Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, зареєстрованому Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 11 жовтня 2008 року, актовий запис № 787. [INFO] знаходячись у шлюбі у них народився син [PERSON] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2011 року по справі № 2-2292/11 шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем, рішенням Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2010 р. (справа №2- 6762/10) стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 жовтня 2010 року до досягнення ним повноліття. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2023 року по справі № 199/7796/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] припинено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , які стягуються на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду від 20.12.2010 р. по справі №2-6762/10, з моменту набрання законної сили даним рішенням. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини доходу [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи проводити стягнення з 20.10.2022 р., до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення суду 13.04.2023 року державним виконавцем Амур- Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Курило Іриною Михайлівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71554278. В рамках якого здійснюються стягнення аліментів з її заробітної плати. У той же час, в червні 2024 року син позивача [PERSON] прийняв рішення жити зі своєю матір`ю та повернувся з м. Кривого Рогу і почав проживати разом зі нею та поступив на навчання до 1 курсу Відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж Національного технічного університету «Дніпровська політехніка». Позивач зазначає, що стягнення з неї аліментів на утримання сина, який, починаючи з 28.06.2024 року та на теперішній час проживає на її утриманні суперечить положенням ст. 181 СК України. У зв`язку з чим просила суд припинити з 23 серпня 2024 року стягнення аліментів з неї на користь відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , які стягнуті на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2023 року. Крім того зазначила, що відповідач з 28.06.2024 року не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний розвиток. У зв`язку з чим просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 28.06.2024 року і до повноліття дитини. Також зазначила, що [PERSON] є студентом 1 курсу Відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж Національного технічного університету «Дніпровська політехніка». Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Договору про надання платної освітньої послуги № 58 від 05.08.2024 року загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить 76000,00 грн. тобто 19000,00 грн. за рік. В той же час, щомісячно позивач витрачає на утримання дитини приблизно 11000 грн., а саме: 7000 грн. на харчування, кишенькові кошти приблизно 3000 грн., зайняття спортом 1200 грн., оплата мобільного зв`язку 200грн. тощо. У зв`язку з чим, вважає, що також необхідно покласти на відповідача зобов`язання брати участь у додаткових витратах на дитину, а саме оплаті навчання неповнолітнього [PERSON] щорічно у розмірі 9500,00 грн. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2024 року було відкрито провадження по даній справі. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовні вимоги визнав частково, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві, де зазначив, що проти вимог щодо припинення стягнення з позивача аліментів не заперечує, оскільки його син на теперішній час проживає з матір`ю. Щодо стягнення з нього аліментів зазначив, що він є учасником бойових дій, з 31.08.2022 року його було призвано на військову службу по мобілізації у Збройні Сили України до військової частини [NUMBER] . 17.01.2023 року переніс вибухову травму. З 08.02.2023 року по 18.01.2024 року знаходився на лікуванні після отриманої травми. З січня 2024 року у відповідача почались епілептичні напади. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ № 575523 від 15.05.2024 року відповідачу первинно встановлено третю групу інвалідності. З 22 березня 2024 року він виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Наразі відповідач отримує пенсію, інших доходів не має. Сума пенсії за період з 01.03.2024 року по 31.08.2024 року складає 77802,33 грн., місячний дохід 15176,33 грн. Окрім того, на утриманні відповідача перебуває дитина від другого шлюбу, [PERSON] , [INFO] та дружина, яка наразі постійного знаходиться з малою дитиною. А тому, враховуючи стан здоров`я відповідача, просив суд задовольнити вимоги позивача частково та стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23 серпня 2024 року. Проти вимог щодо стягнення з відповідача додаткових витрат заперечував в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2023 року по справі № 199/7796/22 за позовом позов [PERSON] до [PERSON] припинено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , які стягуються на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду від 20.12.2010 р. по справі №2-6762/10, з моменту набрання законної сили даним рішенням. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини доходу [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи проводити стягнення з 20.10.2022 р., до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення суду 13.04.2023 року державним виконавцем Амур- Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Курило Іриною Михайлівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71554278. В рамках якого здійснюються стягнення аліментів з її заробітної плати. З червня 2024 року [PERSON] проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що визнається сторонами, а тому не підлягає доказуванню у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, згідно з якою обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Статтею 181 СК України\~встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої\~статті 179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже,\~статтею 179 СК України\~врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим\~призначенням при\~цьому потрібно\~розуміти витрати\~спрямовані на\~забезпечення потреб\~та інтересів\~дитини,\~зокрема потреби\~у харчуванні,\~лікуванні,\~одязі,\~гігієні,\~забезпечення речами,\~необхідними для\~розвитку і\~виховання дитини,\~реалізації її\~здібностей. Таким чином, стягнення з позивача аліментів на утримання сина, який, починаючи з червня 2024 р., та на час вирішення спору судом проживає з нею та перебуває на її утриманні суперечить положенням\~статті 181 СК України,\~за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. За такими обставинами позовна вимога про припинення стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання сина [PERSON] підлягає задоволенню. При цьому суд вважає за доцільне припинити стягнення аліментів саме з часу звернення позивача до суду з огляду на принцип розумності. Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході дослідження матеріалів справи, не досягли. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З урахуванням віку дитини, стану здоров`я відповідача, який є інвалідом ІІІ групи відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ № 575523 від 15.05.2024 року, має на утриманні ще одну дитину [PERSON] , [INFO] , має щомісячний дохід в розмірі 15176,33 грн., суд вважає за доцільне позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23 серпня 2024 року. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дитину, суд враховує, що відповідно до вимог статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В обґрунтування вимог про стягнення додаткових витрат, позивач зазначає, що [PERSON] є студентом 1 курсу Відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж Національного технічного університету «Дніпровська політехніка». Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Договору про надання платної освітньої послуги № 58 від 05.08.2024 року загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить 76000,00 грн. тобто 19000,00 грн. за рік. Позивачем сплачено за рік навчання 19000 грн. А отже суд вважає дані додаткові витрати доведеними в , тому з урахуванням рівності прав та обов`язків сторін щодо дитини, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню додаткові витрати, зумовлені навчанням дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 9500 грн. При цьому при продовженні навчання дитини та понесенні відповідних витрат позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про стягнення відповідних додаткових витрат, тому в іншій частині позов про стягнення додаткових витрат задоволенню не підлягає . Згідно ч. 2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як встановлено судом, між позивачем [PERSON] та адвокатським бюро «Романа Ажмякова» укладений договір про надання правничої допомоги №01-20-08-2024 від 20.08.2024 року, а також додаткова угода № 1 до Договору про надання правової допомоги № 01-20-08-2024 від 20.08.2024 року. Згідно акту приймання приймання-передачі від 23.08.2024 року до додаткової угоди № 1 Договору про надання правової допомоги № № 01-20-08-2024 від 20.08.2024 року сторони підтверджують, що адвокатським бюро «Романа Ажмякова» надано клієнту наступні послуги, а саме: підготовка та подача до суду позовної заяви про припинення стягнення аліментів на утримання дитини; підготовка документів для подачі заяви про забезпечення позову зупинення стягнення. Загальна вартість наданої правової допомоги складає 7900,00 грн. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial