Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернувся до суду з вказаним позовом у якому просить суд стягнути з [PERSON] \~ заборгованість за спожитий природний газ за адресою: [ADDRESS] у розмірі 11\~584,23 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову вказує, що позивач, як суб?єкт ринку газу, з 01.11.2018р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ...» на території України. Зазначає, що \~в період з 22.11.2020 року по 26.12.2020 року, з 16.02.2021 року по 31.03.2021 року, з 02.04.2021 року по 30.04.2021 року,з 16.05.2021 до 18.05.2021 року, з 01.06.2021 року по 25.06.2021 року, відповідач був споживачем постачальника «останньої надії» та був включений до відповідного реєстру. Відповідач [PERSON] приєднався до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, споживаючи газ та підписавши 26.06.2021 року відповідну заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу за об`єктом споживання за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що в період з лютого 2021 року по жовтень 2023 року відповідачем було спожито природний газ на загальну суму 11\~585,23 грн., вартість якого залишилася не сплачена. Тобто відповідач не в повному обсязі здійснював оплату нарахованих сум за спожитий газ у зв`язку з чим утворилася заборгованість у вказаному вище розмірі, яку позивач просить стягнути. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позові вказав про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявна у матеріалах розписка про вручення судової повістки на 23.12.2024 року причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, тому суд розглянув справи без його участі. У заяві про перегляд заочного судового рішення не погодився із розміром заборгованості. Вказав, що в будинку, що за адресою [ADDRESS] , фактично не проживав, послугами з постачання природного газу не користувався. Позивачем у довідці хибно розрахована сума боргу, оскільки показники споживання газу нараховувалися та змінювалися позивачем самостійно. Вказує, що акті звірки взаєморозрахунків між сторонами від 25.09.2024 року вказано, що розмір заборгованості становить 8\~306, 99 грн., тобто є відмінним. Згідно ч.2\~ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу споживачам, 22 червня 2021 року \~ [PERSON] \~\~акцептував договір на фактичне споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] . У довідці про фінансовий стан споживача природного газу ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз" вказано, що [PERSON] \~, є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , на його ім`я відкрито рахунок № [NUMBER] , EIC код 56XM12L00004843Q. (а.с. 15). Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2023 року №355182714 слідує, що власником будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії та номер №17 від 18.01.2023 року, що за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . У акті звірки взаємних розрахунків №3578827 від 25.09.2024 року між ТОВ"Газопостачальна компанія "Нафтогаз" та споживачем [PERSON] зазначено, що розмір заборгованості споживача [PERSON] за період 26.01.2021 року до 25.09.2024 року становить 8306,99 грн. Згідно з ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормами статей 526, 629\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до\~ст. 629 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1\~ст.714 ЦК України\~передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, що передбачено ч.1\~ст.901 ЦК України. Відповідно ст.ст.\~7,\~12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно ч.2\~ст.13 Закону України «Про ринок природного газу»\~споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Відповідно Правил постачання природного газу, затверджених\~Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір Проаналізувавши зібрані й досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , та як власник вказаного житла зобов`язаний нести тягар утримання такого майна. Доводи відповідача щодо не проживання у будинку за вказаною вище адресою не звільняють його від обов`язку здійснювати оплату наданих послуг з постачання природного газу у відповідному розмірі. Позивач здійснював постачання природного газу до об`єкта споживача відповідача за адресою: [ADDRESS] . Відповідач отримував послуги з постачання природного газу, однак свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконав. Як зазначено у долученому відповідачем акті звірки взаємних розрахунків №3578827 від 25.09.2024 року між ТОВ"Газопостачальна компанія "Нафтогаз" та споживачем [PERSON] розмір заборгованості за об`єктом постачання адресою: [ADDRESS] за період 26.01.2021 року до 25.09.2024 року становить 8306,99 грн. Такий розмір боргу вказаний також у наданій відповідачем платіжці за постачання природного газу за березень 2024 року. Відповідачем на надано суду доказів сплати вказаної суми заборгованості станом на дату розгляду справи. Будь-яких інших доказів відсутності заборгованості за вказаний період до суду не надходило. У зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 8306,99 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а саме на 71,70 %, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1924,52 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.\~509,\~ 526,\~ 527,\~ 530, \~626, \~629,\~ 633,\~634,\~714,\~901,\~903 ЦК України\~та

Outcome: partial