Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON] . Позов мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 06 березня 2008 року, спільних неповнолітніх дітей не мають. Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, мають різні погляди на шлюб та сімейне життя, спільного господарства не ведуть із 2023 року, мають окремі бюджети. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Позивачка просила розглянути справу без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив розірвати шлюб, судове засідання проводити без його участі. Оскільки відповідач визнав позов, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст. 206 ЦПК України дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 06 березня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Суми), за актовим записом № 273. За твердженням позивачки, що не заперечував відповідач, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. Згідно з\~доданою до\~позовної заяви\~довідкою до\~акта огляду\~МСЕК позивачка\~є особою\~з інвалідністю\~І групи\~безстроково,\~у зв`язку\~з чим\~відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду. Оскільки відповідач визнав позов, то на підставі\~ст. 141, 142 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved