Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 21078 гривень 40 копійок. Свої вимоги мотивував тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та відповідачем 12.09.2023 року було укладено кредитний договір № 12.09.2023-100002524, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки, відповіді про прийняття (акцепт) пропозиції про укладення договору (оферти) розміщеної на веб-сайті позивача: https//sgroshi.com.ua, відповідно до якого останній отримав від кредитодавця грошові кошти в розмірі 13000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача строком на 42 дні з дати його надання - до 23.10.2023 року, фіксована незмінна процентна ставка - 2% за 1 (один) день користування кредитом. В подальшому кредитний договір № 12.09.2023-100002524 від 12.09.2023 року був переоформлений шляхом укладення 25.09.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору № 25.09.2023-010000817 шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки, відповіді про прийняття (акцепт) пропозиції про укладення договору (оферти) розміщеної на веб-сайті позивача: https//sgroshi.com.ua, відповідно до умов якого сума кредиту - 13000 грн., строк, на який надається кредит - 42 дні з дати його надання - до 05.11.2023 року, фіксована незмінна процентна ставка - 2% за 1 (один) день користування кредитом. 11.10.2023 року кредитний договір№ 25.09.2023-010000817 від 25.09.2023 року був переоформлений шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору № 11.10.2023-010000167 шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки, відповіді про прийняття (акцепт) пропозиції про укладення договору (оферти) розміщеної на веб-сайті позивача: https//sgroshi.com.ua, відповідно до умов якого сума кредиту - 11200 грн., строк, на який надається кредит - 42 дні з дати його надання - до 21.11.2023 року, фіксована незмінна процентна ставка - 2% за 1 (один) день користування кредитом. Термін повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач [PERSON] не виконує свої зобов`язання, не сплачує грошові кошти та проценти за користування кредитом. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом, що підлягають стягненню з позичальника [PERSON] станом на 21.11.2023 року становить 21078,40 грн., з яких: 11200,00 грн. - основний борг; 9878,40 грн. - проценти. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 21078,40 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 56). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 12.09.2023 року було укладено кредитний договір № 12.09.2023-100002524, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С554 та підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки, відповіді про прийняття (акцепт) пропозиції про укладення договору (оферти), розміщених на веб-сайті позивача: https//sgroshi.com.ua (а.с. 7-14), відповідно до якого останній отримав від кредитодавця грошові кошти в розмірі 13000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на електронний платіжний засіб відповідача строком на 42 дні з дати його надання - до 23.10.2023 року, фіксована незмінна процентна ставка - 2% за 1 (один) день користування кредитом. Позичальник також у додатку до анкети позичальника та заявці вказав свої паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер, номер особистого електронного платіжного засобу, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С554 (а.с. 6,10). Відповідно до п. 2.2. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), електронний кредитний договір складається з електронних документів, які містять всі істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на сайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатору (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (а.с. 7-10). Згідно копії квитанції АТ КБ «Приватбанк», кредитором на користь позичальника було здійснено перерахування коштів за допомогою системи LIQPAY у сумі 13000,00 грн., ІD платежу: 2364470272, дата та час платежу: 2023.09.12 16:53, призначення: видача за договором № 12.09.2023-10000524, отримувач (картка/рахунок): [NUMBER] (а.с. 37). Кредитний договір № 12.09.2023-100002524 від 12.09.2023 року був переоформлений шляхом укладення 25.09.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору № 25.09.2023-010000817 шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Н514 та підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки, відповіді про прийняття (акцепт) пропозиції про укладення договору (оферти), розміщених на веб-сайті позивача: https//sgroshi.com.ua, відповідно до умов якого сума кредиту - 13000 грн., строк, на який надається кредит - 42 дні з дати його надання - до 05.11.2023 року, фіксована незмінна процентна ставка - 2% за 1 (один) день користування кредитом (а.с. 16-23). Позичальник також у додатку до анкети позичальника та заявці вказав свої паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер, номер особистого електронного платіжного засобу, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н514 (а.с. 15,19). Відповідно до п. 2.2. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), електронний кредитний договір складається з електронних документів, які містять всі істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на сайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатору (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (а.с. 16-19). На підтвердження своїх позовних вимог позивачем подано також підтвердження укладання кредитного договору № 25.09.2023-010000817 від 25.09.2023 року, що є невід`ємною частиною договору, яке містить заяву позичальника про перекредитування/зарахування, згідно якої позичальник просить зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 13000,00 грн. за кредитним договором № 25.09.2023-010000817 від 25.09.2023 року в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 13000,00 грн. за кредитним договором № 12.09.2023-100002524 від 12.09.2023 року (а.с. 21). Кредитний договір № 25.09.2023-010000817 від 25.09.2023 року був переоформлений шляхом укладення 11.10.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору № 11.10.2023-010000167 шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Р194 та підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки, відповіді про прийняття (акцепт) пропозиції про укладення договору (оферти), розміщених на веб-сайті позивача: https//sgroshi.com.ua, відповідно до умов якого сума кредиту - 11200 грн., строк, на який надається кредит - 42 дні з дати його надання - до 21.11.2023 року, фіксована незмінна процентна ставка - 2% за 1 (один) день користування кредитом (а.с. 25-33). Позичальник також у додатку до анкети позичальника та заявці вказав свої паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер, номер особистого електронного платіжного засобу, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н514 (а.с. 24,28). Відповідно до п. 2.2. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), електронний кредитний договір складається з електронних документів, які містять всі істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на сайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатору (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (а.с. 25-28). На підтвердження своїх позовних вимог позивачем подано також підтвердження укладання кредитного договору № 11.10.2023-010000167 від 11.10.2023 року, що є невід`ємною частиною договору, яке містить заяву позичальника про перекредитування/зарахування, згідно якої позичальник просить зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 11200,00 грн. за кредитним договором № 11.10.2023-010000167 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 13000,00 грн. за кредитним договором № 25.09.2023-010000817 від 25.09.2023 року (а.с. 30). Відповідно до матеріалів справи, позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, має право на здійснення таких видів економічної діяльності, як 64.92 Інші види кредитування (основний) (а.с. 34). Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Пункт 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису усіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконав, доказів погашення заборгованості суду не надав. Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 21078,40 грн., з яких: 11200,00 грн. - основний борг; 9878,40 грн. - проценти (а.с. 35), ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Згідно із ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Outcome: approved