Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , 07.11.2024 звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] , про скасування арешту на нерухоме майно будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначив, що арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року у справі №520/3947/17, підлягає скасуванню через відсутність правових підстав для його збереження. Позивач також стверджує, що накладений арешт порушує його право власності, унеможливлює оформлення спадкових прав і суперечить чинному законодавству. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2024 року відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання 26.12.2024 не з`явився, про дату, час і місце належним чином повідмолений. Від представника позивача - адвоката Подберезської Н.В. 02.12.2024 до суду надійшла заява, відповідно до якої просить розглядати справу за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні 26.12.2024 заперечував проти задоволення позовної заяви, посилаючись на таку позицію відповідача, без зазначення конкретного аргументування своїх заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно з технічним паспортом на садибний житловий будинок №139-7-р14594 від 25.11.2011 року, 16/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року у справі №520/3947/17 на будинок за цією адресою було накладено арешт для забезпечення вимог у справі. Постановою Одеського апеляційного суду від 28.09.2021 року у справі №520/3947/17 рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.11.2017 року було скасовано. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 10 квітня 2024 року. Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В. видано довідку №380/02-14 від 10.10.2024 року, згідно з якою позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] . Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права власності можливе виключно на підставі закону та у випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна має право звернутися до суду з вимогою про усунення порушень свого права, у тому числі шляхом скасування обмежень, накладених на майно. Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Спорронґ та Льоннрот проти Швеції» (1982 рік), підтверджує, що втручання у право власності має бути обґрунтованим, пропорційним та законним. Правова позиція Верховного Суду у справі №756/10989/18 свідчить, що арешт майна може бути визнаний незаконним, якщо підстави для його накладення або збереження втрачають актуальність. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1ст. 321\~ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Так, згідно зіст.1\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. \~ \~ \~ \~Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акту повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. \~ \~ \~ \~За змістом\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1 та 2\~ст. 321 ЦК України). Отже, з урахуванням встановлених обставин та досліджених у судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що арешт будинку, накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року у справі №520/3947/17, порушує право позивача на володіння і розпорядження спадщиною та перешкоджає реалізації його законних прав, та наявні пісдтави, які підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, для задоволення позовних вимог щодо скасування арешту з нерухомого майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved