Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідачки. 1. 08.07.2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі позивач та/або ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідачка та/або позичальник) з вимогами про стягнення суми заборгованості у розмірі 15196,60 гривень за Кредитним договором № 99208912 від 18.05.2021 року та понесених позивачем судових витрат, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 гривні та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 18.05.2021 року відповідачка, ознайомившись з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання позики ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРОФІЛЬ", підписанням Заяви-приєднання № 99208912 підтвердила, що акцептує Публічну пропозицію ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРОФІЛЬ", яка розміщена на сайті Фінансової Компанії, в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання позики, укладання якого підтвердила і зобов`язалася виконувати його умови. Договір вважається укладеним з дня отримання Фінансовою Компанією заповненої та підписаної відповідачкою Заяви-приєднання до Договору. Свої примірники Заяви-приєднання відповідачка отримала в день укладання Договору. Згідно Договору про надання позики № 99208912 від 18.05.2021 року відповідачці надано позику у формі споживчого кредиту у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок продавця товарів та/або послуг. Процентна ставка, відсотків річних: 0,0001%, тип процентної ставки: фіксована. Порядок повернення позики надається у вигляді Графіку платежів, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до Заяви-приєднання до Договору № 99208912 від 18.05.2021 року та здійснюється шляхом сплати заборгованості за Договором рівними (ануїтетними) частинами (крім останнього платежу), щомісячно по дату платежу (включно) визначеного Графіком платежів. Якщо дата платежу, згідно Графіку платежів, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний робочий день. Підписанням Заяви-Анкети № 99208912 відповідачка підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання фінансових послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, Договором про надання позики, Таблицею обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики, які їй зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення та складають Договір про надання позики. Підтвердила, що погоджується з усіма пунктами цієї Заяви-Анкети. Підтвердила те, що ця, Заява-анкета є, також, карткою із зразком підпису відповідачки. Також погодилася з використанням аналогів власноручного підпису уповноважених представників Фінансової Компанії за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, які мають силу оригіналу. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. Внаслідок чого, 21.12.2021 року згідно умов Договору факторингу № 21122021, ТОВ «ФК «ПРОФІЛЬ» (CASHARING™) відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 99208912 від 18.05.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідачки. Згідно Договору факторингу сума боргу перед позивачем є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 15196,60 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 11173.90 гривень; заборгованість за відсотками становить 4022.70 гривень. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачкою умов Кредитного договору, позивачем, на адресу відповідачки, зазначену в Кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «ФК «ПРОФІЛЬ» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору. В зв`язку з вищевикладеним у позивача виникло право на звернення до суду з вказаним позовом. 3. Відповідачка відзив на позов не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позовної заяви, зокрема, просив справу розглядати за його відсутності. (а.с. 7, 33) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2024 року цивільна справа № 496/4574/24 була передана до провадження на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 11) 6. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05.09.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 21-23) 8. Відповідачка, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 9. Оскільки відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке повернулось до суду (а.с. 65), в судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 10. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 11. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 12. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 13. Судом встановлено, що 18.05.2021 року [PERSON] звернулася до ТОВ «ФК «ПРОФІЛЬ» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву-Анкету № 99208912 від 18.05.2021 року. (а.с. 60) 14. Відповідно до змісту Заяви-Анкети № 99208912 від 18.05.2021 року, відповідачка мала на меті отримати позику на наступних умовах: сума позики (гривні) 13409,00; сума оплати товару (гривні) 15190,00; початковий внесок за товар 3000,00 гривень; разова комісія 1219,00 гривень; строк (міс.) 12 з 18.05.2021 року по 17.05.2022 року; комісія за управління позикою, після пільгового періоду (%) 5,0%; розмір процентної ставки, % річних 0,0001. Відомості про партнера ТОВ «Технополіс 1», на розрахунковий рахунок якого позичальник просила перерахувати грошові кошти за позикою, як оплату товару за рахунком-фактурою. 15. Складовою частиною Заяви-Анкети № 99208912 є Графік платежів Таблиця обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики. 16. Підписанням Заяви-Анкети № 99208912 відповідачка підтвердила , що ознайомлена з Умовами і правилами надання фінансових послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), Договором про надання позики, Таблицею обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики, які їй зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення та складають Договір про надання позики. Підтвердила, що погоджується з усіма пунктами цієї Заяви-Анкети та Фінансовою компанією надано їй в письмовій формі та в повному обсязі інформацію, згідно ЗУ «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року та ЗУ «Про споживче кредитування» від 05.11.2016 року. Також підтвердила те, що ця Заява-Анкета є також карткою із зразком її підпису. 17. 18.05.2021 року відповідачка була ознайомлена з Паспортом споживчого кредитування про що свідчить її підпис на ньому. (зворотній а.с. 60) 18. З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 99208912 від 18.05.2021 року за період з 18.05.2021 року по 17.05.2022 року, [PERSON] , станом на 21.12.2021 року має заборгованість за, яка не погашена, та складає 14526,15 гривень, в тому числі: кредит 11173,90 гривні; комісія за РО 3352,25 гривні. (а.с. 36) 19. 21.12.2021 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (Фактор) та ТОВ «ФК «ПРОФІЛЬ» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 21122021 з додатками до нього, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти і розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. (а.с. 54-59) 20. Згідно копії Витягу з Додатку до Договору факторингу № 21122021 від 21.12.2021 року, сформованого 27.05.2024 року, до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 99208912. Розмір заборгованості складає 15196,60 гривень, в тому числі 11173,90 гривень сума заборгованості за тілом кредиту; 4022,70 гривень сума заборгованості за відсотками. (а.с. 35) 21. Листом № 2905/1 від 29.05.2024 року ТОВ «ФК «ПРОФІЛЬ» повідомило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про повний розрахунок за Договором факторингу № 21122021. (а.с. 39) V. Оцінка Суду. 22. В ч. 1 ст.\~14\~ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 23. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 24. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 25. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 26. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 27. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник. 28. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. 29. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 30. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 31. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 32. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 33. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 34. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. 35. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 36. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 37. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 38. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 39. Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 40. Відповідно до ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 41. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 42. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 43. Обґрунтовуючи право на стягнення заборгованості, позивач надав суду копію Заяви-Анкети № 99208912 від 18.05.2021 року, копію Паспорту споживчого кредиту та розрахунок заборгованості, при цьому, суд наголошує, що доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості є рішення суду, що вступило в законну силу або документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм чинного законодавства. Розрахунок заборгованості, як доказ розміру заборгованості, суд не приймає до уваги, оскільки він не є первинним документом бухгалтерського обліку, що вміщує записи про здійснені операції, розрахунок суми заборгованості, а є тільки набором арифметичних дій, не підтверджений жодним належним та допустимим доказом у відповідності до ст.ст. 77-78 ЦПК України та підписаний представником Товариства по справі. Разом з тим нормами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю, щодо змісту та форми первинних документів під час надання фінансових послуг фінансовими компаніями. 44. Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) у постанові від 03.07.2019 року зауважила, що розрахунок кредитної заборгованості, не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження № 61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26.05.2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13.10.2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01.12.2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01.06.2022 року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21, ЄДРСРУ № 104644740). 45. З наданих позивачем документів вбачається, що доказів того, що на поточний рахунок відповідача було зараховано кредитні кошти згідно Заяви-Анкети № 99208912 від 18.05.2021 року, позивачем надано не було. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на існування у відповідачки перед первісними кредиторами заборгованості за кредитними договорами матеріали справи не містять. У справі немає ні копії вимоги до відповідачки про погашення заборгованості, ні копії документу, на підтвердження повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги за Заяви-Анкети № 99208912 від 18.05.2021 року до позивача, а ні документу (довідки, виписки по рахунку тощо) про ненадходження від відповідача грошових коштів відповідно до ст. 1082 ЦК України для виключення подвійного стягнення, а ні виписки по рахунку позичальника за період, який включає період кредитування. 46. Сам лише бездоказовий факт констатації наявності заборгованості не може слугувати підставою для задоволення позову. Перехід права вимоги та формалізація певного розміру заборгованості у Договорі факторингу № 21122021 від 21.12.2021 року, не звільняє ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» від доказування наявності у [PERSON] заборгованості за Заявою-Анкетою № 99208912 від 18.05.2021 року та її розміру. [PERSON] не є стороною Договорів факторингу, тобто визначений у витязі з Реєстру боржників до Договору факторингу розмір заборгованості із нею не узгоджувався, його обґрунтованість нею не перевірялося. 47. Про те, що сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову йдеться у Постанові ВСУ від 27.05.2020 року у справі № 2-879/13. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах зазначає Суд. Окрім цього Суд зауважив, що сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс (див. п. 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18). 48. Оскільки наявність та розмір заборгованості за використаними коштами отриманими в кредит не підтверджено на підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню в повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 49. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed