Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Представник позивача Хохлов А.С. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову вказав, що 29.08.2020 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . З часу укладення шлюбу та до жовтня 2022 року сторони проживали разом, вели спільне домашнє господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, несли спільні витрати та спільно вирішували всі побутові проблеми. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син, [PERSON] . На жаль, після широкомасштабного вторгнення російської федерації на територію України, та знаходження м. Запоріжжя в зоні активних бойових дій, та в подальшому в зоні можливих бойових дій, відповідач не стала проживати спільно з позивачем та сином, та стала проживати окремо зазначивши про те, що турбується про безпеку власного життя. Сина відповідач залишила проживати з батьком. З того часу, син, [PERSON] проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні. З жовтня 2022 року малолітній син постійно проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки від 28.05.2024 року №01.02-09/11 Закладом дошкільної освіти (ясласадок) №171 «Світлячок» Запорізької міської ради, підтверджуються обставини щодо того, що в заклад звернувся батько дитини з приводу її зарахування. З батьком була проведена бесіда та надана консультація адміністрацією закладу. Пізніше батько звернувся до практичного психолога закладу щодо особливостей адаптації дитини у дитячому садку, відповідно надані корисні поради фахівцем закладу. Всі рекомендації батько взяв до уваги, надав необхідні документи, свої контактні дані та виявив прагнення брати активну участь в життєдіяльності закладу. Звернень з боку матері не було. Разом з цим, відповідно до довідки Центру сімейної медицини ФОП [PERSON] . [PERSON] має укладену декларацію із сімейним лікарем, дитина здорова, на диспансерному обліку не перебуває. За час спостереження на прийоми звертався батько [PERSON] . Враховуючи, що мати проживає територіально віддалено від місця проживання батька з сином та те, що мати фактично залишила сина на самостійне виховання та утримання батьку, з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип, діючи винятково в інтересах дитини, враховуючи вік дитини, приймаючи до уваги особисті якості матері та батька, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, враховуючи факт окремого проживання [PERSON] від чоловіка та сина, що фактично підтверджує не виконання нею своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, інші обставини, оскільки син [PERSON] проживає разом батьком та перебуває на його самостійному вихованні та утриманні, батько створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над ним, доглядає та піклується про стан його здоров`я тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28.10.2024 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14.01.2024 р. підготовче судове засідання закрито, призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача адвокат Хохлов А.С. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, письмового відзиву на позов не подала, заяв чи клопотань по суті позовних вимог чи з процесуальних питань не надала, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи. Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району за довіреністю Курочкіна А.Ю. проти позову не заперечувала, надала суд висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. 29.08.2020. між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] актовий запис №829 від 29.08.2020 р. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син, [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] актовий запис №19 від 11.01.2022 р. 15.11.2024 року позивач подав до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до довідки Центру сімейної медицини ФОП [PERSON] . [PERSON] має укладену декларацію із сімейним лікарем, дитина здорова, на диспансерному обліку не перебуває. За час спостереження на прийоми звертався батько [PERSON] . Згідно довідки від 28.05.2024 року №01.02-09/11виданої закладом дошкільної освіти (ясласадок) №171 «Світлячок» Запорізької міської ради, в заклад звернувся батько з приводу зарахування його дитини. З ним була проведена бесіда та надана консультація адміністрацією закладу. Пізніше батько звернувся до практичного психолога закладу щодо особливостей адаптації дитини у дитячому садку, відповідно надані корисні поради фахівцем закладу. Всі рекомендації батько взяв до уваги, надав необхідні документи, свої контактні дані та виявив прагнення брати активну участь в життєдіяльності закладу. Звернень з боку матері не було. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 26.06.2024 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації Департаменту соціального захисту населення від 18.11.2024 року [PERSON] , 1992 року народження, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в управлінні як одержувач державної допомоги при народженні дитини. Допомогу призначено на період з 01.01.2022 р. по 31.01.2025 року на дитину [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не перебуває на обліку в управлінні як отримувач жодних видів державних соціальних допомог чи компенсацій. З висновку районної адміністрації ЗМР по Заводському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , встановлено, що спеціалістами відділу було здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] , але вдома нікого не було. Матері [PERSON] було залишено запрошення до відділу, але вона не відреагувала. Відповідно до листа відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР від 07.11.2024 року спеціалістами було здійснено декілька виходів за адресою: [ADDRESS] , однак двері спеціалістам ніхто не відчинив, на залишені запрошення до відділу служби не звернувся та не зателефонував. Зі слів сусідів, [PERSON] , в даній квартирі не проживає, у зв`язку з цим скласти акт щодо обстеження житлово-побутових умов не можливо. Відповідно до інформації Запорізького міського центру соціальних служб від 26.11.2024 року спеціалістами відділу соціальної роботи ЗМЦСС спільно зі спеціалістами відділу по Заводському району служби у справах дітей ЗМР 19.11.2024 р. було здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що батько [PERSON] , 1992 р.н., мешкає разом з малолітнім сином, [PERSON] , [INFO] , в двокімнатній квартирі, санітарний стан житлового приміщення задовільний, зроблено сучасний ремонт, наявна вся необхідна побутова техніка та меблі, всі комунікації підключені та працюють. Для дитини створені всі необхідні умови для гармонійного розвитку, а саме: окрема кімната, одяг та взуття за сезоном, іграшки, велосипед. Запаси продуктів харчування у достатній кількості. Зі слів [PERSON] , мати дитини [PERSON] , з 2023 року мешкає окремо, матеріально не допомагає, з дитиною бачиться рідко та згодна з позовною заявою про позбавлення її батьківських прав. Батько зазначив, що належно виконує батьківські обов`язки , алкогольні напої не вживає, дитину без нагляду не залишає, працює дистанційно в ІТ-сфері. Відповідно до нотаріально завіреної заяви від 15.11.2024 року [PERSON] , [INFO] , не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованою Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 12.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов`язками матері та батька. Частиною 2 ст. 152 СК України передбачено, що дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Згідно ч.1, ч.2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Після з`ясування всіх обставин справи, суд вважає, що поведінка батька дитини, суперечить вимогам ст.ст. 150, 152 СК України, та порушує право дитини на належне батьківське виховання, фізичний, духовний та моральний розвиток. У статті 155 СК України, закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Частиною 4 ст. 155 СК України регламентовано, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. На підставі п.2) ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень п.15) Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зі змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16) зазначеної Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в діях батьків. На думку суду, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , спеціалісти відділу районної адміністрації по Заводському району вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників, суд вважає, що позивачем доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення від виконання свого батьківського обов`язку по відношенню до сина - [PERSON] , яка з дитиною не спілкується, не забезпечує її матеріально, ухиляється від виконання обов`язків по її вихованню, не проявляє батьківської турботи та інтересу до розвитку та внутрішнього світу дитини, що встановлено висновком органу опіки та піклування. На думку суду позбавлення відповідача батьківських прав, буде насамперед захистом прав та інтересів дитини. Таким чином позовна заява [PERSON] про позбавлення відповідачки батьківських прав, щодо малолітньої дитини, підлягає задоволенню.

Outcome: approved