Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

27.06.2024 року заявник звернувся із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення їй опікуна. В обґрунтування заяви вказує, що [PERSON] , [INFO] , є його рідною бабусею, яка страждає на виражений когнітивний розлад. Внаслідок давного захворювання вона не може сама себе обслуговувати, висловлювати свої думки, не розуміє обставини, які відбуваються навколо неї, не може в повній мірі обслуговувати себе в побуті та потребує постійного стороннього догляду. Ухвалою суду від 02 липня 2024 року заяву прийнято до провадження та відкрито окреме провадження. Ухвалою суду від 02 вересня 2024 року провадження у справі зупинялося на час проведення судово-психіатричної експертизи. 11.10.2024 року на адресу суду від представника заявника надійшов висновок судово-психіатричного експерта від 04.10.2024 року №286. Ухвалою суду від 28 жовтня 2024 року провадження у справі було поновлено, у зв`язку із надходженням до суду висновку судово-психіатричної експертизи. У судовому засіданні представником Органу опіки та піклування Підгайцівської сільської ради Луцького району додано висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради про доцільність призначення опікуном [PERSON] над бабою [PERSON] . У судовому засіданні заявник та представник завника заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Підгайцівської сільської ради Луцького району Кухарська Т.В. у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити висновок про доцільність призначення опікуном [PERSON] над бабою [PERSON] . Представник особи,\~щодо якої\~вирішується питання \~ [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-17). [PERSON] та заявник [PERSON] зареєстровані та спільно проживають за однією адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 13.06.2024 року та 25.06.2024 року (а.с. 18-19). Відповідно до консультативного висновку спеціаліста КП «Волинська обласна психіатрична лікарня» від 20.06.2024 року [PERSON] встановлено діагноз: виражений когнітивний розлад (а.с. 5). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до вимогст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №286 від 04.10.2024 року, у [PERSON] на даний час виявляються ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді вираженого когнітивного розладу судинного генезу з тривожно-депресивними нашаруваннями. За своїм психічним станом вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій, не може керувати ними та потребує постійного строннього догляду (а.с.55-56). Аналізуючи зібрані по справі докази та враховуючи те, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді вираженого когнітивного розладу судинного генезу з тривожно-депресивними нашаруваннями, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного строннього догляду, з метою захисту її особистих та майнових інтересів, суд приходить до висновку, що заява в цій частині обґрунтована та підлягає задоволенню. Таким чином, Цивільний кодекс України в залежності від психічного розладу та здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, передбачає такий правовий наслідок, як визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Зібрані у справі докази дають підстави для визнання [PERSON] недієздатною, оскільки висновком судово-психіатричного експерта у справі підтверджено, що вона за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Щодо вимоги заяви про призначення [PERSON] опікуном недієздатної особи суд зазначає таке. За змістом ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 55 ЦК України). Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (58 ЦК України). Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ч. 2-4 ст. 63 ЦК України). Опікуном або піклувальником не може бути фізична особа, яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування (ст. 64 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Виходячи зі змісту ст. 60 ЦК України та ст. 300 ЦПК України, опіка над повнолітніми особами, які визнані недієздатними, установлюється судом з ухваленням рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною. Права, обов`язки та відповідальність опікунів та піклувальників, заборони та обмеження щодо вчинення ними правочинів визначено статтями 67-73 ЦК України, а також іншими нормативно-правовими актами, якими регулюються відносини у сфері піклування над повнолітніми особами. На підставі ч. 4 ст. 63 ЦК України опікуни призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно достатті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. 10.10.2024 року Органом опіки та піклування Підгайцівської сільської ради Луцького району внесено висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Підгайцівської сільської ради про доцільність призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над [PERSON] , [INFO] (а.с.92). Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Отже, для встановлення опіки над [PERSON] заявник має звернутися до органу опіки та піклування для складання подання. Суд виносить рішення про призначення опіки над фізичною особою на підставі подання органу опіки та піклування. Доказів того, що органом опіки та піклування виносилось подання про доцільність призначення [PERSON] , опікуном над [PERSON] , суду надано не було. Відтак у призначенні [PERSON] опікуном над [PERSON] слід відмовити. Оскільки у [PERSON] на даний час виявляються ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді вираженого когнітивного розладу судинного генезу з тривожно-депресивними нашаруваннями, внаслідок чого вона не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, тому її слід визнати недієздатною. Необхідно зазначити, що відповідно достатті 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial