Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

12 грудня 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт від 31 липня 2019 року, відповідно до якого зазначений житловий будинок заповів своїй дочці [PERSON] , яка відмовилася від спадкування за заповітом. 24 червня 2021 року позивачка уклала договір із відповідачем [PERSON] , який є сином померлого [PERSON] , про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого спадковий будинок переходить у власність позивачці [PERSON] . Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивачка не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі (а. с. 60). Відповідач у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а. с. 61). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200\~ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а. с. 11) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги №1 за 2021 рік Турійської селищної ради Турійського району Волинської області (а. с. 46). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстроване (а. с. 25). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а» та ганком «а1», загальною площею 69 кв. м, житловою площею 44,1 кв. м, літня кухня «Б-1», хлів «В-1», сарай «в», сарай «в1», сарай «Г-1», сарай «Д-1», вбиральня «Е», ворота з хвірткою «1», огорожа «2», колодязь «3» (а. с. 19-23). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до положень статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Частиною третьою статті 1268 ЦК\~Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до частини п`ятої статті 1275 ЦК України відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 31 липня 2019 року Купичівською сільською радою Турійського району Волинської області, згідно з яким право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності СВК «Батьківщина», розміром 2.14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповів дочці [PERSON] , [INFO] (а. с. 13). Позивачка [PERSON] народилася [INFO] та є дочкою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвами про народження та укладення шлюбу (а. с. 14, 15). [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та проживав один в селі Свинарин Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області (а. с. 12). Інших заповітів [PERSON] не складав, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 43-44, 55, 56-57). 18 березня 2021 року позивачка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька (а. с. 35 на звороті). Відповідач, який є сином спадкодавця, 18 березня 2021 року подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька (а. с. 35). 24 червня 2021 року спадкоємці уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , перейшов у спадщину дочці спадкодавця [PERSON] (а. с. 48-49). Постановою приватного нотаріуса від 24 червня 2021 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 18). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 40/2021 щодо майна померлого [PERSON] (а. с. 34-57), з яких також видно, що окрім позивачки та відповідача ніхто із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, свідоцтва про право на спадщину за законом на інше нерухоме майно спадкодавця видані позивачці та відповідачу. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачкою при поданні позову - 605 гривень 60 копійок. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved