Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, в якій вказує, що з початку 2022 року вона перебувала у відносинах з [PERSON] [INFO] , уродженцем смт. Черняхів Житомирського району Житомирської області, якого після смерті його батьків, до набуття ним повноліття, виховувала бабуся [PERSON] . Вони планували одружитися, але 12.03.2022 [PERSON] був мобілізований до лав ЗСУ, де останній проходив службу як військовослужбовець у лавах ВЧ [NUMBER] та декілька раз приїздив у відпустки. У жовтні 2022 року заявник завагітніла. [PERSON] визнавав себе батьком їхньої ненародженої дитини. Крім того, у січні 2023 року останній проходив лікування та реабілітацію після отриманого поранення, а від так у січні 2023 року вони почали спільно знімати квартиру у м. Житомир та проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет та спільні витрати, купували їжу, інші предмети домашнього вжитку та побуту, відпочивали як родина та святкували свята, ставились один до одного як чоловік та дружина. Після проходження лікування [PERSON] був направлений за місцем проходження служби до ВЧ, а від так продовжував отримувати заробітну плату, як військовослужбовець, повністю її утримував, надсилав грошові кошти на її рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» [NUMBER] . Крім того, вони часто спілкувалися з [PERSON] у мессенджері «Вайбер», в тому числі з-за допомогою відеозвязку, останній цікавився протіканням вагітності та радів скорому народженню сина. Вони мали на меті укласти шлюб влітку, коли останній приїде у чергову відпустку, однак не встигли цього зробити, оскільки [INFO] [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання біля н.п. Червонопопівка на Луганщині. [INFO] , вже після смерті [PERSON] , в них народився син [PERSON] в м. Житомир. При реєстрації народження сина запис про батька був зроблений з її слів, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. За таких обставин на даний час не можливо оформити свідоцтво про народження із записом про батька дитини, а саме: запису прізвища дитини на прізвище біологічного батька. А тому, виникає необхідність встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт визнання батьківства загиблого [PERSON] [INFO] , щодо неповнолітнього [PERSON] [INFO] та внесення змін до актового запису про народження №1455, складеного 23.08.2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомир Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, (м. Київ). Заявник просять встановити факт визнання батьківства загиблого [PERSON] , [INFO] , щодо неповнолітнього [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ); Визнати [PERSON] [INFO] батьком дитини [PERSON] [INFO] ; Виключити з актового запису про народження дитини, [PERSON] [INFO] , відомості про батька дитини іншу особу; Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, їм. Київ), внести відомості до актового запису № 1455 від 23.08.2023 року про народження [PERSON] [INFO] , зазначивши батьком дитини громадянина України [PERSON] [INFO] ; Внести зміни до актового запису №1455 про народження [PERSON] , складеного 23.08.2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомир Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, (м. Київ) а саме у графі "батько" змінити дані, вказавши батьком дитини [PERSON] , [PERSON] [INFO] , а у графі «Прізвище» змінити з « [PERSON] » на [INFO] ». Заявник в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву в якій заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд проводити без її участі. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду лист в якому просив справу розглядати без присутності представника Відділу. /а.с.44,58-62,73/ Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просив справу розглядати без її участі. /а.с.70/ 08 травня 2024 року надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні заяви./а.с.75-76/ Суд, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 серпня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), батьками [PERSON] , [INFO] зазначено [PERSON] та [PERSON] , актовий запис за № 1455. /а.с.10/ Запис про батька, [PERSON] , був проведений зі слів матері, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 23 серпня 2023 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 травня 2023 року Черняхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . /а.с.77/ Відповідно копії довідки Черняхівської селищної ради № 132 від 07 серпня 2023 року, онук [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] , до дня мобілізації (12.03.2022) дійсно фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , (без реєстрації)./а.с.78/ Відповідно до Висновку експерта Вінницького науково - дослідного експертно -криміналістичного центру від 05 вересня 2024 року № СЕ-19/102-24/11573-БД: 1. Дати відповідь на питання: «- Чи наявне кровне споріднення між неповнолітнім [PERSON] , [INFO] та загиблим [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ?» не представляється за можливе, оскільки дане питання виходить за межі компетенції судового експерта з правом проведення судових біологічних експертиз за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження». 2. Особа, генетичні ознаки якої встановлені з фрагмента 5-го ребра справа загиблого [PERSON] , [INFO] (об`єкт № 3), який помер [INFO] , ймовірно, є біологічним батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (об`єкт № 2), матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] (об`єкт № 1). Ймовірність даної події становить не менше ніж 99,999999999%. Відповідно до копій платіжних інструкцій про переказ власних грошових коштів [PERSON] [PERSON] . /а.с. 12-27/ Як вбачається з статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного Кодексу України. Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.128 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Частина 3 статті 128 СК України вказує, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] вказані [PERSON] та [PERSON] . /а.с.10/ Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України. Із належних доказів судом встановлено, що заявник є особою, яка має право звертатись із вказаною заявою, оскільки її син [PERSON] є сином [PERSON] , який помер, проте не перебував у зареєстрованому шлюбі з нею, і тому вона просить встановити факт батьківства. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року № 3 роз`яснюється, що за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження N 61-15136св20) та постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц). З врахуванням досліджених письмових доказів та наданих показань в судовому засіданні, суд вважає, що факт, який просить встановити заявник, підтверджений. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для захисту її прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Таким чином, вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved