Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

14.10.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Панасівська слобода» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за надання житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2020 по 30.09.2023 у сумі 12718,09 грн, інфляційні втрати у розмірі 3281,71 грн, три відсотки річних у сумі 784,54 грн, а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач\~посилається на те, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та є членом ОСББ «Панасівська слобода» на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2017. Відповідно до договору з ОББ «Панасівська слобода» від 07.09.2019 відповідач бере участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. ОСББ «Панасівська слобода» уклало договори для надання будинку відповідних комунальних послуг та послуг з утримання будинку і прибудинкової території, на що витрачаються кошти об`єднання відповідно до кошторису. При цьому відповідач [PERSON] внески на оплату житлово-комунальних послуг своєчасно не вносить, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за період з 01.01.2020 по 31.09.2023 у загальному розмірі 16784,34 грн, яка складається з: заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2020 по 31.09.2023 у сумі 12718,09 грн, інфляційних втрат у розмірі 3281,71 грн, трьох відсотків річних у сумі 784,54 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2024 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. 08.11.2024 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, вказує, що не заперечує сам факт існування заборгованості за житлово-комунальні послуги, що надаються з боку позивача, проте не погоджується з розрахунком суми заборгованості. Окрім того відповідач зазначає, що документи, на підставі яких здійснюється розрахунок заборгованості не відповідають вимогам чинного законодавства, з відповідачем не проводилася звірка достовірності зазначених у акті звірки про нарахування та сплату внесків та платежів відомостей. Також відповідач посилається на те, що позивачем у розрахунок включено періоди, які виходять за межі встановленого строку позовної давності, а тому просить застосувати наслідки недотримання строку позовної давності. Крім того відповідач просить суд врахувати сплачену ним суму заборгованості за надані послуги у розмірі 1275 грн. 14.11.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вказує, що твердження [PERSON] відносно того, що розрахунок заборгованості виходить за межі встановленого строку позовної давності є безпідставним та необґрунтованим з огляду на те, що у період воєнного стану перебіг позовної давності зупиняється на строк дії такого стану. Також представник позивача зазначає, що позивачем враховано сплачені відповідачем кошти у загальному розмірі 1275 грн, проте, оскільки відповідачем у платіжних інструкціях від 02.08.2024 та 09.09.2024 не вказано за який період він сплачує кошти, то об`єднання не враховує такі кошти у рахунок сплати боргу за період, вказаний у позовній заяві. Окрім того платіжні інструкції від 04.04.2024 та 18.04.2024 зараховано в оплату поточного боргу, оскільки сплачені за вказаними платіжними інструкціями кошти було стягнуто з відповідача на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Харкова від 09.10.2023 у справі № 642/5725/23, проте цей судовий наказ скасовано ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.04.2024. Відповідач правом на подання заперечень не скористався, будь-яких інших клопотань чи заяв суду не подав. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу № 187 від 31.03.2017, дата реєстрації державної реєстрації права власності 31.03.2017. Відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Протоколу № 1 Установчих зборів власників квартри та нежитлових приміщень будинку [ADDRESS] від 09 листопада 2016 року власниками квартир та нежитлових приміщень створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Панасівська слобода» за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ОСББ «Панасівська слобода» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.09.2014, номер запису: 14801020000071245. Відповідно до п.п. 1, 2 розділу І статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Панасівська слобода» (далі Статут), затвердженого Загальними зборами ОСББ «Панасівська слобода» від 13 червня 2019 року, об`єднання діє відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», чинного законодавства України та Статуту. Об`єднання у своїй діяльності користується правами, визначеними ст. ст. 16, 17 Закону України про «Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та має обов`язки, передбачені статтею 18 цього закону. Згідно з п. 1 Розділу ІІ Статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист своїх співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Відповідно до п. 2 розділу V Статуту співвласник, з-поміж іншого, зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені Статутом та договором про участь у витратах на утримання будинку, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески на управління будинком, внески на капітальний ремонт, встановлені загальними зборами, та платежі за постачання теплової енергії в гарячій воді для опалення згідно з загальноміськими нормами тарифікації, якщо інше не встановлено договором про участь у витратах на утримання будинку, та інші платежі, встановлені законодавством або прийняті рішеннями загальних зборів. Протоколом № 3 Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Панасівська слобода» за адресою: [ADDRESS] , від 27.12.2016 затверджено витрати, що входять у склад тарифу за газ опалювальний, а саме: поставка природного газу; транспортування природного газу; розподіл газу; технічне обслуговування системи газопостачання; сервісне та технічне обслуговування котельного обладнання; витрати на дозвіл на пуск природного газу; витрати на заробітну плату майстра топкових відповідального за газове обладнання на опалювальний період; витрати на забезпечення водою системи опалювання; витрати на електроенергію, що використовуються приладами в топкових; інші витрати, пов`язані з непередбаченими обставинами по ремонту газового обладнання та газопроводу. Окрім того, відповідно до вказаного протоколу затверджено тариф на утримання житлового фонду у розмірі 8,92 грн за 1 м. кв. загальної площі з 01.05.2017 по 31.12.2017. Протоколом № 7 Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Панасівська слобода» за адресою: [ADDRESS] , від 23.11.2017 затверджено тариф на опалення на рівні міського тарифу у розмірі 31,80 грн за 1 м. кв. загальної площі в опалювальний період з перерахунком по фактичній сумі витрат кожного місяця протягом всього опалювального періоду. Протоколом № 2 Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Панасівська слобода» за адресою: [ADDRESS] , від 02.07.2018 затверджено внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 7,50 грн за 1 м. кв. загальної площі. Протоколом № 9 Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Панасівська слобода» за адресою: [ADDRESS] , від 13.06.2019 підвищено внески на управління багатоквартирним будинком до 12 грн за 1 м. кв. 04.04.2017 між ОСББ «Панасівська слобода» та [PERSON] укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Згідно з п. 2.2.2. вказаного договору співвласник зобов`язаний не пізніше 20 числа поточного місяця сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території та сплату за газопостачання за наступний місяць. 07.09.2019 між ОСББ «Панасівська слобода» та [PERSON] укладено договір на утримання будинку. Відповідно до п.п. 2.2.3-2.2.5 вказаного договору співвласник зобов`язаний не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплачувати внески за управління будинку; не пізніше 20 числа поточного місяця здійснювати сплату за постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для опалення за наступний місяць; раз на рік сплачувати внесок на капітальний ремонт у розмірі та строки, визначені загальними зборами об`єднання. Згідно з копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] загальна площа вказаної квартири становить 23 кв.м. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Статтями 319,\~322\~ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно з ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких належить, зокрема, затвердження статуту об`єднання, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. Статтею 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~передбачено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст.\~77\~ЦПК України\~встановлено,\~що належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК) Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що у відповідача [PERSON] , як власника квартири за адресою: [ADDRESS] , виникли зобов`язання перед ОСББ «Панасівська слобода» щодо сплати платежів за надані послуги. Позивач виконує свої обов`язки та забезпечує надання відповідачу послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розрахунками, наданими позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за адресою: [ADDRESS] , визначена за період з 01.01.2020 по 08.09.2023 та становить 12718,09 грн, з яких: заборгованість зі сплати внеску на капітальний ремонт у розмірі 120 грн, заборгованість за господарські витрати у розмірі 150 грн, заборгованість за опалення у сумі 1380 грн, заборгованість з управління багатоквартирним будинком у сумі 11068,09 грн. Проте суд не може в повній мірі погодитися із наданим позивачем розрахунком з огляду на таке. Як вбачається з акту звірки за період з 01.01.2020 по 08.09.2023 за адресою: [ADDRESS] , позивачем розраховано заборгованість, яка виникла у відповідача за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2020 по 08.09.2023. За січень 2020 року позивачем відповідачу нараховано заборгованість у загальному розмірі 764,10 грн, з яких: заборгованість за господарчі витрати у розмірі 150 грн, заборгованість за опалення у сумі 338,10 грн, заборгованість за управління багатоквартирним будинком у розмірі 764,10 грн. При цьому позивач вказує в розрахунку заборгованості на початок січня 2020 року наявність заборгованості у загальному розмірі 5106,24 грн, тобто позивачем додано до розрахунку заборгованості за період з 01.01.2020 до 08.09.2023 суму заборгованості за більш ранній період, розрахунок якої позивачем суду не надано, а тому суд доходить висновку, що сума заборгованості у загальному розмірі 5106,24 грн, яка складається з заборгованості за опалення у сумі 481,95 грн, заборгованості за управління багатоквартирним будинком у розмірі 4624,09 грн, не може бути стягнута з відповідача як заборгованість за період, що вказаний позивачем у позовних вимогах. Окрім того, суд вважає не доведеними позовні вимоги у частині стягнення з відповідача господарчих витрат у розмірі 150 грн та внеску на капітальний ремонт у розмірі 120 грн, з огляду на відсутність в матеріалах справи належних доказів щодо наявності підстав нарахування заборгованості за надання вказаних послуг та обов`язку відповідача щодо їх сплати. Як вказує відповідач [PERSON] , він у поточному році здійснив оплату заборгованості на загальну суму 1275 грн. Відповідно до копії платіжної інструкції № 5765 від 04.04.2024 з [PERSON] на рахунок ОСББ, код отримувача: [NUMBER] , стягнуто 537,56 грн. Призначення платежу: кошти за ВД, стягнуті на користь стягувача. Згідно з копією платіжної інструкції № 7178 від 18.04.2024 з [PERSON] на рахунок ОСББ, код отримувача [NUMBER] , стягнуто 137,65 грн. Призначення платежу: кошти за ВД, стягнуті на користь стягувача. Відповідно до копії квитанції № 8Х21-ТХВ5-20Т4-НК44 від 02.08.2024 [PERSON] сплачено на рахунок ОСББ «Панасівська слобода» 300 грн. Призначення платежу: управління б/к будинком. Згідно з копією квитанції № Х6С4-66Т8- Е07Т-Р61С від 09.09.2024 [PERSON] сплачено на користь ОСББ «Панасівська слобода» 300 грн. Призначення платежу: управління б/к будинком. Позивач у відповіді на відзив вказує, що сплата заборгованості за платіжними інструкціями від 04.04.2024 та 18.04.2024 були враховані як сплата заборгованості за поточний 2024 рік, оскільки зазначені стягнення відбувалися за судовим наказом Ленінського районного суду м. Харкова від 09.10.2023 у справі № 642/5725/23, який скасовано ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.04.2024, а тому ОСББ «Панасівська слобода» не в змозі зарахувати вказані оплати як сплату заборгованості за період, вказаний у позовній заяві. Окрім того, позивач зазначив, що суми, сплачені за квитанціями від 08.08.2024 та 09.09.2024, також враховані ОСББ «Панасівська слобода» у якості сплати заборгованості за поточний 2024 рік, оскільки [PERSON] не вказав за який період ним сплачено грошові кошти. Суд погоджується з твердженнями позивача у цій частині з огляду на те, що суду не надано копію судового наказу, за яким відбувалося стягнення заборгованості з [PERSON] , а тому суд позбавлений можливості перевірити, чи дійсно таке стягнення відбувалося в рахунок погашення заборгованості за період з 01.01.2020 по 08.09.2023. Окрім того, як вже встановлено судом, з копій квитанцій від 02.08.2024 та 09.09.2024 вбачається, що призначеннями платежів вказано управління б/к будинком, проте платником не вказано за який період сплачується заборгованість, а тому суд вважає правомірним зарахування ОСББ «Панасівська слобода» сплачених коштів за вказаними квитанціями в рахунок погашення заборгованості за 2024 року, що підтверджується доданим до відповіді на відзив актом звірки за період за 01.10.2024 по 13.11.2024. З огляду на вказане суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надання житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2020 по 08.09.2023 у загальному розмірі 7342,05 грн, з яких: заборгованість за управління багатоквартирним будинком у сумі 6444 грн, заборгованість за опалення у сумі 898,05 грн. Стосовно заявлених позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає таке. Положеннями ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~встановлений обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що норми\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. В постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі №905/600/18 зроблено правовий висновок про те, що враховуючи положення частини другої\~статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Водночас Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206\~про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, нені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не сплати або оплати не в повному обсязі. Відповідно до\~Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово подовжений та діє на теперішній час. Позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних заявлені та розраховані позивачем за період з 01.09.2020 по 31.08.2023, тобто частково охоплюють період дії воєнного стану в Україні. З огляду на викладене зроблений позивачем розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних не в повній мірі відповідає нормам законодавства та встановленим судом обставинам справи, а тому з метою виконання свого процесуального обов`язку суд вважає за необхідне провести власний розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 01 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року із урахуванням щомісячної сплати відповідачем частини заборгованості. Сума інфляції розраховується за формулою: сума боргу х відсоток інфляції сума боргу. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Розмір інфляційних втрат за період з 01 вересня 2020 року до 23 лютого 2022 року, що підлягає стягненню з відповідача, становить 325,17 грн та складається з суми інфляційних втрат, розрахованих за вказаною формулою та відповідно до розміру наявної заборгованості станом на кінець кожного місяця зазначеного періоду, а саме: -за період з 01.09.2020 по 30.09.2020: 2260,30 грн х 1,005 2260,30 = 11,30 грн; -за період з 01.10.2020 по 31.10.2020: 2096,10 грн х 1,01 2096,10 = 20,96 грн; -за період з 01.11.2020 по 30.11.2020: 2287,85 грн х 1,013 2287,85 = 29,74 грн; -за період з 01.12.2020 по 31.12.2020: 2474,55 грн х 1,009 2474,55 = 22,27 грн; -за період з 01.01.2021 по 31.01.2021: 2645,05 грн х 1,013 2645,05 = 34,39 грн; -за період з 01.02.2021 по 28.02.2021: 2727,05 грн х 1,01 2727,05 = 27,27 грн; -за період з 01.03.2021 по 31.03.2021: 3463,05 грн х 1,017 3463,05 = 58,87 грн; -за період з 01.04.2021 по 30.04.2021: 2369,05 грн х 1,007 2369,05 = 16,58 грн; -за період з 01.05.2021 по 31.05.2021: 2045,05 грн х 1,013 2045,05 = 26,59 грн; -за період з 01.06.2021 по 30.06.2021: 1706,05 грн х 1,002 1706,05 = 3,41 грн; -за період з 01.07.2021 по 31.07.2021: 1562,05 грн х 1,001 1562,05 = 1,56 грн; -за період з 01.08.2021 по 31.08.2021: 1338,05 грн х 0,998 1338,05 = -2,68 грн; -за період з 01.09.2021 по 30.09.2021: 314,05 грн х 1,012 314,05 = 3,76 грн; -за період з 01.10.2021 по 31.10.2021: 377,55 грн х 1,009 377,5 = 3,40 грн; -за період з 01.11.2021 по 30.11.2021: 1043,55 грн х 1,008 1043,55 = 8,35 грн; -за період з 01.12.2021 по 31.12.2021: 1709,55 грн х 1,006 1709,55 = 10,26 грн; -за період з 01.01.2022 по 31.01.2022: 1708,05 грн х 1,013 1708,05 = 22,20 грн; -за період з 01.02.2022 по 23.02.2022: 1684,05 грн х 1,016 1684,05 = 26,94 грн. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 чи 366 (кількість календарних днів у році) : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Розмір трьох процентів річних за період з 01 вересня 2020 року до 23 лютого 2022 року, що підлягає стягненню з відповідача, становить 83,49 грн та складається з суми трьох процентів річних, розрахованих за вказаною формулою та відповідно до розміру наявної заборгованості станом на кінець кожного місяця зазначеного періоду, а саме: -за період з 01.09.2020 по 30.09.2020: 2260,30 грн х 3 х 30 : 366 : 100 = 5,56 грн; -за період з 01.10.2020 по 31.10.2020: 2096,10 грн х 3 х 31 : 366 : 100 = 5,33 грн; -за період з 01.11.2020 по 30.11.2020: 2287,85 грн х 3 х 30 : 366 : 100 = 5,63 грн; -за період з 01.12.2020 по 31.12.2020: 2474,55 грн х 3 х 31 : 366 : 100 = 6,29 грн; -за період з 01.01.2021 по 31.01.2021: 2645,05 грн х 3 х 31 : 365 : 100 = 6,74 грн; -за період з 01.02.2021 по 28.02.2021: 2727,05 грн х 3 х 28 : 365 : 100 = 6,28 грн; -за період з 01.03.2021 по 31.03.2021: 3463,05 грн х 3 х 31 : 365 : 100 = 8,82 грн; -за період з 01.04.2021 по 30.04.2021: 2369,05 грн х 3 х 30 : 365 : 100 = 5,84 грн; -за період з 01.05.2021 по 31.05.2021: 2045,05 грн х 3 х 31 : 365 : 100 = 5,21 грн; -за період з 01.06.2021 по 30.06.2021: 1706,05 грн х 3 х 30 : 365 : 100 = 4,21 грн; -за період з 01.07.2021 по 31.07.2021: 1562,05 грн х 3 х 31 : 365 : 100 = 3,98 грн; -за період з 01.08.2021 по 31.08.2021: 1338,05 грн х 3 х 31 : 365 : 100 = 3,41 грн; -за період з 01.09.2021 по 30.09.2021: 314,05 грн х 3 х 30 : 365 : 100 = 0,77 грн; -за період з 01.10.2021 по 31.10.2021: 377,55 грн х 3 х 31 : 365 : 100 = 0,96 грн; -за період з 01.11.2021 по 30.11.2021: 1043,55 грн х 3 х 30 : 365 : 100 = 2,57 грн; -за період з 01.12.2021 по 31.12.2021: 1709,55 грн х 3 х 31 : 365 : 100 = 4,36 грн; -за період з 01.01.2022 по 31.01.2022: 1708,05 грн х 3 х 31 : 365 : 100 = 4,35 грн; -за період з 01.02.2022 по 23.02.2022: 1684,05 грн х 3 х 23 : 365 : 100 = 3,18 грн. Також відповідач у відповіді на відзив вказав, що позивачем пропущений строк позовної давності при поданні позовної заяви. Згідно зі ст. ст.\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. ст.\~253, 254 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Відповідно до Закону України\~"Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України,\~спрямованих на\~забезпечення додаткових\~соціальних та\~економічних гарантій\~у зв`язку\~з поширенням\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19)" розділ "Прикінцеві\~та перехідні\~положення"\~ЦК України доповнено пунктом 12, де зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Закон набрав чинності 02.04.2020 року, тому початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме із моментом набрання чинності 02.04.2020 цим Законом (пункт 79 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 167/1058/20). Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24:00 год. 30.06.2023 року відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". При цьому,\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого\~Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану"\~в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який Указами Президента України неодноразово продовжувався, тому станом на момент звернення заявником до суду триває воєнний стан. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 №2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022,\~розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 19, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану". Отже, з огляду на те, що з 02.04.2020 року набрав чинності Закон, згідно з яким в Україні запроваджений з 12.03.2020 року загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023 року, а з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє на усій території України по теперішній час, при поданні позовної заяви про стягнення заборгованості за період з січня 2020 року по 08 вересня 2023 року включно трирічний строк позовної давності щодо пред`явлення позовних вимог позивачем не пропущено. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог (46,18 %) в розмірі 1398,33 грн. Згідно з ч. 3\~ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи суд також враховує правові висновки Верховного Суду, а саме те, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатись у ці правовідносини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. З матеріалів справи вбачається, що між ОСББ «Панасівська слобода» в особі голови правління Мамай О.В. та адвокатом Ханом А.О. 04.10.2024 укладено договір про надання правової допомоги № 02-10/2024-юр. 30.12.2024 між ОСББ «Панасівська слобода» в особі голови правління Мамай О.В. (Клієнт) та адвокатом Ханом А.О. (Виконавець) укладено додаткову угоду до договору № 02-10/2024-юр від 04.10.2024, відповідно до якої клієнт сплачує винагороду виконавцю в розмірі 5000 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем суду надано копію детального розрахунку наданої правової допомоги від 30.12.2024, копію акту від 30.12.2024 до договору № 02-10/2024-юр від 04.10.2024 здачі-прийняття робіт (надання послуг), копію рахунку-фактури № РФ-1 від 30.12.2024 за договором № 02-10/2024-юр від 04.10.2024 та додаткової угоди від 30.12.2024, згідно з якими адвокатом Ханом А.О. надано ОСББ «Панасівська слобода» правову допомогу загальною вартістю 5000 грн, яка складається з підготовки позовної заяви вартістю 3500 грн та супроводу цивільної справи за поданою позовною заявою (складання заяв, відповіді на відзив) вартістю 1500 грн. Враховуючи складність справи, виконану адвокатом роботу, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд доходить висновку, що вказані витрати відповідно до вимог ч. 3 ст. 133, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог (46,18%) в розмірі 2309 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial