Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17 грудня 2024 року позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість кредитним договором № 1001718540101 від 03.11.2020 року, що виникла станом на 30.04.2024 року, у розмірі 65 054,70 грн., з яких: 65 037,84 грн. заборгованість за кредитом та 16,86 грн. заборгованість за процентами, а також кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1800,09 грн. Відмовлено АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у задоволенні позову до [PERSON] в частині вимог про стягнення заборгованості за процентами розмірі 22 486,64 грн. та коштів у повернення сплаченого судового збору у розмірі 622,31 грн. У відзиві на позовну заяву представником відповідача [PERSON] [PERSON] було надано попередній розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу адвоката, а саме 9000,00 грн. До закінчення суду розгляду справи остаточний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу подано не було. 18 грудня 2024 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] , через систему «Електронний суд», звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн., понесених останнім на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 24/08-1 від 06.08.2024 року. Заява була подана протягом 5 днів після ухвалення судом рішення по справі, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. У судове засідання представник позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк», відповідач [PERSON] не прибули з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заяв, клопотань до суду не подавали. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] просив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без його участі. Заперечень від позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення до суду не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання зазначених осіб, не перешкоджає розгляду заяви. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Пунктами 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. Згідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача [PERSON] [PERSON] суду подано копію Витягу з договору про надання правничої допомоги № 24/08-1 від 06.08.2024 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Ковальчуком О.М., копію Акту № 1 від 11.10.2024 року наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 24/08-1 від 06.08.2024 року на загальну суму 9 000,00 грн., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію ордера. Так, відповідно до Акту № 1 від 11.10.2024 року наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 24/06-1 від 06.08.2024 року, адвокатом Ковальчуком О.М. було надано наступні послуги: усна консультація з вивченням документів (попередня) 1000,00 грн. (0,5 год.), ознайомлення з матеріалами справи 2000,00 грн. (1 год.), підготовка відзиву на позовну заяву 6000,00 грн. (3 год.). Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від позивача не надходило. При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт. У ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, дослідивши надані стороною відповідача документи, суд дійшов висновку, що витрати за надання правничої допомоги підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідно до п 3. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі часткового задоволення позову, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом позов було задоволено у загальному розмірі 65 054,70 грн., що становить 74,31% від заявлених до стягнення 87 541,34 грн., відмовлено позивачу у задоволенні позову до [PERSON] в частині вимог про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 22 486,64 грн., що становить 25,69% від заявлених до стягнення 87 541,34 грн. Представником відповідача [PERSON] [PERSON] заявлено про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. Виходячи з того, що у задоволенні позову відмовлено на 25,69%, то з позивача на користь відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 2312,10 грн. (25,69% від 9000,00 грн.), що є пропорційним до розміру позовним вимог, у задоволенні яких відмовлено.

Outcome: partial