Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріхівський завод сільгосптехніки» про захист прав споживачів та просив стягнути на його користь 107 650 грн. - суму основного боргу, 2 148,05 грн. інфляційні нарахування, 2 778,25 грн. - три проценти річних від простроченої суми та 20 000 грн. моральної шкоди. Свій позов мотивує тим, що 30 травня 2023 року шляхом обміну електронними листами було укладено договір № 12565/05 із ТОВ «Оріхівський завод сільгосптехніки» про продаж причепу тракторного 2ПТС-4, зерн. з тентом, вартістю 220 000 грн. та в цей же день перерахував 50 % вартості причепу перерахував на рахунок відповідача № 000565 суму 110 000 грн. та причеп повинен був доставлений за місцем проживання позивача до 15 червня 2023 року, але замовлення так і не було виконано. 16 вересня 2023 року відповідачу було поштовим повідомленням направлено претензію з проханням направити у семиденний строк причеп, або повернути гроші. 18 вересня 2023 року прийшло повідомлення в телефонному режимі від відповідача про частковий перерахунок коштів у сумі 2 350 грн. На теперішній час відповіді на претензію не надано, причеп не доставлений. Станом на день звернення до суду інфляційне збільшення становить 2 148,05 грн. (107 650 х 1.01995404=107 650 грн., період прострочення грошового зобов`язання за період з 31 травня 2023 року по 08 квітня 2024 року 314 днів, 3 % річних від простроченої суми становить 2 778,25 грн. (107 650 грн. х 3 % ; 100 ; 365 днів х 314 днів). Також позивачу спричинена моральна шкода яку позивач оцінює у 20 000,00 грн. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ТОВ «Оріховський завод сільгосптехніки» у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзиву на позовну заяву не надав, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами що згідно рахунку на оплату № 000565 від 30 травня 2023 року шляхом обміну електронними листами було укладено договір № 12565/05 із ТОВ «Оріхівський завод сільгосптехніки» про продаж причепу тракторного 2ПТС-4, зерн. з тентом, вартістю 220 000 грн. та в цей же день перерахував 50 % вартості причепу перерахував 110 000 грн. та причеп повинен був доставлений за місцем проживання позивача до 15 червня 2023 року (а.с.7-8). 16 вересня 2023 року відповідачу було поштовим повідомленням направлено претензію з проханням направити у семиденний строк причеп, або повернути гроші (а.с. 9-11). 18 вересня 2023 року прийшло повідомлення в телефонному режимі від відповідача про частковий перерахунок коштів у сумі 2 350 грн.(а.с.12). На теперішній час відповіді на претензію не надано, причеп не доставлений. Також 12 лютого 2024 року позивачем на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області була направлена скарга на яку було надано відповідь від 16.02.2024 року, що відповідно до листа Міністерства економіки України від 28.02.2024 року за № 3632-06/15373-03 рішення про здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про захист прав споживачів ТОВ «Оріхівський завод сільгосптехніки» не прийнято та у разі незгоди з відповіддю маєте право оскаржити її в порядку, встановленому законодавством (а.с.13-15). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Частиною першою статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За нормою ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язанім. Крім того, стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Оскільки станом на день звернення до суду інфляційне збільшення становить 2 148,05 грн. (107 650 х 1.01995404=107 650 грн., період прострочення грошового зобов`язання за період з 31 травня 2023 року по 08 квітня 2024 року 314 днів, 3 % річних від простроченої суми становить 2 778,25 грн. (107 650 грн. х 3 % ; 100 ; 365 днів х 314 днів). В частині позовних вимог до відповідача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. суд зазначає, що загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Як роз`яснено у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Суд зазначає, що позивач у позовних вимогах про відшкодування моральної шкоди вказав саме суму 20 000 грн., яка є великою для її задоволення та підлягає зменшенню до 5 000 грн. Оскільки позивач на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то вказаний судовий збір на користь Держави слід стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріхівський завод сільгосптехніки».

Outcome: partial