Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

18 листопада 2024 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 грудня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем був укладений договір позики №3773725, за умовами якого відповідач отримав у позику 3 000,00 грн. зі строком повернення 30 днів. Базова процентна ставка становить 1,99% на день. Позивач вказує, що за договором факторингу набув права вимоги за цим договором. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 19 968,30 грн., з яких 3 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою позики, а 16 968,30 грн. - заборгованість за процентами. Відповідач письмового відзиву на позов не подав. Зважаючи на те, що відповідач не подав відзиву на позов, на підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 25 грудня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем був укладений договір позики №3773725, за умовами якого відповідач отримав у позику 3 000,00 грн. зі строком повернення 30 днів. Базова процентна ставка становить 1,99% на день. За договором факторингу позивач набув права вимоги за цим договором позики. Пунктом 1 ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення вищезазначених правових норм та умов договорів позичальник своєчасно не повертає позику, тобто порушує свої зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення тіла позики у розмірі 3 000,00 грн. слід задовольнити. Що стосується вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає таке. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту. Після закінчення строку кредитування позивач, як і попередній кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. З огляду на вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути відсотки, нараховані за період строку надання позики, який становить 30 днів. Враховуючи визначену сторонами процентну ставку за користування позикою у розмірі 1,99 % на день, загальний розмір відсотків становить 1 791,00 грн. (3 000 х 0,0199 х 30). Тому суд стягує саме цю суму процентів, а у задоволенні решти позовних вимог - відмовляє за безпідставністю. Позовних вимог про стягнення відсотків, передбачених ст.625 ЦК України, позивач не заявляв. У зв`язку з частковим задоволенням позову, судовий збір з відповідача слід стягнути пропорційно задоволеним вимогам, що становить 581,38 грн. (2 422,40 х (4 791 / 19 968,30)). На підставі наведеного та

Outcome: partial