Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

11.11.2024 позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі судового наказу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.2017 №583/3049/17, та стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі частини від усіх видів його доходів та заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до повноліття останньої, як сплачувати на користь позивачки. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, шлюб між сторонами був розірваний 25.06.2018 року. На підставі судового наказу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.12.2017 №583/3049/17 з [PERSON] стягувалися аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 06.11.2017. На даний час син досяг повноліття, аліменти на його утримання відповідач не сплачує. Донька проживає з матір`ю, дитина росте, тому збільшуються витрати на її утримання. Вважає, що той розмір аліментів, який сплачує відповідач є недостатнім, а тому звернулася до суду і просить змінити розмір стягуваних аліментів на утримання дочки. Ухвалою суду від 18.11.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач отримав ухвалу і позовну заяву 28.11.2024. 12.12.2024 подав до суду відзив, у якому вказав, що проти позовних вимог заперечує, оскільки на даний час змінився його сімейний і матеріальний стан. Відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON] , вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дружина відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому не працює і має дохід у сумі 860 грн (соціальні виплати). Відповідач вказує, що на даний час на утриманні має трьох дітей: [PERSON] , 2014 року народження, на яку стягуються аліменти, [PERSON] , 2024 року народження, на яку також стягнуто аліменти, та [PERSON] , 2006 року народження, який хоч і досяг повноліття, але перебуває на його утриманні і фактично проживає з ним. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути на його користь удові витрати витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. 18.12.2024 від позивачки надійшла відповідь на відзив, де вона вказала, що відповідач умисно ухиляється від утримання дітей, а діти перебувають на повному її утриманні. На підтвердження того, що син [PERSON] зареєстрований та проживає з нею за однією адресою, надала довідку, посвідчену старостою Височанського старостинського округу. 13.01.2025 представник відповідача подав до суду клопотання про залучення доказів, а саме: копію рішення суду від 08.01.2025 про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/6 частин від усіх видів заробітку (доходу) на користь [PERSON] на її утримання, щомісяця, до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, копію довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, де встановлено 20% втрати працездатності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, дійшов такого. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.06.2018 ( а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в свідоцтвах про народження зазначені в графі «Батько» - [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] ( а.с.7,10). Судом також встановлено, що за судовим наказом, виданим Охтирським міськрайонний судом Сумської області від 08.12.2017, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання [PERSON] та [PERSON] , до досягнення ними повноліття ( а.с. 6). Зазначені обставини, встановлені судом, визнаються учасниками справи, та, крім того, зазначені обставини, встановлені рішеннями суду у цивільних справах, що набрали законної сили, та, відповідно в силу вимог ч.4 ст.82 ЦПК України є такими, що не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. Згідно з копією свідоцтва про шлюб, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 29.09.2023, який зареєстрований Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( а.с.24). [INFO] народилася [PERSON] , в свідоцтві про народження якої [PERSON] зазначений батьком (а.с. 25). Відповідно до судового наказу, виданого Охтирським міськрайонний судом Сумської області від 06.12.2024, з [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2024 року народження в розмірі частини заробітку ( доходу) батька дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері [PERSON] , починаючи стягнення з 29.11.2024 (а.с. 27). Встановлено, що син [PERSON] , [INFO] , на даний час досяг повноліття. Як вбачається з позовної заяви, позивачка отримує аліменти на утримання молодшої дитини [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. \~Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, враховуючи те, що диспозиція зазначеної ст.192 СК України є бланкетною, а тому підлягає застосуванню, в т.ч. і у випадках, передбачених ч.3 ст.183 СК України. Крім того,\~\~підлягає застосуванню і ст.182 СК України за змістом якої при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Позивачка при зверненні з позовом до суду обґрунтувала позовні вимоги досягненням старшим сином повноліття та забезпечення достатності рівня життя та розвитку неповнолітній дитині, та, при цьому, позивачем не надано будь-яких належних доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану відповідача як платника та її (позивача) як одержувача аліментів, які є необхідними для вирішення питання про зміну розміру аліментів відповідно до вимог ст.192 СК України. Поряд з цим, відповідно до ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивачка, а так само недоведеність заявлених позивачкою позовних вимог про зміну розміру стягуваних з відповідача аліментів. Крім того, аналіз норми ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22 (провадження № 61-10748/23). \~ \~ \~ \~Суд бере до уваги доводи відповідача про зміну його сімейного стану, а саме народження від іншого шлюбу доньки [PERSON] , на утримання якої відповідач сплачує аліменти відповідно до судового наказу, тому приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат по справі та враховуючи, що позивач в силу положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за пред`явлення до суду позову про стягнення аліментів, та приймаючи до уваги, що в задоволенні позову позивачу відмовлено, судові витрати по справі, а саме сплату судового збору, слід віднести на рахунок держави. Щодо витрат позивача на правову допомогу. Відповідно до норм статті 10 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 05.12.2024 року адвокат Кудін О.М. надає юридичну допомогу Гришку Б.Г. На підтвердження витрат на правничу допомогу також надано акт виконаних робіт від 12.12.2024, згідно з яким адвокатом надано юридичні послуги, роботи виконані повністю та належним чином, претензій та зауважень щодо надання правничої допомоги клієнт немає, сплачено в повному обсязі за надані послуги на загальну суму 5000 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №12/12. У відповідності до ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на вказане, суд вважає, що витрати в розмірі 5000 грн є завищеними, оскільки з приводу розгляду таких позовів в Україні вже склалася судова практика, а тому адвокат, при складанні відзиву та зібранні доказів, не міг витрати скільки часу, який міг би коштувати 5000 грн, справа слухалася в спрощеному провадженні без виклику учасників, що також спрощує роботу адвоката. За таких обставин розмір судових втрат, які суд вважає необхідним стягнути на користь позивача складає 1000 грн. З аргументованими запереченнями щодо співмірності судових витрат, або клопотаннями про їх зменшення (частини 5, 6 статті 137 ЦПК) позивачка (її представник) до суду не зверталися. \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved