Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

29 серпня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що 31 серпня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 33. Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси та цілі. З вересня 2022 року вони однією сім`єю не проживають, спільне господарство вони не ведуть. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та дітей. У зв`язку з цим просить термін на примирення не надавати. Спору щодо місця проживання дітей та поділу спільного майна відсутні. Ухвалою суду від 04.09.2024 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо розірвання шлюбу. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 серпня 2013року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31 серпня 2013 року. Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 09 січня 2014 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (а.с.13), та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 18 жовтня 2018 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.12). Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні, погляди на життя, сім`ю, різні вподобання та подальші цілі в житті. З вересня 2022 року вони однією сім`єю не проживають, спільне господарство вони не ведуть. Спору щодо місця проживання дітей та поділу спільного майна відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б, зокрема інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню, а позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в своїй заяві висловила думку про бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті та з врахуванням того, що позивач не просила в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1211 гривні 20 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved