Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до філії «Центр з будівництва та ремонту колії» акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 09 грудня 2021 року його відповідно до наказу структурного підрозділу П`ятихатська колійна машинна станція філії «Центр з будівництва та ремонту колії» акціонерного товариства «Українська залізниця» №65/ОС відсторонено від займаної посади машиніста, оскільки він не надав медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID - 19. Вважає, що вказаний наказ є незаконним та суперечить чинному та міжнародному законодавству. Крім того, згідно наказу № 37/ОС від 01.04.2022 року призупинено дію трудового договору з ним. Вказані дії відповідача вважає неправомірними, у зв`язку з чим просить припинити відносно нього дискримінацію та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу з вини відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Зазначив, що він не оскаржував наказ про відсторонення його від займаної посади, вказаний наказ є незаконним та суперечить чинному та міжнародному законодавству. Змінювати чи уточнювати позовні вимоги наміру не має, а тому просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача філії «Центр з будівництва та ремонту колії» акціонерного товариства «Українська залізниця» Юзюк О.М. в судовому засіданні позов не визнав, зазначив що позивач працює у них на підприємстві, займає посаду машиніста залізнично-будівельних машин. Дійсно 09.12.2021 року винесено наказ №65/ОС, згідно якого [PERSON] відсторонено від займаної посади машиніста, оскільки він не надав медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID - 19. Наразі вказаний наказ є чинним, позивач його не оскаржував, а тому вважає, що підстави для стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з вини відповідача відсутні. Крім того, згідно наказу № 37/ОС від 01.04.2022 року призупинено дію трудового договору з [PERSON] .. Вимоги позивача вважає незаконними та необґрунтованими, а тому у задоволенні позову просив відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з філією «Центр з будівництва та ремонту колії» акціонерного товариства «Українська залізниця», займає посаду машиніста залізнично-будівельних машин, що підтверджується копією трудової книжки/а.с.8-9/. Згідно копії наказу структурного підрозділу П`ятихатська колійна машинна станція філії «Центр з будівництва та ремонту колії» акціонерного товариства «Українська залізниця» №65/ОС від 09 грудня 2021 року [PERSON] відсторонено від займаної посади машиніста, оскільки він не надав медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID - 19/а.с.4/. Відповідно до копії наказу № 37/ОС від 01.04.2022 року структурного підрозділу П`ятихатська колійна машинна станція філії «Центр з будівництва та ремонту колії» акціонерного товариства «Українська залізниця» з 01.04.2022 року призупинено дію трудового договору з [PERSON] машиністом залізнично-будівельних машин 6 розряду/а.с.4/. З довідки про доходи № 30 від 08 грудня 2021 року, виданої структурним підрозділом П`ятихатська колійна машинна станція філії «Центр з будівництва та ремонту колії» акціонерного товариства «Українська залізниця» [PERSON] працює на даному підприємстві та його заробітна плата за період з жовтня 2021 року по листопада 2021 року складає 37754,41 грн./а.с.5/. Статтею 43 Конституції кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Зміст права на працю, закріпленого положеннями частин першої і другої статті 43 Конституції України, крім вільного вибору праці, включає також відповідні гарантії реалізації цього права. Трудові відносини в Україні врегульовані статтею 1 КЗпП України. Статтею 21 КЗпП України проголошена рівність трудових прав громадян та заборонена будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема обмеження прав працівників залежно від стану їхнього здоров`я. Як визначено в статті 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. До інших передбачених законодавством випадків належить, зокрема, відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим. Відсторонення працівника від роботи слід розуміти як один із передбачених законодавством випадків призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання. Тимчасове увільнення працівника від виконання його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи на умовах та з підстав, встановлених законодавством, по суті не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках і має на меті запобігання негативним наслідкам. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18 зазначено, що відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати. Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку. Згідно з пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (стаття 235 КЗпП України). Таким чином, у разі незаконного відсторонення працівника від роботи, він має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18 (провадження № 61-13444св19.) За таких обставин, беручи до уваги те, що наказом структурного підрозділу П`ятихатська колійна машинна станція філії «Центр з будівництва та ремонту колії» акціонерного товариства «Українська залізниця» №65/ОС від 09 грудня 2021 року [PERSON] відсторонено від займаної посади машиніста, оскільки він не надав медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID - 19, даний наказ є чинним, вимоги про визнання протиправним та його скасування позивачем не заявлялись, а тому підстави для стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу відсутні, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed