Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

12.11.2024 позивачка [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона та відповідач у справі являються батьками дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач добровільно утримувати дітей відмовився, 23.01.2017 позивач звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із позовом про стягнення аліментів. 19.04.2017 судом було ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23.01.2017. При зверненні до суду у 2017 році розмір аліментів був розрахований із врахування продуктів, одягу, побутови товарів, станом на той час, однак після спливу семи років, заявлений розмір аліментів не покриває необхідних витрат на утримання двох дітей. Зазначає, що відповідач є здоровим, має постійних дохід, оскільки перебуває на службі у ЗСУ. Таким чином просить суд змінити спосіб стягнення аліментів і стягнути із відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась.Подала через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у її відсутність. Позов підтримала та просила його задовольнити. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 25). Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з`явився, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином. Про причини неявки суд не попередив, будь-яких клопотань на адресу суду не надав (а.с.21-22, 23-24, 26). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 5, 6) батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . 19.04.2017 рішенням Літинського районного суду Вінницької області ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1800,00 грн (одна тисяча вісімсот гривень) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23.01.2017. (а.с. 7-8). Згідно довідки в/ч [NUMBER] за № 1102 від 26.02.2023 (а.с. 9) [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 13.02.2023. Згідно довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 01.11.2024 (а.с. 10) разом з [PERSON] зареєстровані та проживають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 23 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, відсутність заперечень у відповідача щодо суті позову, відсутність відомостей про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Щодо розподілу судових витрат у справі, суд вбачає доцільним зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору при пред`явленні позову на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved