адвоката Павленка С. В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Павленка С. В. Одночасно суд зважує на ту обставину, що відповідачем не оспорювався вказаний розмір витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, який є співмірним зі складністю даної справи, наданим адвокатом часом та обсягом послуг, відповідає критерію реальності та розумності таких витрат, й всупереч вимог статті 12, 13, 81, частини шостої статті 137 ЦПК України відповідачем нічим не спростований.

Outcome: approved