Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Суть спору 20.11.2024\~року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог ствердила, що 23.02.2013 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Нововолинського МУЮ Волинської області, про що складено відповідний актовий запис № 33. Від даного шлюбу є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, впродовж останніх чотирьох років відносини з відповідачем поступово погіршувались, він почав зловживати спиртними напоями, став вести розгульний спосіб життя, вчиняв безпідставні сварки, бійки в присутності дітей. В результаті чого, зникли взаєморозуміння, довіра, повага та любов. Вважає, що даний шлюб є безперспективний з точки зору продовження існування сім`ї, яка фактично припинилася давно, сторони стали одне одному чужими людьми. Будь-які спроби примириться не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини припинилися з березня 2024 року. На даний момент проживання та ведення спільного господарства припинено. Збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам дітей. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просить суд розірвати шлюб, який зареєстрований відділом ДРАЦС реєстраційної служби Нововолинського МУЮ Волинської області, залишити їй набуте прізвище « [PERSON] », судові витрати залишити за нею (позивачем). Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Позиція учасників справи Позивач в судове засідання не з`явилася, однак у матеріалах справи міститься її заява про підтримання позовних вимог, просила розгляд справи проводити без її участі, не заперечила, щодо винесення заочного рішення (а.с. 28). Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судової повістки за адресою його місця реєстрації, однак на адресу суду повернулися конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с. 17, 21). Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклики у судові засідання по справі №156/1458/24 відповідача [PERSON] (а.с. 15, 26). Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 21.11.2024 року (суддя Бахаєв І.М.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні 12.12.2024 року протокольною ухвалою було відкладено розгляд справи, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Ухвалою суду від 30.12.2024 року суддею Федечко М.О. прийнято до провадження цивільну справу № 156/1458/24 відповідно до ст. 33 ЦПК України. 15.01.2025 року для участі в судовому засіданні сторони не прибули. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Позивач скористалася наданим їй правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подала клопотання про розгляд справи без її участі. В силу вимог ч. 8 та 11 ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, відтак підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, 15.01.2025 року судом постановлено протокольну ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Обставини справи, встановлені судом Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.02.2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Нововолинського МУЮ Волинської області за актовим записом № 33, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 23.02.2013 року (а.с. 4). Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.04.2015 року) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.05.2013 року) (а.с. 6-7). Відповідно до копії довідки з військової частини [NUMBER] від 18.07.2022 року, встановлено, що відповідач [PERSON] перебував на службі у військовій частині [NUMBER] з 06.03.2022 року по 30.06.2022 року та з 23.03.2022 року по 30.06.2022 року приймав безпосередню участь у бойових діях та території Донецької області (а.с. 20). Однак суд звертає увагу на те, що викладена у довідці інформація стосується періоду 2022 року та не перешкоджає та не впливає на розгляд цивільної справи судом на даний час. Застосоване судом законодавство Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006року у справі "Проніна проти України"). Висновки суду Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не підтримують стосунків. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що в порядку ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Судові витрати Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач в позовній заяві просила не стягувати з відповідача судові витрати в розмірі сплаченого судового збору, суд вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем.

Outcome: approved