Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

У жовтні 2024 р. позивач АБ «Юрченко-Консалт» в особі керуючого - Юрченка А.С. звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором № 20/23ц від 27.09.2023 р. в сумі 10 000 грн., а також за Договором № 21/23ц від 12.10.2023 р. в сумі 2 000 тисячі грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 27.09.2023 р. між адвокатським бюро «Юрченко-Консалт» та [PERSON] був укладений договір № 20/23ц про надання професійної правничої допомоги та представництво у цивільному процесі. Згідно п. 2.1 договору професійна правнича допомога надавалась відповідачу у цивільній справі № 759/16605/23. У відповідності до п. 4.2 цього договору сторони визначили розмір адвокатського гонорару у сумі 10000 грн. за розгляд справи у суді першої інстанції. Гонорар мав фіксований розмір, сторони врахували характер спірних правовідносин та значення справи для [PERSON] . Гонорар мав бути сплачений протягом 10 діб з дня набрання законної сили рішення суду, або ухвали про укладення мирової угоди або ухвали про закриття провадження у разі відмови позивача від позову або залишення позову без розгляду. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24.10.2023 року у справі № 759/16605/23 у задоволенні позову було повністю відмовлено, тобто рішення суду було винесено на користь [PERSON] , а при здійсненні апеляційного провадження позивач у справі № 759/16605/23 відмовився від позовних вимог і провадження у справі було закрито ухвалою Київського апеляційного суду від 13.05.2024 р. Таким чином, з 24.05.2024 р. настали умови для виплати гонорару адвоката, у розмірі 10000 грн. Свої грошові зобов`язання за договором перед позивачем [PERSON] не виконала. У липні 2024 р. адвокатське бюро направило [PERSON] претензію на суму 10000 грн. та акт виконаних робіт за договором № 20/23ц від 27.09.2023 р., але остання лист отримала, проте жодної дії для погашення своєї заборгованості не вчинила, що змусило позивача звернутись із позовом до суду. Також 12.10.2023 р. між адвокатським бюро «Юрченко-Консалт» та [PERSON] був укладений договір № 21/23ц про надання професійної правничої допомоги та представництво у цивільному процесі. Згідно п. 2.1 договору професійна правнича допомога надавалась [PERSON] при розгляді судами цивільної справи за її позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. У відповідності до п. 4.2 цього договору сторони визначили розмір адвокатського гонорару у сумі 2000 грн. за розгляд справи у суді першої інстанції. Гонорар мав фіксований розмір, сторони врахували характер спірних правовідносин та значення справи для [PERSON] . Гонорар мав бути сплачений протягом 10 діб з дня набрання законної сили рішення суду, або ухвали про укладення мирової угоди або ухвали про закриття провадження у разі відмови позивача від позову або залишення позову без розгляду. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15.01.2024 року у справі № 759/20022/23 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання було частково задоволено, а постановою Київського апеляційного суду від 16.05.2024 р. рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Таким чином, з 27.05.2024 р. настали умови для виплати гонорару адвоката, у розмірі 2000 грн. Свої грошові зобов`язання за договором перед позивачем [PERSON] не виконала. У липні 2024 р. адвокатське бюро направило [PERSON] претензію на суму 2000 грн. та акт виконаних робіт за договором № 21/23ц від 12.10.2023 р., але остання лист отримала, проте жодної дії для погашення своєї заборгованості не вчинила, що змусило позивача звернутись із позовом до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2024 року матеріали цивільної справи було передано на розгляд судді Шум Л.М. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.10.2024 р. було прийнято до розгляду вказану справу та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 29.11.2024року до суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідачки адвоката Шульга Н.А., відповідно до змісту якого сторона відповідачки просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що розміри зазначених гонорарів є неспівмірними із часом витраченим адвокатом, а отже є завищеними, тому суд не повинен присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката (правова позиція, висловлена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду від 03.11.2023 у справі № 914/2355/21); що по справах адвокатське бюро не видавало ордерів жодному адвокату для представництва інтересів [PERSON] у зазначених судових процесах, а отже не виконувало ніяких робіт; що відповідачкою був проведений розрахунок за договором № 20/23ц від 27.09.2023 р. у сумі 2500 грн., а за договором № 21/23ц від 12.10.2023 р. у сумі 800 грн.; що надані Акти здачі-прийняття виконаних робіт за укладеними Договорами свідчать про припинення виконання сторонами своїх зобов`язань, і такі зобов`язань проведені належним чином. 09.12.2024р. до суду надійшла відповідь на відзив, де позивач повністю заперечував обставини, що викладені у відзиві, заперечував проведення відповідачкою оплати за договорами у розмірі 2500 та 800 грн., просив задовольнити позов у повному обсязі. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Судом встановлено, що 27.09.2023 р. між Адвокатським бюро «Юрченко-Консалт» та [PERSON] був укладений договір № 20/23ц про надання професійної правничої допомоги та представництво у цивільному процесі, надалі - Договір-1. Згідно пункту 2.1 договору-1 бюро прийняло на себе зобов`язання з надання [PERSON] професійної юридичної/правничої допомоги при розгляді судами цивільної справи № 759/16605/23. Згідно пункту 4.1 витрати на професійну правничу допомогу за цим договором складаються з гонорару адвоката. Відповідно до пункту 4.2 сторони погодили фіксований розмір адвокатського гонорару за розгляд справи у суді І-ї інстанції у сумі 10 000 (десять тисяч) грн.. При цьому Сторони врахували характер спірних правовідносин та значення справи для Клієнта. Виплата адвокатського гонорару здійснюється Клієнтом протягом 10 (десяти) днів з дня набрання законної сили рішення суду, або ухвали про укладення мирової угоди або ухвали про закриття провадження у разі відмови позивача від позову або залишення позову без розгляду з підстав п. 3, 5, 6, 9 ч.1 ст. 253 ЦПК України, або закриття справи з інших підстав. На підтвердження виконання укладеного договору-1 позивачем надано: копію позовної заяви у справі № 759/16605/23 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Ред Пойнт Фінанс» до [PERSON] про стягнення 3% річних за прострочення грошового зобов`язання у валюті з ціною позову 1899 доларів США та витрат на професійну правничу допомогу 13 000 грн., копію ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 01.09.2023 р. про відкриття провадження у справі № 759/16605/23, копію відзиву [PERSON] у зазначеній справі, копію акту здачі-прийняття робіт від 28.09.2023 р., копію рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24.10.2023 р., копію ухвали Київського апеляційного суду від 13.05.2024 р., копію листа АБ «Юрченко-Консалт» від 08.07.2024 р. з додатками та доказом факту отримання зазначеного листа [PERSON] . Відповідачка не заперечувала проти факту укладання зазначеного договру-1 та його умов. Акт здачі-прийняття робіт від 28.09.2023 р. також підписаний особисто [PERSON] і свідчить про отримання нею від АЮ «Юрченко-Консалт» правничої допомоги у розумінні приписів ЦПК та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у вигляді юридичного аналізу матеріалів цивільної справи № 759/16605/23; юридична консультації з цього питання; складання відзиву на позовну заяву у цивільній справі № 759/16605/23 (5 аркушів). Зазначений обсяг робіт не містить у акті свого грошового еквіваленту. При цьому [PERSON] своїм підписом засвідчила, що не має претензій до бюро зв`язку із якістю, повнотою, термінами проведених робіт (наданих послуг). Також суду був наданий позивачем Акту здачі-прийняття робіт від 08.07.2024 р., який [PERSON] отримала, але від підпису його відмовилась, згідно якого їй було надано у відповідності до умов договору-1 правничу допомогу за період з 24.10.2023 р. по 14.05.2024 р. у вигляді ознайомлення з апеляційною скаргою у цивільній справі № 759/16605/23 та складання відзиву у суд апеляційної інстанції (3 арк.). Не зважаючи на той факт, що [PERSON] не підписала зазначений акт виконаних робіт, проте не надала ніяких доказів того, що ці роботи були виконані нею особисто або іншою особою. Справа № 759/16605/23 розглядалась Святошинським районним судом м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі поданих сторонами письмових доказів та процесуальних заяв по суті справи. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24.10.2023 року у справі № 759/16605/23 у задоволенні позову було повністю відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.05.2024 р. рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24.10.2023 року у справі № 759/16605/23 було визнано нечинним, а провадження у справі будо закрито у зв`язку із прийняттям судом відмови позивача від позову. В касаційному порядку ухвала Київського апеляційного суду від 13.05.2024 р. сторонами не оскаржувалась. Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Законом визначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною 1 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Як вже зазначалось, сторони погодили фіксований розмір гонорару адвоката у розмірі 10000 грн., який не залежить від часу, витраченого адвокатом, обсягу та характеру наданої правничої допомоги, виплату якого сторони обумовили настанням єдиної обставини - набранням законної сили рішення суду у справі або ухвали про закриття провадження у разі відмови позивача від позову. У справі № 759/16605/23 позивач відмовився від позову, така відмова була прийнята судом і провадження у справі було закрите з цієї підстави, а отже зобов`язання відповідачки [PERSON] перед позивачем зі сплати гонорару виникло, відповідно до умов Договору-1, через 10 діб - з 24.05.2024 р. Суд не бере до уваги посилання сторони відповідачки на положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та її заперечення про неспівмірність розміру гонорару часу, що витратив адвокат, чи складності справи, а також посилання відповідача на правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.11.2023 у справі № 914/2355/21, оскільки суд при здійсненні правосуддя керується нормами цивільно-процесуального законодавства, а не господарсько-процесуального. Питання щодо складності справи, неспівмірності розміру гонорару часу витраченого адвокатом та ін. вирішуються судом в порядку ст. 137, 141 ЦПК України при розподілі судових витрат за наслідками розгляду справи, у той час як у цій справі правовідносини сторін виникли у зв`язку із укладенням договору-1 про надання професійної правничої допомоги, а отже носять договірно-зобов`язальний характер між сторонами, в яких позивач є кредитором, а відповідач - боржником. Суд враховує, що сторона відповідача не надала жодних доказів в розумінні вимог ст. 76-80 ЦПК України, щодо свого твердження про сплату 2500 грн. за договором № 20/23ц від 27.09.2023 р., а отже є такою, що прострочила виконання свого грошового зобов`язання за договором-1, строк виконання якого та умови виконання якого, настали. Також, суд встановив, що 12.10.2023 р. між адвокатським бюро «Юрченко-Консалт» та [PERSON] був укладений договір № 21/23ц про надання професійної правничої допомоги та представництво у цивільному процесі, надалі - Договір -2. Згідно пункту 2.1 договору-2 бюро прийняло на себе зобов`язання з надання [PERSON] договору професійної правничої допомоги при розгляді судами цивільної справи за її позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Згідно пункту 4.1 витрати на професійну правничу допомогу за цим договором складаються з гонорару адвоката. Відповідно до пункту 4.2 сторони погодили фіксований розмір адвокатського гонорару за розгляд справи у суді І-ї інстанції у сумі 2000 грн.. При цьому Сторони врахували характер спірних правовідносин та значення справи для Клієнта. Виплата адвокатського гонорару здійснюється Клієнтом протягом 10 (десяти) днів з дня набрання законної сили рішення суду, або ухвали про укладення мирової угоди або ухвали про закриття провадження у разі відмови позивача від позову або залишення позову без розгляду з підстав п. 3, 5, 6, 9 ч.1 ст. 253 ЦПК України, або закриття справи з інших підстав. На підтвердження виконання укладеного договору-2 позивачем надано: копію ухвали про відкриття провадження у справі № 759/20022/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, копія рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2024 р., копію акту здачі-прийняття робіт від 28.12.2023 р., копію постанови Київського апеляційного суду від 16.05.2024 р., копію листа АБ «Юрченко-Консалт» від 08.07.2024 р. з додатками та доказом факту отримання зазначеного листа [PERSON] . Відповідачка не заперечувала проти факту укладання зазначеного договру-2 та його умов. Акт здачі-прийняття робіт від 28.12.2023 р. також підписаний особисто [PERSON] і свідчить про отримання нею від АЮ «Юрченко-Консалт» правничої допомоги у розумінні приписів ЦПК та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у вигляді юридичної консультації з питання законодавчого врегулювання можливості стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання; складання позову про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання (3 арк.); отримання Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів (8 довідок); складання відповіді на відзив у справі № 759/20022/23 (3 арк.). Зазначений обсяг робіт не містить у акті свого грошового еквіваленту. При цьому [PERSON] своїм підписом засвідчила, що не має претензій до бюро зв`язку із якістю, повнотою, термінами проведених робіт (наданих послуг). Також суду був наданий Акту здачі-прийняття робіт від 08.07.2024 р., який [PERSON] отримала, але від підпису його відмовилась, згідно якого їй було надано у відповідності до умов договору-2 правничу допомогу за період з 15.01.2024 р. по 16.05.2024 р. у вигляді складання апеляційної скарги на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2024 р. у справі № 759/20022/23 (2 арк.) та складання відзиву на апеляційну скаргу відповідача у справі № 759/20022/23 (3 арк.). Не зважаючи на той факт, що [PERSON] не підписала зазначений акт виконаних робіт, проте не надала ніяких доказів того, що ці роботи були виконані нею особисто або іншою особою. Справа № 759/20022/23 розглядалась Святошинським районним судом м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі поданих сторонами письмових доказів та процесуальних заяв по суті справи. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15.01.2024 року у справі № 759/20022/23 позов було задоволено частково. Постановою Київського апеляційного суду від 16.05.2024 р. рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15.01.2024 року у справі № 759/20022/23 було залишено без змін. В касаційному порядку постанова Київського апеляційного суду від 16.05.2024 р. сторонами не оскаржувалась. Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Законом визначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною 1 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Як вже зазначалось, сторони погодили у договорі-2 фіксований розмір гонорару адвоката у розмірі 2000 грн., який не залежить від часу, витраченого адвокатом, обсягу та характеру наданої правничої допомоги, виплату якого сторони обумовили настанням єдиної обставини - набранням законної сили рішення суду. У справі № 759/20022/23 рішення суду набрало законної сили 16.05.2024 р., а отже зобов`язання відповідачки [PERSON] перед позивачем зі сплати гонорару виникло, відповідно до умов Договору-2, через 10 діб - з 27.05.2024 р. Суд не бере до уваги посилання сторони відповідачки на положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та її заперечення про неспівмірність розміру гонорару часу, що витратив адвокат, чи складності справи, а також посилання відповідача на правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.11.2023 у справі № 914/2355/21, оскільки суд при здійсненні правосуддя керується нормами цивільно-процесуального законодавства, а не господарсько-процесуального. Питання щодо складності справи, неспівмірності розміру гонорару часу витраченого адвокатом та ін. вирішуються судом в порядку ст. 137, 141 ЦПК України при розподілі судових витрат за наслідками розгляду справи, у той час як у цій справі правовідносини сторін виникли у зв`язку із укладенням договору-2 про надання професійної правничої допомоги, а отже носять договірно-зобов`язальний характер між сторонами, в яких позивач є кредитором, а відповідач - боржником. Суд враховує, що сторона відповідача не надала жодних доказів в розумінні вимог ст. 76-80 ЦПК України, щодо свого твердження про сплату 800 грн. за договором № 21/23ц від 12.10.2023 р., а отже є такою, що прострочила виконання свого грошового зобов`язання за договором-2, строк виконання якого та умови виконання якого, настали. За змістом частини 3 статті 237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статей 526, 530, 610 та частини 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1,2 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що стороною позивача підтверджено належними доказами, що відповідачем не виконано умови договору № 20/23ц від 27.09.2023 р. про надання правничої допомоги зі сплати гонорару адвоката у розмірі 10 000 грн., а також не виконано умови договору № 21/23ц від 12.10.2023 р. про надання правничої допомоги зі сплати гонорару адвоката у розмірі 2 000 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved