Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Городоцької сільської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав . Згідно уточнених позовних вимог просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є батьком дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дітей є [PERSON] , з якою 30.07.2022 було зареєстровано шлюб. Відповідачка [PERSON] самоусунулася від виховання та утримання дітей, зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дітей та дрібне хуліганство. Діти на даний час проживають з бабусею [PERSON] (матір [PERSON] ) в [ADDRESS] , оскільки позивач [PERSON] з 25 лютого 2022 року та по даний час проходить військову службу у Збройних Силах України. Відповідачка [PERSON] раніше проживала разом з дітьми у будинку [PERSON] , проте пішла з будинку. З 12 січня 2024 року зареєстрована та проживає в притулку за адресою: [ADDRESS] в КЗ "Рівненський обласний центр з надання соціальних послуг" POP. Відповідачка [PERSON] не приймає участі в догляді, піклуванні та вихованні дітей. Зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми для їх нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до них; не створює умови для розвитку дітей, не цікавиться їх життям, забезпеченням та здоров`ям. Відповідачці не можна довірити дітей, оскільки вона може безвідповідально залишити дітей, яким 1 та 3 роки, без нагляду та піклування. Своєю поведінкою вона створює загрозу життю та здоров`ю дітей, негативно на них впливає та показує, що вживання алкоголю є нормою. На даний час фактично створені умови, за яких діти залишилися самі, у зв`язку з чим бабуся [PERSON] взяла на себе відповідальність по догляду за дітьми. В судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Ромашко Л.Г., яка діє згідно ордеру серія ВК № 1115214 від 02.01.2024 підтримали позов в межах доводів позовної заяви. Просили позов задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Згідно поданої заяви ( № 57825/24-вх. від 16.10.2024) визнала позовні вимоги та не заперечила проти позбавлення її батьківських прав на дітей. Вказала, що не здійснює догляд за дітьми, які проживають з бабусею [PERSON] , дітей утримує батько [PERSON] . Просила справу розглянути без її участі. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради Самолюк І.Р. в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви ( № 50530/24-вх. від 12.09.2024) просила розглядати справу без участі представника ООП. Рішення Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 20.06.2024 №138 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав» [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підтримала та просила позов в найкращих інтересах малолітніх дітей задоволити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Городоцької сільської ради Шах Н.І. вважає, що позовні вимоги є такими що підлягають до задоволення, у судовому засіданні підтримала висновок та вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд, враховуючи думку сторін, вважає за можливе провести судове засідання у відсутність представника третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради та відповідачки [PERSON] . Ухвалою Рівненського міського суду від 23.02.2024 позовна заява [PERSON] була залишена без руху та надано позивачу строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали , а саме: привести вимогу щодо стягнення аліментів у відповідність до положень ч.2 ст. 182 СК України, надати докази щодо місця реєстрації проживання малолітніх дітей для залучення третьої особи та подати до суду відповідне клопотання, сплатити судовий збір у сумі 1211,20 грн. На виконання ухвали суду представником позивача адвокатом Ромашко Л.Г. подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено позовну заяву (уточнена редакція) у якій просить позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою суду від 14.03.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання з участю сторін. Залучено до участі у справі третіх осіб на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Службу у справах дітей Городоцької сільської ради, Службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради. Ухвалою суду від 03.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом учасників справи. Ухвалою суду на місці задоволено клопотання представника позивача про приєднання до матеріалів справи письмових доказів та виклик і допит свідків. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши надані сторонами письмові докази, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 30.07.2022 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21.03.2024 року було розірвано (справа №570/6748/23). Рішення суду набрало законної сили 23.04.2024р. Згідно свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2516, зареєстрований Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та на ім`я [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 14, зареєстрований Виконавчим комітетом Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області батьками дітей є: батько- [PERSON] , мати - [PERSON] . З оглянутої судом довідки №14324 від 11.12.2023, виданої військовою частиною [NUMBER] вбачається , що [PERSON] з 25.02.2022 р. перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . Встановлено, що діти на даний час проживають з бабусею [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №152/13-01-08/23 від 27.12.2023 виданою Городоцькою сільською радою у будинку, який згідно витягу з Державного реєстру речових прав належить на праві приватної власност [PERSON] . Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади № 2024/004349104 та № 2024/004347972 від 30.04.2024 вбачається, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] мають зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] з 30.04.2024 року , будинок належить на праві приватної власності [PERSON] . Як встановлено судом, у даному будинку з 30.04.2024 зареєстрував своє місце проживання і позивач [PERSON] .. Судом також встановлено, що [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей та дрібне хуліганство, що підтверджується оглянутими судом копіями постанов Рівненського районного суду Рівненської області , а саме: постановою від 01.09.2023 у справі № 570/3046/23 за ч.1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850,00 грн., постановою від 07.09.2023 р. у справі № 570/3601/23 за ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850,00 грн., постановою від 03.10.2023 у справі № 570/4120/23 за ч.1 ст. 184 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184, обмежившись усним зауваженням, постановою від 05.12.2023 у справі № 570/5841/23 за ч. 2 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн., постановою від 18.12.2023 року у справі № 570/6326/23 за ч.2 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн. Згідно розписки від 19.01.2023 р. наданої [PERSON] вбачається, що вона дала свою добровільну згоду на період її зловживання алкогольними напоями на тимчасове проживання неповнолітніх дітей у свекрухи [PERSON] у [ADDRESS] . Як встановлено судом квартира належить на праві приватної власності [PERSON] та є її постійним місцем проживання. Допитана у судовому засіданні 19.11.2024 свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача , суду показала, що мама дітей їх не доглядала, зловживала спиртними напоями, про що їй стало відомо від сина. На той час вона перебувала за кордоном. Залишивши місце постійного працевлаштування, змушена була приїхати в Україну, щоб допомогти сину доглядати дітей, так як він мав хвилювання щодо неналежної поведінки [PERSON] . Перешкод у спілкуванні з дітьми та прийняття участі матері у їх вихованні вона не чинила. Допитана в судовому засіданні 19.11.2024 свідок [PERSON] , яка є дочкою відповідачки , суду показала, що мати [PERSON] вихованням дітей не займається, злісно почала зловживати спиртними напоями протягом останніх двох років, телефонувала в стані алкогольного сп`яніння та просила приїхати допомогти у догляді за дітьми. На всі прохання щодо проходження лікування від алкозалежності [PERSON] не реагувала, часто залишала дітей, навіть, на період до шести місяців. Допитаний у судовому засіданні 13.01.2025 свідок [PERSON] , який приходиться сусідом [PERSON] , суду показав, що він був свідком неналежної поведінки відповідачки. Зокрема, бабуся дітей запросила його допомогти справитися з невісткою. Так, прийшовши до будинку побачив, що відповідачка була нетвереза, агресивно поводилася по відношенню до [PERSON] .. Він порадив викликати поліцію. Згідно висновку органу опіки та піклування Городоцької сільської ради , затвердженого рішенням Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 20.06.2024 №138 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав», визнано за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З висновку вбачається, що до служби у справах дітей Городоцької сільської ради від працівників правоохоронних органів почали надходити повідомлення про ухилення [PERSON] від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх дітей. Всі звернення щодо проведення відповідної роботи з мамою розглянуто спеціалістами служби у справах дітей та проведено відповідну роботу. Відповідно до акту обстеження умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS] , від 19.07.2023 умови проживання дітей були задовільні. Зі слів [PERSON] по догляду за дітьми допомагає [PERSON] , бабуся дітей. З мамою проведено профілактичну бесіду. Відповідно до акту обстеження умов проживання дітей від 05.09.2023, мати дітей залишила дітей з бабусею і поїхала до чоловіка. Діти за усною домовленістю з сином, батьком дітей, перебували під її наглядом та утриманні. В телефонному режимі з [PERSON] проведено бесіду щодо належного виховання дітей та попереджено про відповідальність. Під час чергового повідомлення та виїзду Внаслідок зловживання спиртними напоями [PERSON] самоусунулася від виконання належним чином покладених на неї обов`язків по вихованню дітей, не доглядала, не забезпечувала належне харчування та створювала обставини, що могли призвести до тяжких наслідків для життя, стану здоров`я та розвитку дітей. Під час профілактичних рейдів на території Городоцької сільської ради неодноразово зафіксовано факти перебування [PERSON] матері двох малолітніх дітей, в стані алкогольного сп`яніння. Поліцейським офіцером громади та старшим інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Рівненського РУТІ неодноразово робилися зауваження, на які [PERSON] не реагувала. Отримуючи щомісячно соціальну допомогу, яка призначається матерям, які виховують дітей до трьох років, [PERSON] використовувала її не на потреби дітей. Служба у справах дітей Городоцької сільської ради не володіє інформацією щодо протиправної поведінки [PERSON] відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Звернень про неналежне виконання батьківських прав та обов`язків відносно дітей не надходило. Неодноразово спеціалістами служби у справах дітей Городоцької сільської ради проводилися профілактичні бесіди, роз`яснювальні роботи із [PERSON] щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків. Незважаючи на бесіди та роз`яснення щодо наслідків ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, [PERSON] продовжувала залишати дітей та зловживати спиртними напоями. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав було розглянуто на засідання комісії з питань захисту прав дитини Городоцької сільської ради 20 червня 2024 року (протокол № 6). Розглянувши та вивчивши матеріали справи, заслухавши думку членів комісії, врахувавши пояснення бабусі [PERSON] та сестри дітей [PERSON] , було прийнято рішення про винесення питання про затвердження висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно двох малолітніх дітей. Згідно з ч.1 ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 2 п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.11 ст.18 Конвенції ООН батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Ст.9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією ООН про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України). Ч.ч.1, 2 ст.3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 року таке ухилення має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку батьків, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Враховуючи положення п.8 ст.7 СК України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування може бути вирішене судом після повного й всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи й характеру ставлення батьків до дитини, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, яке надасть їй полегшення, тому необхідно оцінити позитивний результату доля дитини, який має настати. Якщо такий результат не передбачається, позбавлення батьківських прав, не дасть дитині полегшення. Оскільки згідно чинного законодавства України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини, якщо ж батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, це є підставами для позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо, зокрема позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Тобто висновок органу опіки і піклування в будь-якому разі не повинен носити формальний і однобічний характер, оскільки вирішуються питання про права та обов`язки батька і дитини. Відповідно до вимог ст.164 СК України, відповідачка повинна бути позбавлена батьківських прав щодо малолітніх дітей, оскільки маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, вона свідомо ухиляється від їх виконання. У зв`язку з цим позбавлення батьківських прав відносно дітей призведе до позитивного результату у їхній долі, забезпечить захист прав та інтересів. Таким чином, в суді достовірно знайшов своє підтвердження факт свідомого ухилення відповідачкою [PERSON] в ід виконання своїх обов`язків по вихованню нею малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , відсутність інтересу до дітей, грубе порушення своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, що встановлено з урахуванням сукупності зазначених вище факторів, тому позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення. Як зазначено у ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено у ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні не менше встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових Відповідно до ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи встановлені по справі обставини, висновок суду щодо задоволення позову та позбавленні [PERSON] батьківських прав , враховуючи положення ч.3 ст. 166 СК України, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з [PERSON] , [INFO] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 03.01.2024 року і до досягнення дітьми повноліття . Зобов`язати законного представника в особі батька [PERSON] у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили, відкрити кожній дитині особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України на який перераховувати аліменти. Рішення суду про стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць з 03.01.2024 р. по 03.02.2024р. допустити до негайного виконання. Разом з тим, судом встановлено, що батько дітей служить у ЗСУ, матір дітей залишила дітей, та самоусунулася від їх виховання та утримання, діти проживають з бабусею , орган опіки та піклування не вирішував питання щодо встановлення опіки над дітьми, хоча за обставинами які ними були встановлені, діти залишилися без піклування батьків, як в силу об`єктивних причин ( служба батька в ЗСУ), так і суб`єктивних - самоусунення матері від обов`язку виховання та утримання дітей у результаті зловживання спиртними напоями, та перебування у нетверезому стані з дітьми, що є аморальним виходячи з їхнього віку, принижуючим її як жінку та матір малолітніх дітей, які в силу свого віку потребують допомоги щодо забезпечення належних умов життєдіяльності. Крім того, слід вирішити питання щодо припинення отримання відповідачкою кошті призначених на дітей, оскільки у судовому засіданні позивач та свідки [PERSON] , [PERSON] вказували на той факт, що за ці кошти відповідачка купувала собі спритне. Добровільно відмовитися від дитини неможливо. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Тому відмова матері від батьківських прав на дитину є нікчемною, оскільки відмовитися від батьківських прав особа добровільно не може. Відтак, суд вважає за доцільне зобов`язати виконавчий комітет Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області в особі служби у справах дітей Городоцької сільської ради, продовжити контроль щодо місця та умов проживання, виховання, та утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,зокрема, щодо цільового використання коштів, призначених до трьох років на утримання доньки [PERSON] .. Відповідно до ст.141 ЦПК судові витрати підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивача судові витрати в сумі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного, ч.5 ст.164, 166, 180-184, 191 СК України ,

Outcome: approved