Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" (далі- ТОВ "Укр Кредит Фінанс"), в особі представника Підлетейчука М.М., звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 63855,40 грн заборгованості за кредитом у тому числі: 23800,00грн заборгованості за кредитом, 36485,40 грн простроченої заборгованості за процентами, 3570,00 грн простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту, а також судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 24 квітня 2024 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр Кредит Фінанс", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1385-5573. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 23800,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період* - 14 днів; знижена % ставка - 1,20 % в день; стандартна % ставка - 1,50 % в день, комісія за видачу кредиту -15,00% від суми кредиту. Відповідач всупереч умовам кредитного договору кошти не повернув. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 4 листопада 2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. 27 листопада 2024 року у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі розгляд справи відкладено до 10 год 30 хв 6 січня 2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові вказував на те, що проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує просить розглядати справу за відсутності представника ТОВ "Укр Кредит Фінанс". Відповідач повідомлявся про розгляд справи судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позов та клопотання від відповідача не надходили. Відповідно до поштового повідомлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі, яка направлялась за місцем реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] отримано нею особисто 1 грудня 2024 року. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. За змістом частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення. Суд, на підставі\~статті 280 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд справи. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 24 квітня 2024 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1385-5573. Пунктом 4.1 договору передбачено загальний розмір кредиту 23800,00 грн, відповідно до п. 4.4 базовий період складає 14 календарних днів. Стандартна процентна ставка становить 1.50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору), (п.4.6 договору). Комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту, (п.4.7 договору).; Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальникові, дата повернення кредиту 17.02.2025 (п. 4.9 договору). Реальна річна процентна ставка 27138,17%; орієнтовна загальна вартість кредиту 122904,24 грн. (п. 4.10 та 4.11 договору). З довідки\~про перерахування\~суми кредиту\~№ 1385-5573 від 24 квітня 2024 року вбачається, що відповідачу було зараховано 23800,00 грн на картку [NUMBER] за договором № 1385-5573 від 24 квітня 2024 року за допомогою платіжної системи LiqPay (а.с.86). Вказаний факт підтверджено і листом АТ "КБ "ПРИВАТБАНК" IDплатежу 2453712516. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до частини 1\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до\~статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. За нормою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"\~ зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частина 5\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до частини 2 статті 1050, частини 2 статті 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У спірному договорі сторони погодили розмір кредиту, відсотків за його користування та строки повернення, підстав для відмови у стягненні суми кредиту та відсотків за користування кредитом судом не встановлено. Разом з тим, за змістом правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 9 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц (провадження №61-8862сво18) надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Положення спірного кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та за резервування ресурсів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", частиною четвертою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Встановлено, що відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг по поверненню кредиту за договором про відкриття кредитної лінії № 1385-5573 від 24 квітня 2024 року у розмірі 60285,40 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом 23800,00 грн та нарахованих процентів 36485,40 грн. Разом з цим, суд звертає увагу на ту обставину, що за договором про відкриття кредитної лінії № 1385-5573 від 24 квітня 2024 року сторонами по справі, було передбачено сплату комісію за видачу кредиту становить 15.00% від суми виданого Кредиту. Вказане не є послугою у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", суперечить частині 3 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", частині 4 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та є нікчемною. Викладене узгоджується зі змістом правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 9 грудня 2019року у справі №524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18). У зв`язку з цим, вимоги ТОВ "Укр Кредит Фінанс" в частині стягнення комісії за видачу кредиту у розмірі 3570,00 грн, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про факти погашення позики. За таких умов суд вважає факт повного невиконання зобов`язань відповідача за кредитним договором повністю доведеним. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 60285,40 грн. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до частини 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як передбачено статтею 4 ЗУ "Про судовий збір". Ціна позову, визначена позивачем сумою стягнення 63855,40 грн. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 60285,40 грн, що становить 94,41% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2286,99 грн (2422,40:100 х 94,41%) судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial