Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 15 червня 2018 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1353. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що від шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спір про місце проживання дитини відсутній. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинені фактично з листопада 2023 року, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує тільки формально. Примирення між ними неможливе. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024 головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.11.2024 відкрито провадження в справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін). Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому остання належним чином повідомлялася про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судове повідомлення. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористалася своїм процесуальним правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а тому суд вважав за можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 15 червня 2018 року, місце реєстрації - Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1353. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвами про народження, від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов підлягає задоволенню, так як у сторін відсутнє взаєморозуміння та повага, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Оскільки, Позивач у позовній заяві просить судові витрати покласти на нього, то питання щодо стягнення судового збору суд не вирішує. На підставі викладеного,

Outcome: approved