Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаною заявою, в якій просить скасувати судовий наказ від 21 вересня 2020 року, виданий Перечинським районним судом про стягнення з нього аліментів на користь опікуна [PERSON] на утримання [PERSON] . Вимоги мотивує тим, що 01 червня 1995 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області. 24 березня 2014 року рішенням Перечинського районного суду вказаний шлюб розірвано. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , а [INFO] було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Він записаний батьком дитини згідно з ст. 122 СК України. Позивач указує, що [INFO] [PERSON] померла у с. Раково. 09 грудня 2012 року рішенням Перечинського районного суду його позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , а також призначено її опікуном [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Перечинського районного суду від 21 вересня 2020 року на підставі заяви [PERSON] призначено стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] . З метою встановлення факту батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] , ним, з дозволу та в присутності опікуна [PERSON] , 22 грудня 2023 року відібрано біологічні зразки від дитини та у нього в лабораторії ПП «АСТРА-ДІА» для проведення аналізу на факт встановлення батьківства. Звітом від 17 січня 2024 року лабораторії Endeavor DNA він, як передбачуваний батько виключається як біологічний, досліджуваної дитини, ймовірність батьківства становить 0 %. За таких обставин рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2024 року виключено відомості про [PERSON] , [INFO] , як про батька [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження № 43 від 05 травня 2012 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області. На підставі викладеного просить заяву задовольнити. У судове засідання учасники не з`явилися.\~ Представник заявника [PERSON] подав заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу в їх відсутності, при цьому вимоги заяви просив задовольнити у повному обсязі. [PERSON] також подала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, проти задоволення заяви не заперечила. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Суд установив, що 03 червня 1995 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 14. Заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 березня 2014 року, яке набрало законної сили 31 жовтня 2014 року, шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] розірвано. Батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] , про що 05 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області зроблено актовий запис № 43, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 05 травня 2012 року. Отже, дитина [PERSON] , [INFO] , народилася під час шлюбу та відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України походить від подружжя [PERSON] . Однак [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15 січня 2019 року Виконавчим комітетом Тур`я Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 02. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2019 року, яке набрало законної сили 09 січня 2020 року, позбавлено [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , а також призначено [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] , опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . Двадцять першого вересня 2020 року Перечинським районним судом Закарпатської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь опікуна [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2024 року, яке набрало законної сили 12 липня 2024 року, виключено відомості про [PERSON] , [INFO] , як про батька [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження № 43 від 05 травня 2012 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області. Таким чином, судом установлено, що [PERSON] не є батьком [PERSON] , [INFO] , а вказана обставина існувала на момент ухвалення рішення суду (судового наказу) Перечинським районним судом Закарпатської області від 21 вересня 2020 року у справі № 304/1085/20, однак не була встановлена судом під час судового розгляду та не була відома [PERSON] , а отже є істотною та достатньою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Так, частиною 1 статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами»\~№4 від 30 березня 2012 року визначено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Крім того, пунктом 7 зазначеної Постанови роз`яснено, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 3 ст. 429 ЦПК України встановлено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Ухвалюючи рішення (судовий наказ) про стягнення з [PERSON] аліментів на користь опікуна [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , суд виходив з того, що [PERSON] є батьком дитини і відповідно до вимог ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2024 року виключено відомості про [PERSON] , [INFO] , як про батька [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження № 43 від 05 травня 2012 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області. Тобто, [PERSON] не є батьком [PERSON] , [INFO] , та не зобов`язаний сплачувати аліменти на її утримання. Згідно з приписами ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п. 40) зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28). Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеною в постанові від 29 серпня 2018 року у справі №552/137/15-ц, нововиявлені обставини це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність й обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Аналіз відповідних норм процесуального права свідчить, що судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були й не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. За встановлених обставин, суд уважає, що надані докази та викладені заявником обставини в заяві є нововиявленими, оскільки не були відомі суду під час розгляду справи та не могли бути встановлені судом, тому доводи заявника про перегляд рішення (судового наказу)\~Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 вересня 2020 року у справі № 304/1085/20 за нововиявленими обставинами є обґрунтованими. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, а відтак відповідно до ч. 3 ст. 429 ЦПК України скасовує вищезазначене рішення суду (судовий наказ) та закриває провадження у справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 151, 40 грн.

Outcome: approved