Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва надійшла заява представника третьої особи [PERSON] - адвоката Романка В.В., щодо ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до державного реєстратора Коровайко Оксани Сергіївни, треті особи: Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціалізованого призначення «Спецжитлофонд», [PERSON] про визнання незаконними дій державного реєстратора та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, про стягнення понесених судових витрат у розмірі 20000 грн, які третя особа - 2 понесла у зв`язку з розглядом позовної заяви. Заява обґрунтована тим, що 13.08.2024 року ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до державного реєстратора Коровайко Оксани Сергіївни, треті особи: Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціалізованого призначення «Спецжитлофонд», [PERSON] про визнання незаконними дій державного реєстратора та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Вказаним рішенням в позові було відмовлено, проте в резолютивній частині рішення не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст.270 ч.4 ЦПК України при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення сторони викликаються в разі необхідності. В зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути вищевказану заяву без виклику учасників справи. Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13.08.2024 року у позові [PERSON] до державного реєстратора Коровайко Оксани Сергіївни, треті особи: Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціалізованого призначення «Спецжитлофонд», [PERSON] про визнання незаконними дій державного реєстратора та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно було відмовити в повному обсязі. Однак, при ухваленні судового рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме не стягнуто витрат на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно з ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійсненим ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абз. 1, 3 п. 20 постанови № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови у позові на позивача. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представником третьої особи [PERSON] - адвоката Романка В.В., було надано договір № 03-09/20 від 22.09.2020 р. про надання професійної правничої допомоги, відповідно до якого адвокат Романко В.В., надавав третій особі [PERSON] правничу допомогу у справі за позовом [PERSON] до державного реєстратора Коровайко Оксани Сергіївни, треті особи: Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціалізованого призначення «Спецжитлофонд», Йосилевич Ірина Олексіївна про визнання незаконними дій державного реєстратора та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Як вбачається з акту приймання-передачі послуг від 16.08.2024 р., рахунку про оплату № 1 від 16.08.2024 р. та квитанції до прибуткового касового ордеру № 9 від 16.08.2024 р., які наявні в матеріалах справи, адвокат Романко В.В. надав третій особі [PERSON] послуги професійної правничої допомоги на загальну суму 20 000 грн. Так, ч.2 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно зі ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, з огляду на обсяг виконаних адвокатом Романко В.В. робіт, складність справи, суд дійшов висновку, що сума гонорару в розмірі 20 000 грн. є співмірною із складністю справи та ціною позову, а тому є наявність правових підстав до задоволення заяви. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву представника третьої особи [PERSON] - адвоката Романка В.В. про ухвалення додаткового рішення суду задовільнити, ухвалити додаткове рішення в частині стягнення судових витрат по оплаті правничої допомоги в сумі 20 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved