Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

12 вересня 2024 року до Центрального районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «АРКС» до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.10.2018 між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та ТОВ «УЛФ-Фінанс» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №313950а8кп, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Renault», д.н.з [NUMBER] та страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу, сплатити страхове відшкодування. 30.05.2019 року о 15:08 год. у м. Миколаїв по просп. Героїв України, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Renault», д.н.з [NUMBER] та автомобіля «Opel», д.н.з [NUMBER] , під керуванням відповідача. Внаслідок вищевказаної ДТП, транспортному засобу «Renault», д.н.з [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Згідно відповіді від НПУ 3019151424289294 про ДТП та Постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.07.2019 року (справа №490/5095/19), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Renault», д.н.з [NUMBER] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за полісом №313950а8кп. Страхова компанія визнала вказану подію страховим випадком, відповідно чого виплатило власнику автомобіля страхове відшкодування в розмірі 45237,04 грн. У зв`язку з сплатою розміру страхового відшкодування, страхова компанія звернулась до ПрАТ «СК «Провідна», як до компанії, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, яка в свою чергу виплату відшкодування на користь позивача не здійснила. А тому, враховуючи викладене, просить стягнути з відповідачів суму завданих збитків. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 16.09.2024 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 16.09.2024 року відповідачам був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 01.10.2024 року до суду надійшло клопотання представника ПрАТ «СК «Провідна» - Митлошук К.Б., в якому остання просила суд направити на алресу ПрАТ «СК «Провідна» (поштою або на електронну адресу) копю позовної заяви з додатками для підготовки обґрунтованого відзиву, підтвердження своїх доводів або заперечень та подання інших доказів, а також просила продовжити ПрАТ «СК «Провідна» строк на подання відзиву на позовну заяву на 30 днів з дати вручення копії позовної заяви з додатками. На вищевказане клопотання, судом 02.10.2024 року на електронну адресу ПрАТ «СК «Провідна» яка була зазначена в клопотанні - «info@providna.com.ua» було надіслано копію позовної заяви, що підтверджується пітдвердженням направлення через едектронну адресу, яке наявне в матеріалах справи. Проте станом на 15.01.2025 року відповідачі так і не надали відзив на позовну заяву. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.01.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 30.05.2019 року о 15:08 год. у м. Миколаїв по просп. Героїв України, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Duster», д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля ТОВ «УЛФ-Фінанс»), та автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Renault Duster», д.н.з. [NUMBER] , що був застрахований у позивача за договором добровільного страхування наземного транспорту №01/03/2018 від 01.03.2018 року. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.07.2019 року по справі №490/5095/19 визнано [PERSON] , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. [PERSON] звернувся до позивача з повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та з заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2471466 від 19.06.2019, розмір страхового відшкодування склав 45237,04 грн., яке ПрАТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на рахунок ТОВ «УЛФ-Фінанс» платіжним дорученням №570977 від 10.03.2019 року. На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП - відповідача у справі, за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Opel Vivaro», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «Провідна» згідно з полісом №АМ003832767. Полісом № АМ003832767 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Провідна» в розмірі 100000,00 грн., франшиза 2000,00 грн. 03.02.2022 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. №0024953/ІНС.ЛОУ. 08.07.2023 позивач звернувся до відповідача із претензією про відшкодування в порядку регресу шкоди у розмірі 45237,04 грн., у зв`язку з тим, що страхова компанія відповідача відмовилась від виплати відшкодування. Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України, передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У частині 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" зазначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. При цьому, хоча позивачем в позовній заяві і ставиться вимога про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, яка складає 43237,04 грн., одночасно з двох відповідачів, але не зазначено про правові підстави для такого, що зумовлює необхідність відмови в позові в цій частині. На підставі наведеного, суд доходить висновку, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути суму франшизи відповідно до полісу №АМ003832767 у розмірі 2000,00 грн., а з ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування, яка складає 43237,04 грн. За приписом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З вищенаведеного слідує, що з ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивача слід стягнути 2894,77 грн. судового збору, а з [PERSON] на користь позивача 133,23 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням №1080899 від 28.08.2024 року.

Outcome: partial