Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2021 року по червень 2024 року в сумі 41311 грн 99 коп. Обгрунтовано позов тим, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16.11.2017 у справі № 748/2582/17 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки сторін - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1500,00 грн щомісячно, починаючи з 05.10.2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Проте, відповідач свій обов`язок щодо сплати аліментів належним чином не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03.09.2024 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до розпорядження керівника апарату Чернігівського районного суду Чернігівської області Перепаді І.М. № 01-12/86 від 07 листопада 2024 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 листопада 2024 року цивільну справу № 748/3905/24 передано на розгляд судді Меженніковій С.П. в зв`язку зі звільненням у відставку судді [PERSON] . Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08.11.2024 суддя Меженнікова С.П. прийняла справу до свого провадження. Ухвалою суду від 03.09.2024 відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У відповідності до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, крім того, заперечення позивача проти заочного вирішення справи відсутні. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2015 року у справі № 748/873/15-ц розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2017 року у справі № 748/2582/17 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки сторін - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1500 грн щомісячно, починаючи з 05.10.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Проте, відповідач свій обов`язок щодо сплати аліментів належним чином не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Так, згідно розрахунку заборгованості про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у виконавчому провадженні № [NUMBER], яке перебуває на примусовому виконанні в Деснянському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові, вбачається, що за період з грудня 2021 року по червень 2024 року включно відповідач частково сплачував аліменти, внаслідок чого станом на 19 липня 2024 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 41311 грн 99 коп. (а.с. 16-17). Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 березня 2024 року у справі №750/16660/23 визнано [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дочки [PERSON] .. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно розрахунку позивача, наведеного у позовній заяві, пеня за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2021 року по червень 2024 року становить в сумі 331 524 грн 00 коп. Відповідачем не спростовано наданого позивачем розрахунку. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що наявність заборгованості по сплаті аліментів у відповідача підтверджується наданим до позовної заяви розрахунком державного виконавця від 19.07.2024, а тому суд вважає вимоги позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 41311 грн 99 коп., тобто в розмірі 100 відсотків заборгованості по аліментам, такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved