Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

В вересні 2024 року ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом про відшкодування збитків, в обґрунтування якого вказало, що 06.10.2022 між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №65658Га2р предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] . 17.01.2023 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу Renault д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) [PERSON] порушив Правила дорожнього руху, чим скоїв адміністративного правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. На підставі\~заяви потерпілого\~про виплату\~страхового відшкодування\~внаслідок настання\~страхового випадку\~та наданих\~потерпілою особою\~документів було\~складено страховий\~акт №\~ARX3533393.,\~відповідно до\~якого АТ\~«СК «АРКС»\~здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 39 669,14 грн. на користь страхувальника. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ТзДВ «СК «Кредо» згідно полісу № 208213363. Згідно витягу із ЦБД МТСБУ відносно полісу № 208213363, ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну складає 130 000,00 грн., франшиза складає 00,00 грн. Рішенням Господарського\~суду м.\~Києва від\~09.11.2023\~по справі\~№ 908/1684/23\~із ТзДВ\~«СК «Кредо»\~було стягнуто\~збитків в\~порядку регресу\~у розмірі\~22\~034,11\~грн.\~на користь АТ «СК «АРКС». \~ \~ \~ \~ч . За таких обставин просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 17 635,03 грн. (39 669,14 - 22 034,11) та понесенні судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов, в якому вказав, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, була застрахована в ТДВ «СК «КРЕДО», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №208213363, яка здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 22 034,11 грн. за рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.11.2023 року у справі №908/1684/23, яке набрало законної сили 01.12.2023 року, оскільки позивачем не оскаржувалось в апеляційному порядку. Відповідач у\~тій справі\~ТДВ «СК\~«Кредо» також\~не оскаржувало\~це рішення\~до апеляційного\~господарського суду,\~а відповідача\~та [PERSON] ,\~як учасників\~ДТП взагалі\~не було\~залучено до\~участі у\~тій справі,\~про її\~існування відповідачу\~стало відомо\~лише 23\~вересня 2024\~року. Так, враховуючи ситуацію, яка мала місце при ДТП та оцінюючи реальні, а не задекларовані [PERSON] збитки, відповідач вважає, що потерпілому компенсовані усі збитки, більш того навіть і значно більше, оскільки страхові компанії ПАТ «СК «АРКС» і ТДВ «СК «КРЕДО» при розслідуванні ДТП, за участі відповідача та участі [PERSON] не у достатній мірі розслідували пошкодження його авто, не залучали відповідача до дій з визначення пошкоджень авто, не повідомляли належним чином про дату, час та місце такого огляду, що призвело до зайво виплачених йому коштів, а ймовірно і зловживань з боку працівників страхових компаній, направлених на завищення вартості ремонту. Зважаючи на той факт, що цивільно-правова відповідальність відповідача в межах сум (130 тис. грн.) страхового відшкодування, на момент ДТП була застрахована у встановлений Законом спосіб, відповідач виконав усі вимоги щодо своєчасного оповіщення про страховий випадок, не покидав місце події, не перебував у стані сп`яніння і тому подібне - законодавством України не покладається на відповідача додаткових обов`язків з компенсації грошових коштів страховим компаніям, з якими відповідач не перебував у будь-яких правовідносинах. В іншому випадку - ставиться під сумнів доцільність та сама інституція страхування в цілому та страхування власників наземних транспортних засобів зокрема. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку саме страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. А за змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, лише уразі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно висновків, які містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37). За вищенаведених обставин, з врахуванням норми ч. 4 ст. 82 ЦПК України, яка визначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, в ході судового розгляду цієї справи підлягає встановленню лише розмір страхового відшкодування, яке в порядку регресу було виплачено ТДВ «СК «Кредо» позивачу (ПАТ «СК «АРКС») яке становило розмір - 22 034 грн. 11 коп., що і являється розміром збитку, оскільки інших не існувало. Факт зайвої виплати позивачем ПАТ «СК «АРКС» своєму клієнту (між ними був укладений страховий договір, виписано відповідний поліс), яким був гр. [PERSON] 17 635,03 грн. - це особисті, договірні відносини між цими особами, а тому до відповідача і предмету позову не мають жодного відношення. Як вбачається із рахунку, ремонтної калькуляції і інших документів, левову частину суми страхової виплати, складається із вартості запасних частин (27 345,35 грн ): бампера заднього (20 713,29) грн., вартості фарби (6 ззб грн.), а також з вартості робіт по фарбуванню цього бампера, зняттю пошкодженого та встановлення нового (2 066,68 + 1 533,34 грн.). Тобто, 52,1% розміру страхового відшкодування становить вартість бампера заднього, який (як вбачається з рахунку-фактури) було поміняно на новий. Оскільки позивач повну вартість нового бампера включив у вартість страхового відшкодування, то відповідач (до якого було пред`явлено вимогу про відшкодування цієї повної вартості бампера) вправі вимагати повернення пошкодженого в ДТП бампера саме йому, або зарахування вартості цього пошкодженого бампера в рахунок часткового погашення заподіяної в ДТП шкоди, що він і робить, подаючи до суду та позивача ці свої письмові заперечення. Однак, позивач, не пояснює де саме знаходиться замінений на новий (вартістю понад 20 тис. грн.) в ході ремонту автомобіля пошкоджений задній бампер його клієнта, зокрема чи у позивача, чи у власника пошкодженого автомобіля, чи інде - для його передачі відповідачу (після виплати ним заподіяної шкоди у повному обсязі) або для проведення оцінки цього бампера в пошкодженому стані (для зарахування його вартості у рахунок погашення шкоди), просить в позові відмовити. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 06.10.2022 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №65658Га2р предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] . 17.01.2023 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу Renault д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) [PERSON] порушив Правила дорожнього руху, чим скоїв адміністративного правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. АТ «СК «АРКС» на підставі заяви потерпілого від 18.01.2023 та акту огляду транспортного засобу від 18.01.2023, рахунку ТОВ «Престиж-Авто» від 18.01.2023 № СРКС0001519 було складено страховий акт № ARX3533393, де визначено суму відшкодування 39\~669 грн. 14 коп. АТ «СК\~«АРКС» здійснило\~виплату страхового відшкодування у розмірі 39 669,14 грн. на користь страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням № 945444 від 23.01.2023. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ТзДВ «СК «Кредо» згідно полісу № 208213363, з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну 130 000,00 грн., франшиза 00,00 грн. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 3 частини 1статті 988 ЦК України передбачено, що страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладені у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 183/791/16-цта від 28 лютого 2018 року у справі № 521/16989/13-ц, що в силу положень частини 4 статті 263 ЦПК України є обов`язковими для застосування судами слідує, що у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). З огляду на положення статті 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Зазначений висновок узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 30 січня 2018 року у справі №910/12500/17. Позивач звертаючись до суду із вказаним позовом просив стягнути різницю між сумою страхового відшкодування сплаченого за договором добровільного страхування наземного транспорту та сумою страхового відшкодування, виплаченою за полісом № 208213363 в розмірі 22034,11 грн. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Господарського\~суду Запорізької\~області від\~09.11.2023\~по справі\~№ 908/1684/23\~із ТзДВ\~«СК «Кредо»\~було стягнуто\~збитків в\~порядку регресу\~у розмірі\~22\~034,11\~грн.\~на користь АТ «СК «АРКС». Цим рішенням встановлено, що сума страхового відшкодування, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ, становить 22034,11 грн. Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «СК «АРКС» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене, з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «АРКС» підлягає стягненню 17635 грн. 03 коп. (39669,14-22034,11). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028 грн.

Outcome: approved