Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи 21.10.2024 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява [PERSON] до Підгаєцької міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій позивачка просить суд визначити їй додатковий тримісячний строк для подання до Підгаєцької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті її тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування свого позову [PERSON] вказала, що після смерті [PERSON] , яка була її тіткою, залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 1,06 га, що підтвержується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА№199825 від 19.09.2005 року та земельна ділянка для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 1,3017 га, що підтвержується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.10.2017 року. На час смерті спадкодавиця проживала сама, що підтверджується довідкою від 04.10.2024 року №317, виданою Голгочанським старостинським округом Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області. Для прийняття спадщини [PERSON] не змогла звернутися у встановлений строк із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту складеного відносно неї та про існування спадкового майна у виді земельних ділянок площею 1,06 га та 1,3017 га, що розташовані на території Голгочанського старостинського округу. Причини пропуску вважає поважними і пов`язаними з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій. 30 серпня 2024 року позивачка звернулася до Підгаєцької державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, де отримала письмову відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини, який становить шість місяців з дня смерті спадкодавця. Разом з тим, державним нотаріусом рекомендовано продовжити строк для прийняття спадщини в судовому порядку. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 24.10.2024 позовна заява була залишена без руху та позивачці надано семиденний строк для усунення недоліків. Ухвалою від 06.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито підготовче провадження у справі. Судове засідання призначене на 10.12.2024 на 11 год. 00 хв. 20.11.2024 до суду надійшла заява від Підгаєцької міської ради вих.№1492, в якій відповідач просить розглядати справу без свого представника і у вирішенні справи покладається на думку суду. У судове засідання 10.12.2024 позивачка не з`явилася, однак через канцелярію суду надійшла заява, в якій позивачка просить судові засідання проводити без участі. Ухвалою від 10.12.2024 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 грудня 2024 року на 10 год. 00 хв. У судове засідання 26.12.2024 позивачка не з`явилася, однак через канцелярію суду надійшла заява, в якій позивачка просить судові засідання проводити без участі у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23 лютого 2024 року Підгаєцькою міською радою, [PERSON] померла [INFO] в с.\~Голгоча Тернопільського району Тернопільської області, відповідний актовий запис №\~51 (арк.спр.8). Відповідно до заповіту від 08.02.2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №4-15 та посвідченого старостою Голгочанського старостинського округу Галиною Щербій, спадкодавиця [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом мала би право, заповіла [PERSON] , [INFO] (арк.спр.12). Спадкове майно складається з земельної ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 1,06 га, що підтвержується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА№199825 від 19.09.2005 року (арк.спр.10) та земельної ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 1,3017 га, що підтвержується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.10.2017 року (арк.спр.9). За письмовим роз`ясненням про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.08.2024 року №\~583/01-16, наданим завідувачем Підгаєцької державної нотаріальної контори [PERSON] , позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин пропуску шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця для подання за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття та рекомендовано продовжити строк для прийняття спадщини в судовому порядку. Разом з тим, нотаріусом зазначено, що станом на 30 серпня 2024 року за даними Спадкового реєстру спадкова справа не заводилась (арк.спр.11). Відповідно до наданої суду довідки № 317 від 04.10.2024 року, виданої старостою Голгочанського старостинського округу Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] , спадкодавиця [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент смерті проживала та була зареєстрована одна в [ADDRESS] . Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.10.2017 року, земельна ділянка з кадастровим номером 6124881800:01:001:1083, площею 1,3017 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Голгочанської сільської ради Підгаєцького (на даний час Тернопільського) району Тернопільської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.10.2017 року, серія та номер 768, належить [PERSON] (арк.спр.9). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Дослідивши та перевіривши письмові докази у справі, судом встановлено таке. Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкоємцю за заповітом [PERSON] , оскільки остання пропустила строк для її прийняття. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, позивачка в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилалася на те, що після смерті [PERSON] вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки не знала про існування заповіту, складеного в її користь та про існування спадкового майна. Суд зауважує, що в ході судового розгляду не здобуто даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину, чи претендували на майно, право позивача на прийняття спадщини ніким не оспорюється, в тому числі відповідачем, тому відмова у позові фактично порушила б законне право позивача на отримання спадкового майна, яке залишилось після смерті спадкодавиці, що б порушило принцип справедливості при вирішенні даної справи. Оскільки відсутні інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, Підгаєцька міська рада, на території якої знаходиться нерухоме спадкове майно, є належним відповідачем у справі. В силу ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Частина перша\~ст.\~1269\~ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1\~ст.\~1270\~ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України . Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленомустаттею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постановах від 25 березня 2020 року у справі № 296/12396/18 (провадження № 61-10481 св 19), від 17 грудня 2021 року у справі № 315/386/19 (провадження № 61-15100св21), від 29 січня 2024 року у справі № 552/4825/22 (провадження № 61-16505 св 23), від 07 лютого 2024 року у справі № 474/454/18 (провадження № 61-14756св23), від 21 лютого 2024 року у справі №\~760/4267/21 (провадження № 61-14640 св 23) Верховний Суд вказував, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а також те, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 26 червня 2024 року у справі №\~686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) зауважила, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з незнанням спадкоємця про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування. У контексті даної справи суд зазначає, що позивачка не є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] , а тому з об`єктивних причин могла не знати про наявність складеного на її ім`я заповіту. Враховуючи необізнаність позивачки про наявність заповіту, суд вважає, що заява про прийняття спадщини не була подана позивачкою з поважних причин і дійшов висновку, що додатковий строк тривалістю 3 місяці буде достатнім для прийняття спадщини позивачкою. Отже,\~враховуючи викладене,\~оцінивши докази,\~надані сторонами\~у справі,\~їх належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу,\~враховуючи те,\~що позовні\~вимоги є\~підставними,\~оскільки позивачка\~є спадкоємцем\~за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] . Крім позивачки, ніхто не претендує на спадкове майно і протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавиці для прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, оскільки станом на 30.08.2024 за даними спадкового реєстру спадкова справа не заведена. Розподіл судових витрат \~ \~ \~ \~Розподіляючи судові витрати у вигляді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. \~ \~ \~ \~Тому,

Outcome: approved