Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання- як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є його батьком, [INFO] він досяг повноліття. На даний час навчається у Хмельницькому університеті економіки та підприємництва, є студентом денної форми навчання за освітньою програмою «Фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок», на контрактній основі із строком закінчення навчання до 01.07.2028. Загальна вартість навчання становить 93320 грн., за кожен наступний рік вартість навчання збільшується на рівень інфляції за попередній календарний рік ті інших додаткових витрат. Вартість освітньої послуги на 2024-2025 рік становить 25200 грн. Навчаючись на денній формі навчання, в нього немає змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе утримувати і оплачувати витрати для продовження навчання, харчування, придбання одягу, оплачувати періодичний проїзд з дому до місця навчання та інші витрати, пов`язані з навчанням, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. А тому звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі однієї чверті всіх видів доходів щомісячно до закінчення ним навчання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що відповідач є працездатною особою, працевлаштований, отримує заробітну плату, спроможній сплачувати аліменти на утримання свого сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов, зазначив, що немає можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається у розмірі частини від заробітку, оскільки він створив нову сім`ю, його дружина не працює, здійснює догляд за сином, який народився [INFO] . Також зауважив, що на утриманні дружини перебуває донька від попереднього шлюбу. З повнолітнім сином - позивачем по справі стосунки не підтримує. Вважає, що кошти у розмірі 1/12 від його заробітку є достатньою сумою на утримання сина. Крім того мати позивача також спроможна надавати сину матеріальну допомогу і він в матеріальному плані не буде ні в чому обмежений. Стягнення аліментів в розмірі частини його заробітку призведе до скрутного матеріального становища його сім`ї. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився позивач [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . 10.06.2024 позивач досяг повноліття. З довідки №444 від 03.09.2024 вбачається, що [PERSON] є студентом денної форми навчання першого курсу за освітньою програмою «Фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок», здобуває освітній ступінь «бакалавр», тривалість навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. Навчання [PERSON] здійснюється на платній основі, що стверджується копією Договору про навчання в Університеті економіки і підприємництва № 3831 від 01.09.2024. Загальна вартість навчання становить 93320 грн., за кожен наступний рік вартість навчання збільшується на рівень інфляції за попередній календарний рік ті інших додаткових витрат. Вартість освітньої послуги на 2024-2025 рік становить 25200 грн. Суд, після встановлення фактичних обставин, дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини щодо обов`язків батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як слідує з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання за будь-якою із форм;3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі з боку батьків; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). На цьому також акцентована увага в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17. Таким чином, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Верховний Суд в постанові від 13 квітня 2021 року по справі № 308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При вирішенні спору, суд враховує, що [PERSON] є повнолітнім, навчається на денній формі навчання на контрактній основі, що унеможливлює його трудову діяльність поза часом навчання, і те, що батьки мають змогу утримувати його в період навчання, оскільки обоє є працездатними особами. Предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітнього сина, який продовжує навчання, так як обов`язок по його утриманню покладається на обох батьків. Відомості про наявність у нього інших джерел доходів відсутні. Згідно зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З аналізу вказаної матеріальної норми слідує, що законом не встановлено мінімальної межі визначення судом аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи без визначення мінімальної межі. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] займає посаду машиніста електровоза виробничого підрозділу «Локомотивне депо Жмеринка» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» та отримує заробітну плату, його заробітна плата склала 387247,17 грн. з травня по жовтень 2024 року. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на необхідність утримання ним неповнолітньої дитини дружини, так як обов`язок по утриманню зазначеної дитини покладається на її батьків. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до закінчення [PERSON] навчання. В силу ч.1 ст. 191 СК України стягнення аліментів присуджуються від дня пред`явлення позову - з 22.11.2024. Відповідно до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі - судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial