Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

10.05.2024 року [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про визнання її брата [PERSON] недієздатним та призначення її опікуном над ним. В обґрунтування поданої заяви вказує, що вона є рідною сестрою [PERSON] , який відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії ААГ №460233, виданої 13.03.2024 року, має інвалідність першої групи «Б», причина інвалідності загальне захворювання, потребує стороннього догляду. [PERSON] хворіє трахіостомією, що пояснюється проблемами дихальної системи. Не має можливості вільно дихати, у зв`язку із чим між його шиєю, гортаню та легенями проходить спеціальна трубка для дихання, яка забезпечує проходження кисню до легенів. На шиї [PERSON] має хірургічний отвір, у якому стоїть трахеостомічна трубка, яку він носить постійно. Трубка має бути зафіксованою, двічі на день потрібно змінювати канюлю трубки, для унеможливлення скупчення мокроти та блокування дихальної системи. Шию хворого потрібно перев`язувати для фіксування трубки, відслідковувати правильне розташування трубки в потрібному напрямку. Крім того, [PERSON] має травму голови: закрита черепно-мозкова травма від 22.10.2023 року, забій головного мозку тяжкого ступеню. Травматична гостра субдуральна гематома передньої ямки зліва. Травматичний САК. Дислокаціний синдром, набряк головного мозку, декомпресійна трепанація черепа, видалення гематоми, що підтверджується випискою амбулаторного хворого, виданої КНП «Центром первинної медико-соціальної санітарної допомоги №2» м. Запоріжжя. Таким чином, [PERSON] , не розуміє значення своїх дії та не здатен ними керувати, є лежачим хворим, його транспортування є неможливим за медичними показниками. Для того щоб змінювати одяг, змінювати памперси, годувати, купати та обмивати необхідна чоловіча сила, що в повній мірі здійснює чоловік заявниці [PERSON] . Заявниця посилаючись на те, що вона здатна та спроможна здійснювати належний догляд за [PERSON] та фактично здійснює такі обов`язки, а останній не має можливості самостійно обслуговувати себе, не має можливості самостійно відвідувати лікаря, годуватися, відвідувати туалет, приймати ліки, їжу, тощо, просить суд визнати [PERSON] недієздатним, встановити опіку над недієздатним, та призначити її його опікуном. Ухвалою суду від 13.05.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, встановлено учасниками справи строки на подання заяв по суті справи, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 13.06.2024 року призначено в справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», провадження в справі зупинено на час проведення експертизи. 23.09.2024 року з Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» надійшов висновок судово-психіатричного експерта №348 від 15.08.2024 року. 24.09.2024 року ухвалою суду провадження у справі відновлено, справу призначено до судового розгляду. 26.09.2024 року заявницею подана уточнена заява про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, в якій заявниця зазначила, що на теперішній час вона також має певні захворювання, а саме: відповідно до магнітно-резонансної томографії шийного відділу хребта від 28.05.2024 року Медичного центру «Юнімед» лікарем [PERSON] зроблено висновок: МРТ- картина дегенеративно-дистрофічних змін шийного відділу хребта (остеохондроз). Патологічна помірна кіфотична установка ПІВХ (шийного відділу хребта). Протрузії дисків С4, С6. Велика протрузія диска С5. Відносний дегенеративний стеноз хребетного каналу на рівні С4-С7. Відповідно до магнітно-резонансної томографії грудного відділу хребта від 28.05.2024 року Медичного центру «Юнімед» лікарем [PERSON] зроблено висновок: МРТ - картина дегенеративно-дистрофічних змін грудного відділу хребта (остеохондрозу, спондильозу, грижі Шморля тіл Тh4- Тh11 хребців). Правобічний скаліоз - І ст. Протрузії дисків Тh4, Тh5, Тh6, Тh7, Тh8, Тh10 з помірною компресією корінцевих каналів спинномозкових нервів і дуального мішка. Гемангіоми тіл Тh1, Тh2, Тh3 хребців. Зазначений діагноз щодо шийного відділу хребта та грудного відділу хребта з урахуванням грижі, негативно впливає на кровообіг судин головного мозку, що підтверджується протоколом ультразвукового дослідження МЦ «Юнімед» лікаря [PERSON] ». У заявниці відсутня фізична можливість, у повній мірі, здійснювати догляд за хворим братом [PERSON] , у зв`язку із чим вона змушена звернутися із уточненою заявою та призначити опікуном [PERSON] чоловіка заявниці, який є зацікавленою особою по даній справі - [PERSON] . Заявниця не має фізичних зусиль, враховуючи захворювання хребта, надавати догляд [PERSON] , тому передає своє право чоловікові [PERSON] . Посилаючись на викладене, просить суд визнати [PERSON] недієздатним, встановити опіку над недієздатним, та призначити [PERSON] його опікуном. 05.12.2024 року до суду надійшло подання органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району щодо можливості призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] , в разі визнання його недієздатним, в якому просить суд призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] , в разі визнання його недієздатним. В судовому засідання представник заявниці заяву підтримала, просила її задовольнити, та визнати [PERSON] , недієздатним, встановити опіку над ним, та призначити [PERSON] його опікуном. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилася, про день та час судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. [PERSON] , щодо якого розглядається заява про визнання його недієздатним, в судове засідання не викликався. Представник [PERSON] - адвокат Кара Ю.М. не заперечувала проти задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатним, просила суд задовольнити подання органу опіки та піклування щодо призначення [PERSON] опікуном [PERSON] у разі визнання його недієздатним. Заслухавши думку учасників справи та їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією серії ААГ №460233, виданої 13.03.2024 року, [PERSON] має інвалідність першої групи «Б», причина інвалідності загальне захворювання, потребує стороннього догляду. У відповідності до\~ст. 298 ЦПК України\~судом було призначено судово-психіатричну експертизу стосовно [PERSON] . Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 248 від 15.08.2024 року, проведеної експертами Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді психоорганічного синдрому (дементний варіант) внаслідок органічного ураження головного мозку (тяжка ЧМТ 22.10.2023). Тому він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Згідно з ч. 1\~ст. 39 ЦК України,\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до свідоцтв про народження заявниці та [PERSON] ( [NUMBER] та [NUMBER] ), останні є рідними братом та сестрою, що надає право заявниці звертатися до суду з заявою про визнання особи недієздатною. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, тому заява [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1статті 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В силу ч. 1\~ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ч.ч. 6-7 ст. 300 ЦПК України,\~строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності\~ЦПК\~передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Відповідні положення\~ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачають те, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Згідно ч. 1\~ст. 60 ЦК України,\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до\~ст. 62 ЦК України,\~опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна. Ч. 1 ч. 4\~ст. 63 ЦК України\~передбачено, що опікуна призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених\~статтею 60 цього Кодексу. Опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. У відповідності до приписів\~ст. 67 ЦК України\~та\~Розділу 4\~\~Правил опіки та піклування, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Зі змісту подання органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 04.12.2024 року вбачається, що від громадянина [PERSON] , [INFO] , до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району надійшла заява про розгляд питання щодо можливості призначення його опікуном над [PERSON] , [INFO] , в разі визнання його недієздатним, та направлення подання до суду. Зазначене питання було винесене на розгляд засідання опікунської ради районної адміністрації міської ради. Опікунською радою були розглянуті подані заявником документи, за наявності яких опікунська рада районної адміністрації приймає рішення щодо надання рекомендації органу опіки та піклування районної адміністрації щодо направлення до суду подання про можливість призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною, перелік яких передбачений Правилами опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року № 34/166/131/88 в межах чинного на теперішній час законодавства. При розгляді документів опікунською радою встановлено, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться справа №335/5282/24 за заявою [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна. Заявник, [PERSON] є зятем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження: [PERSON] та [PERSON] , яка в подальшому у шлюбі змінила прізвище на [PERSON] . Згідно з Висновком №183/5 про стан здоров`я від 30.09.2024, лікарсько-консультативною комісією "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2, зроблено остаточний висновок про те, що за станом здоров`я [PERSON] може бути опікуном. Згідно з характеристики, наданою з місця роботи, [PERSON] зарекомендував себе виключно з позитивного боку. За час роботи виявив себе як кваліфікований та відповідальний працівник, який сумлінно та якісно виконує свою роботу. Заявник [PERSON] , зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою по [ADDRESS] . Заявником надана довідка про відсутність судимості. Членами опікунської ради районної адміністрації міської ради здійснено обстеження умов проживання кандидата в опікуни, та складено відповідний акт, який містить висновок про те, що квартира знаходиться в задовільному стані, придатна для проживання. Опікунська рада районної адміністрації міської ради, як консультативно - дорадчий орган, рекомендувала органу опіки та піклування районної адміністрації міської ради направити подання до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя щодо можливості призначити [PERSON] опікуном [PERSON] , в разі визнання його недієздатним, що підтверджується витягом з протоколу засідання опікунської ради. Заявник ознайомлений з правами та обов`язками опікуна. Інші особи із заявами до органу опіки та піклування районної адміністрації міської ради не звертались. Вивчивши зазначене подання, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦК України). Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Згідно зі статтею 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України). При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680. Згідно з підпунктами 3.2, 3.3 Правил опіки та піклування опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі. Отже, можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування. У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. При перевірці висновку органу опіки та піклування щодо можливості призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] , в разі визнання його недієздатним, вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, судом встановлено, що до останнього органом опіки та піклування додано, зокрема: копія заяви [PERSON] , копія паспорту та ІНН [PERSON] , копія висновку про стан здоров`я [PERSON] , копія довідки ОСББ про фактичне місце проживання [PERSON] , копія довідки про відсутність судимості [PERSON] , копія характеристики на [PERSON] , копії свідоцтв про народження [PERSON] , [PERSON] , копії свідоцтва про шлюб [PERSON] , копія паспорту та ІНН [PERSON] , копія довідки про доходи [PERSON] , копія довідки МСЕК [PERSON] , копія витягу з протоколу засідання опікунської ради. Проте, органом опіки та піклування не надано суду акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна, акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки, довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки, вказане позбавляє можливості суд в повному обсязі перевірити висновок органу опіки та піклування щодо можливості призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] , тому вважає такий висновок таким, що він не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, та складений не на підставі переліку документів, передбачених Правилами опіки та піклування. Крім того, аналізуючи зміст висновку органу опіки і піклування щодо доцільності призначення опікуном [PERSON] , суд дійшов висновку, що вказаний висновок є немотивованим. У висновку відсутні відомості про те, що орган опіки та піклування з`ясовував питання щодо можливості [PERSON] виконувати обов`язки опікуна, не з`ясовані його стосунки з недієздатним [PERSON] , чи відвідував орган опіки та піклування останнього за місцем проживання, чи з`ясовувалось, як він сприймає [PERSON] та як реагує на нього у зв`язку з наявним захворюванням. Подання органу опіки та піклування містить лише інформацію про те, що вказаний орган просить призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] у разі визнання його недієздатним. Мотиви, з яких орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність призначення [PERSON] опікуном у висновку не вказані, належні докази не долучені. При цьому суд доходить висновку, що орган опіки та піклування не з`ясував у повному обсязі обставини, які мають істотне значення для справи, оскільки не було врахованого наявність інших родичів [PERSON] , які б могли здійснювати опіку над ним (рідна сестра), тому висновок є поспішним та формальним. Разом з цим, заявниця звертаючись з первісною заявою до суду, просила суд призначити опікуном саме її, посилаючись на здатність та спроможність здійснювати належний догляд за [PERSON] , про те дані про її звернення до органу опіки та піклування із зазначеним питанням відсутні. Крім того, матеріалами справи не підтверджено та заявницею не доведено, що [PERSON] не може виконувати обов`язок опікуна, як рідна сестра, за станом свого здоров`я. З огляду\~на викладене,\~заява [PERSON] \~підлягає частковому\~задоволенню,\~а подання\~органу опіки\~та піклування\~слід залишити\~без задоволення. Враховуючи, що суд дійшов висновку, що заява в частині вимог щодо призначення опікуна задоволенню не підлягає, а тому обов`язки опікуна над недієздатною тимчасово слід покласти на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатної, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial