Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУ ПФУ в Тернопільській області, позивач) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ГУ ПФУ в Тернопільській області переплату пенсії у розмірі 54 415,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ГУ ПФУ в Тернопільській області призначило [PERSON] пенсію по інвалідності. Відповідно до листа Обласної МСЕК № 1 від 10.06.2024 № 360, довідка серії 12 ААВ № 668360 від 05.04.2022 видана [PERSON] про встановлення третьої групи інвалідності до 01.04.2025, вважається неправомірною та відмінена. Відповідно, виплату пенсії припинено та нараховано переплату пенсії за період з 01.04.2022 по 31.05.2024 в сумі 54 415,00 грн. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 1900-0503-8/ 33415 від 05.07.2024 відповідача повідомлено про переплату пенсії та необхідність її повернення на рахунок позивача, однак станом на день подання позовної заяви переплата не повернута. З огляду на викладене позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.08.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Протокольною ухвалою суду від 25.09.2024 постановленою у судовому засіданні без видалення в нарадчу кімнату та занесеною до протоколу судового засідання постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін до розгляду за правилами загального позовного провадження. 03.10.2024 судом зареєстровано відзив на позов поданий представником відповідача [PERSON] адвоката Скрипченко Д.В. через систему «Електронний суд», відповідно до якого відповідач позов не визнає та вважає його необґрунтованим. Так, представник відповідача вказує, що законодавством чітко передбачено, що органом ПФУ має бути прийнято відповідне рішення щодо припинення виплати пенсій та наявність для цього відповідних підстав, передбачених Законом. Водночас, долучена до матеріалів справи довідка ПФУ про переплату від 13.06.2024 (без номеру), не містить жодної передбаченої Законом підстави, згідно до якої органом ПФУ було прийнято рішення про припинення виплати пенсії [PERSON] . Також, додана копія листа на ім`я [PERSON] , яка нібито направлялась на її адресу, також не містить будь яких підстав, для прийняття такого рішення. Представник вказує, що у всіх позовних матеріалах зазначається про лист Обласної МСЕК №\~1 від 10.06.2024, який сам по собі, є документом інформаційного характеру, та в контексті Закону № 1058-IV і Порядку № 6-4, не може бути законною підставою для припинення реалізації права особи на отримання пенсії, а відповідно і не може бути належним, допустимим та достатнім доказом наявності переплати пенсії в сумі 54 415,00 грн. Окрім цього, представник зауважує, що Довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, яка, нібито, визнана неправомірною та відмінена, є додатковою частиною форми № 157-1/о Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією та є похідним документом від Акту огляду медико-соціальною експертною комісією, за формою первинної облікової документації № 157/0, що дублює інформацію із даного акта. Тобто, підсумковим документом медико-соціальної експертизи. згідно якого особі встановлюється інвалідність, є Акт огляду медико-соціальною експертною комісією, за формою первинної облікової документації № 157/0. Відтак, на переконання сторони відповідача відомості, отримані органом ПФУ згідно листа Обласної МСЕК № 1 від 10.06.2024 року, про визнання неправомірною та відміну Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 668360 виданої на ім`я [PERSON] , жодним чином не спростовують відомості, які містяться у акті огляду МСЕК № 233, згідно до якого [PERSON] встановлено групу інвалідності. Таким чином, лист Обласної МСЕК № 1 від 10.06.2024, на який посилається позивач, не містить жодної інформації про скасування статусу інваліда [PERSON] , що свідчить про безпідставність припинення виплати пенсій та вимог позивача про стягнення переплати пенсії. Більше того представник зауважує, що 20.09.2024 [PERSON] видано Довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 731273 про те, що вона має третю групу інвалідності по загальному захворюванню Довічно, на підставі акту огляду МСЕК № 21/з. Також, у матеріалах справи відсутні будь які докази про зловживання з боку [PERSON] або подання нею недостовірних відомостей при зверненні з заявою про призначення пенсії. З огляду на викладене представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 06.12.2024 судом зареєстровано заяву подану представником відповідача [PERSON] адвоката Скрипченко Д.В. через систему «Електронний суд», в якій останній просить вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, на підставі доказів, які будуть подані стороною відповідача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 10.01.2025 представник відповідача [PERSON] адвокат Скрипченко Д.В. через систему «Електронний суд» подав суду заяву про приєднання до матеріалів справи №\~607/17221/24 докази понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу. Протокольною ухвалою суду від 13.01.2025 постановленою у судовому засіданні без видалення в нарадчу кімнату та занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача ГУ ПФУ в Тернопільській області Комарніцька А.С. в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву про розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Скрипченко Д.В. у судовому засіданні заперечили з приводу позовних вимог та просили відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позов. Також просили вирішити питання про стягнення судових витрат. Заслухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне: Судом встановлено, що відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 668360 від 05.04.2022, [PERSON] встановлено третю групу інвалідності терміном до 01.04.2025. Дата чергового переогляду 18.03.2025. Листом Голови обласної МСЕК № 1 Ольги Ремези № 360 від 10.06.2024 повідомлено Начальника ГУ ПФУ в Тернопільській області, що обласною МСЕК прийнято рішення, відповідно до Постанови КМУ від 03.12.2009 № 1317, пункт 12, вважати неправомірними довідки таких осіб, та відмінити їх, зокрема і стосовно [PERSON] , довідка серії 12 ААВ № 668360. Додатково повідомляють, що всіх осіб, вказаних у списку буде проінформовано про необхідність повторного фахового ЛКК для подальшого проходження МСЕК щодо підтвердження факту інвалідності. Згідно довідки про переплату пенсії від 13.06.2024, [PERSON] встановлено переплату пенсії в розмірі 54 415,00 грн, яка виникла в період з 01.04.2022 по 31.05.2024 із причини: припинення виплати пенсії по інвалідності згідно листа Обласної МСЕК № 1 № 360 від 10.06.2024 (неправомірна довідка МСЕК). Із протоколу індивідуального перерахунку за період з 01.03.2022 по 31.07.2024 вбачається, що [PERSON] за вказаний період виплачено пенсію у сукупному розмірі 54 415,00 грн, переплата 54 415,00 грн. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 1900-0503-8/33415 від 05.07.2024 [PERSON] повідомлено про переплату пенсії у сумі 54 415,00 грн та необхідність її повернення на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Як слідує із відповіді обласної МСЕК № 1 від 16.09.2024 № 621 на звернення адвоката Пересоляка О. в інтересах [PERSON] , останньому повідомлено, що будь-яких рішень (протокольних рішень) обласна МСЕК № 1 про визнання неправомірним/незаконним встановлення інвалідності або скасування інвалідності громадянці [PERSON] [INFO] , не приймала, у зв`язку з чим надати належним чином завірену копію такого рішення немає можливості. Надати належним чином завірену копію направлення на медико-соціальну експертну комісію (форми № 088/0) також немає можливості, оскільки вона була вилучена слідчим у межах кримінального провадження № 12023216040000172. Надати належним чином завірену копію довідки МСЕК та рішення МСЕК стосовно надання інвалідності [PERSON] [INFO] , немає можливості, оскільки такої довідки в обласній МСЕК № 1 немає, тому що виписка з акта огляду МСЕК надсилається до органу ПФУ, а довідка до акта огляду МСЕК видається особі, якій встановлюється інвалідність. У свою чергу, рішення МСЕК стосовно надання інвалідності [PERSON] [INFO] , було вилучено слідчим у межах кримінального провадження №\~12023216040000172, що унеможливлює надання завіреної копії такого рішення. Надати належним чином завірену копію документу листа уповноваженого органу, звернення громадян або установ тощо), на підставі якого встановлення інвалідності [PERSON] [INFO] , було скасоване або визнане неправомірним/незаконним також немає можливості, оскільки такі документи в обласній МСЕК № 1 відсутні. Надати належним чином завірені копії документів, що стали підставою для скасування або визнання неправомірним/незаконним встановлення інвалідності [PERSON] [INFO] та докази їх отримання обласна МСЕК № 1 немає можливості, оскільки такі документи та докази в обласній МСЕК № 1 відсутні. При цьому, повідомлено, що відповідні документи та докази мають міститись у кримінальному провадженні № 12023216040000172 СВ РВП ГУНП у Тернопільській області, що здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 731273 від 20.09.2024, [PERSON] встановлено третю групу інвалідності терміном довічно. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). В силу п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо). Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 691цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 у справі № 545/163/17 (провадження № 6133727сво18). Так, добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов`язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету. Відтак, позивач повинен довести вину відповідача у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про обставини, які мали значення для отримання пенсії по інвалідності, з метою незаконного отримання такої. З листа голови обласної МСЕК № 1 Ольги Ремези № 360 від 10.06.2024, наявного в матеріалах справи, вбачається, що після отримання 31.05.2024 листа СВ ГУНП в Тернопільській області обласною МСЕК було прийняте рішення вважати неправомірними та відмінити довідки, серед яких є довідка [PERSON] серії 12 ААВ № 668360. Зі змісту наведеного листа також слідує, що причиною відміни довідок, в том числі і складеної стосовно відповідача [PERSON] , є можливі неправомірні дії іншої особи колишнього директора ПП «Амбулаторії загальної практики сімейної медицини Медікус №\~2» [PERSON] . Отже, обставини, на які посилається сторона позивача не залежали від волі відповідача [PERSON] та не можуть свідчити про недобросовісність її поведінки. ГУ ПФУ в Тернопільській області не надано до суду жодних доказів, які б свідчили про зловживання з боку відповідача [PERSON] , які б доводили недобросовісність її поведінки під час нарахування розміру пенсії та підтверджували безпідставність отримання пенсії по інвалідності за період з 01.04.2022 по 31.05.2024. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач [PERSON] вчиняла будьякі зловживання зі свого боку або подала ГУ ПФУ в Тернопільській області недостовірні дані, необхідні для нарахування та виплати їй пенсії по інвалідності. Зловживання інших осіб своїми посадовими обов`язками не можуть покладати на особу, яка отримує пенсійну виплату, тягар відповідальності, недобросовісність поведінки відповідачки не доведена. За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем [PERSON] коштів у розмірі 54\~415,00 грн, зазначена сума, яка є пенсійною виплатою, призначеною позивачем, відповідно до статті 1215 ЦК України поверненню ГУ ПФУ в Тернопільській області не підлягає. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ГУ ПФУ в Тернопільській області до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. 06.12.2024 представник відповідача подав заяву, в якій просив вирішити питання про судові витрати понесені відповідачем у зв`язку із розглядом справи, а 10.01.2025 представником приєднання до матеріалів справи №\~607/17221/24 докази понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 26\~000 грн. Так, відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Положеннями 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Повноваження адвоката Скрипченко Д.В. підтверджені договором про надання правничої допомоги СТ № 01 від 19.08.2024 та ордером на надання правничої допомоги серії АН №1506105 від 09.09.2024. Як вбачається з договору про надання правничої допомоги СТ № 01 від 19.08.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Юридична Фірма «Пересоляк і Партнери» та Клієнтом [PERSON] , за цим Договором Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту правову (правничу) допомогу перераховану пунктами 1.2.-1.10. цього Договору щодо оскарження рішення Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи про скасування рішення Тернопільського міськрайонного МСЕК про встановлення Клієнту інвалідності в судовому порядку, а також в питаннях представництва інтересів клієнта з питань стягнення заборгованості ГУ ПФУ у Тернопільській області (п. 1.1 Договору). За змістом п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Договору, оплата за представництво адвокатом / Адвокатським об`єднанням інтересів Замовника в судовому засіданні, як безпосередньо в суді, так і в режимі відеоконференції, на слідчих діях здійснюється виходячи із розрахунку вартості правової допомоги 2000,00 грн за одне судове засідання/слідчу дію. Оплата за надання інших видів правової допомоги адвокатом / Адвокатським об`єднанням визначається виходячи із розрахунку вартості 3000,00 грн за 1 людино-годину правової допомоги. Вартість підготовки позовної заяви щодо оскарження рішення Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи про скасування рішення Тернопільського міськрайонного МСЕК про встановлення Клієнту інвалідності, зазначеної в п. 1.1 Договору, складає 21000,00 грн. Авансовий платіж складає 21 000,00 та сплачується протягом 3-х днів з моменту підписання договору. Згідно із акта № 1 здачі-приймання наданих послуг від 02.01.2025 за Договором про надання правничої допомоги СТ № 1 від 19.08.2024, Адвокатське об`єднання «Юридична Фірма «Пересоляк і Партнери» надало, а Клієнт Стасюк Т.М. прийняла юридичні послуги щодо представництва по справі № 607/17221/24 станом на 02.01.2025, а саме: підготовка, направлення адвокатського запиту до МСЕК № 1 з приводу рішень та підстав скасування інвалідності Клієнта та контроль отримання відповіді - 3 год. вартістю 6\~000 грн; підготовка, направлення заяви про продовження строку, встановленого судом та перехід до загального провадження по справі № 607/17221/24 1 год. вартістю 2\~000 грн; ознайомлення із матеріалами справи № 607/17221/24 через підсистему «Електронний суд» - 2 год. вартістю 4\~000 грн; формування позиції представника Відповідача, підготовка та подання до суду відзиву по справі № 607/17221/24 3 год. вартістю 6\~000 грн; підготовка матеріалів та заяви про долучення доказів до матеріалів справи № 607/17221/24, а також дистанційне подання даних матеріалів до суду згідно до вимог діючого законодавства 2 год. вартістю 4\~000 грн; участь 26.11.2024 представника Відповідача в судовому засіданні з розгляду справи №\~607/17221/24 шляхом відео конференції 1 год. вартістю 2\~000 грн; участь 10.12.2024 представника Відповідача в судовому засіданні з розгляду справи № 607/17221/24 шляхом відео конференції 1 год. вартістю 2\~000 грн, всього 26\~000 грн. Таким чином, наданими представником відповідача та дослідженими судом доказами підтверджується понесення відповідачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 26\~000 грн. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд звертає увагу на відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved