Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що 30 квітня 1988 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Шепітській сільській раді народних депутатів Путильського району Чернівецької області, актовий запис № 1. За час спільного проживання у шлюбі народилося шестеро дітей, двоє з яких на даний час є неповнолітніми, а саме: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Одруження виявилося невдалим, спільне життя не складається через відсутність взаєморозуміння, розходження у поглядах на сімейні відносини та ведення спільного господарства, спільно не проживають більше п`яти років. Подальше сімейне проживання у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 30 квітня 1988 року у Шепітській сільській раді народних депутатів Путильського району Чернівецької області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії серія [NUMBER] (а.с.9). На даний час у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.6-7). На даний час сторони спільно не проживають більше п`яти років, між ними відсутнє взаєморозуміння, подальше спільне проживання у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, фактичні шлюбні відносини між ними припинені більше п`яти років, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved