Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21 листопада 2022 року вона та відповідач зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області за актовим записом № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . Внаслідок укладення шлюбу вона змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя у них з відповідачем є дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Спочатку сімейне життя з відповідачем складалось добре, проте згодом шлюбні відносини між ними суттєво погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення. Протягом кількох тижнів проживають окремо. Такому стану стосунків передував конфлікт, який позбавив почуттів прихильності та любові один до одного, взаємоповаги та взаєморозуміння, що є передумовою для подружніх відносин. Відповідач не розумів та не хотів розуміти сутності проблем, які виникали між ними та не був здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги. Крім того, позивач власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати спільну з відповідачем дитину, а також виконувати всі інші обов`язки для її належного утримання. Відповідач час від часу надає кошти на утримання дочки, однак позивач бажає, щоб таке утримання надавалося постійно і під контролем виконавчої служби. Просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.11.2024 і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. 19 листопада 2024 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області відкрито провадження у даній цивільній справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, у позовній заяві просила суд розгляд справи проводити за її відсутності (а.с. 2). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, 19.12.2024 року подав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задоволити, розгляд справи просить проводити без його участі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 21 листопада 2022 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області, за актовим записом № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.11.2022 року (а.с. 6). Від даного шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.12.2022 року (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони заходів до примирення не вживають, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, відповідач позов визнав. Із викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Отже, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову також і в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та вважає за необхідне стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.11.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн., сплаченого позивачем згідно квитанції від 07.11.2024 р. (а.с. 13). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, із відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved