Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивачка 15.10.2024 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 16.03.2021 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у подружжя дітей не народилось. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Подружнє життя не склалося через розбіжність характерів, різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, інші життєві цінності. Позивачка стверджує, що поспішила укласти шлюб з відповідачем, добре його не пізнала. Відповідач вчиняв щодо неї фізичне насильство, постійно докоряв її відсутністю грошей. Внаслідок цього сторони втратили всі фізичні та духовні зв`язки, почуття любові та поваги один до одного. [PERSON] зазначає, що спільне проживання з відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам. Майновий спір між подружжям відсутній. В добровільному порядку розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач відмовляється. За таких обставин позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і просить його розірвати. \~Ухвалою суду від 08.11.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.18-19). \~ \~ \~ \~ Позивачка та її представник належним чином були повідомлені про розгляд справи в суді, шляхом надсилання на зазначену в позовній заяві електронну адресу копії ухвали про відкриття провадження. 21.10.2024 року до канцелярії суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.14-15) Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом надсилання на адресу його реєстрації ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить конверт (а.с.21), який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, відзиву на позовну заяву на адресу суду у встановлений законом строк не надіслав. Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. У відповідності до положень ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, оскільки відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, та відсутні заперечення позивача щодо заочного розгляду справи. Розгляд справи\~проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Як встановлено судом, 16.03.2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис за № 426 (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя дітей не народилось. Внаслідок різних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства, права та обов`язки подружжя, інші життєві цінності, шлюбні стосунки фактично були припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Відповідач ображав позивачку, вчиняв відносно неї фізичне насилля, висловлював постійні докори та незадоволення. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, кожен з них живе своїм окремим життям та інтересами. На примирення позивачка не згодна, майновий спір між ними відсутній. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам. Відповідно до ч.3\~ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.\~110\~СК України. Згідно зі ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного Кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Враховуючи той факт, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача, а також на те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб припинив своє існування та його необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги.

Outcome: approved