Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

І. Позиція сторін у справі після зміни предмета позовних вимог у жовтні 2024 р. позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на 1/6 житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті померлого [INFO] племінника [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті мати позивачки залишилася спадщина - житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 1 3.05.1989 Державним нотаріусом Сокологорською Н.Д. Першої Київської державної нотаріальної контори було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким спадщину [PERSON] було поділено на рівні частини (по 1/3) між [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . [INFO] померла сестра позивача, [PERSON] , заповіту вона не складала. Син померлої сестри [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . [PERSON] , подала до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву від 11.01.2007 про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Тобто кожен з них успадкував по 1/6 частині житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] , на момент смерті спадкоємців першої або другої черги не мав, заповіту ним складено не було. Відповідно до ст.1263 у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Заяву до нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину від померлого племінника, [PERSON] , не подавала, оскільки згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Заяву про відмову від спадщини [PERSON] не подавала. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2024 визначено головуючого суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 17-18). Ухвалою судді від 09.08.2024 відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с. 20-21). Ухвалою судді від 11.09.2024 у Дванадцятої КДНК витребувано копію спадкової справи, після смерті [PERSON] , [INFO] (а.с. 48-49). 31.10.2024 позивачем по справі подано заяву про зміну предмету позовних вимог (а.с. 90). Ухвалою судді від 12.11.2024 у Дванадцятої КДНК витребувано копію спадкової справи, після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 95-96). Ухвалою судді від 12.11.2024 залучено до участі по цивільній справі в якості третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 97-98). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 46). Позивач у судове засідання не з`явилась, у минулих судових засіданнях змінені позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, вважає, що позовні вимоги є належним чином обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до заяви проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Судові витрати просила покласти на неї. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до відзиву просять слухати справу без їх участі, зазначаючи, що між сторонами відсутній будь-який спір. Треті особи у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, жодних заяв з процесуальних питань від осіб до суду не надходили. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. ІІІ. Фактичні обставини справи cудом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після смерті матері, [PERSON] , залишилася спадщина - житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13.05.1989 Державним нотаріусом Сокологорською Н.Д. Першої Київської державної нотаріальної контори було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким спадщину [PERSON] було поділено на рівні частини (по 1/3) між [PERSON] (дочка і позивач по цій справі), [PERSON] , (дочка) і [PERSON] (син). [INFO] померла сестра позивача, [PERSON] , заповіту вона не складала. Син померлої сестри, племінник позивача, [PERSON] , [INFO] , подав до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву від 25.12.2006 про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Дочка померлої сестри, племінниця позивача, [PERSON] , 1975 р.н., подала до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву від 11.01.2007 про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Тобто кожен з них успадкував по 1/6 частині житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . Заповіту нею складено не було. На момент її смерті спадкоємцями першої черги спадкування були її діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , і чоловік померлої - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , на момент смерті спадкоємців першої або другої черги не мав, заповіту ним складено не було. Заяву до нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину від померлого племінника, [PERSON] не подавала. Заяву про відмову від спадщини [PERSON] не подавала. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст 1216,1218, 1220,1221 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Таким чином відповідно до норм ЦК України після смерті її племінника, [PERSON] , [PERSON] , стала власником 1/6 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та який було успадковано свого часу [PERSON] після смерті його матері - [PERSON] . Виходячи з викладеного, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.04.1989 та статті 1268 ЦК України, [PERSON] , є власником 1/3 житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі с. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997відповідно до Закону України «Про ратифікацію о Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 Конвенції», закріплено право власника на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися ці розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. ч.2. ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. й ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Для подальшого утримання та збереження майна позивачу необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на успадковану частину житлового будинку в судовому порядку, не існує. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. При цьому слід виходити з положень Цивільного кодексу про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку про визнання за [PERSON] право власності на 1/6 житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті померлого [INFO] племінника [PERSON] . V. Розподіл судових витрат враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача, але у зв`язку із заявою позивача по справі, щодо покладення судових витрат на неї, суд вважає за можливе стягнути із позивача судові витрати в дохід держави. Відповідно до квитанції про сплату судового збору за №0265510008 позивачем до Казначейства України сплачено судовий збір у розмірі 15140 грн 00 коп., а тому, повторно не підлягають до стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: approved