Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в якому просить: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Черкеси, Білгород-Дністровського району, Одеської області на користь [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~паспорт гр.\~України серії\~ [NUMBER] \~виданий Білгород-Дністровським\~МВ ГУМВС\~в Одеській\~області від\~30.01.2012\~року аліменти\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~у розмірі\~1/4\~всіх видів\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів\~на дитину відповідного віку, починаючи 25.10.2024 року до досягнення дитиною повноліття. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 25.02.1999 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25.02.1999 року, актовий запис №3. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №42. Шлюб у обох перший, шлюбні стосунки між сторонами припинені, а причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя. На даний час проживають окремо, збереження сім`ї позивач вважає неможливим, спору про розподіл майна не має. Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.10.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.02.1999 року у виконавчому комітеті Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №3 було розірвано. Неповнолітня дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, відповідач в свою чергу на користь позивача достатніх грошових коштів на утримання спільної дитини належним чином не надає. На теперішній час позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, але такий рівень позивачка одна не може забезпечити. Відповідач являється батьком дитини, а отже зобов`язаний забезпечити належний рівень життя дитині, є молодою особою, фізично здоровим, офіційно не працює, має нерегулярний,мінливий дохід, угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем з відповідачем не досягнуто. З метою захисту прав\~та законних інтересів неповнолітньої дитини позивач вимушена була звернутися до суду з відповідним позовом. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та справа призначена до розгляду. В судове засідання учасники процесу не з`явились. Позивач вимоги позову підтримала, посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просила задовольнити, про що подала відповідну заяву. Відповідач вимоги позову визнав у повному обсязі, про що подав відповідну заяву. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до приписівст.263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. З`ясувавши думку відповідача та позивача, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 25.02.1999 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25.02.1999 року, актовий запис №3. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №42. Шлюб у обох перший, шлюбні стосунки між сторонами припинені, а причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя. На даний час проживають окремо, збереження сім`ї позивач вважає неможливим, спору про розподіл майна не має. Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.10.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.02.1999 року у виконавчому комітеті Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №3 було розірвано. Неповнолітня дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, відповідач в свою чергу на користь позивача достатніх грошових коштів на утримання спільної дитини належним чином не надає. На теперішній час позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, але такий рівень позивачка одна не може забезпечити. Відповідач являється батьком дитини, а отже зобов`язаний забезпечити належний рівень життя дитині, є молодою особою, фізично здоровим, офіційно не працює,має нерегулярний,мінливий дохід, угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем з відповідачем не досягнуто. З метою захисту прав\~та законних інтересів неповнолітньої дитини позивач вимушена була звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до\~ст. 179 СК України,\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно дост.182Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Частиною 5\~ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину\~однієї чверті, на двох дітей\~однієї третини, на трьох і більше дітей\~половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно дост.191СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Згідност.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.17постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно зі\~статтею 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України № 2037-VIII«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч.2\~ст.182СКбули внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1,2ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до\~ст.182 Сімейного кодексу Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дитини, суд враховує обставини,інтереси сторін та потреби самої дитини. З огляду на правові позиції п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей з можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. З урахуванням принципу співмірності, потреб дитини, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, матеріальне становище сторін, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, щост.180\~СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ст.191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved