Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

30.10.2024 року адвокат Бабкова О.С. звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] в якому просила: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо її малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\\3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивовані тим що в період з 15.10.2005 року по 04.04.2023 року [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу, а саме [INFO] в них народився син - [PERSON] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Доманівського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 239) та [INFO] народилася донька - [PERSON] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Первомайським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 47). Під час шлюб і навіть після його розірвання [PERSON] проживала в будинку за адресою: [ADDRESS] , який на праві приватної власності належить [PERSON] . Приблизно з початку 2023 року відповідачка почала систематично зловживати спиртними напоями, вести аморальний спосіб життя. Вихованням та доглядом дітей не займалася. Діти були представлені самі собі, занедбані. Відповідачка неодноразово залишала їх самих вдома. Хлопчик почав пропускати навчання в школі, а дівчинка взагалі перестала відвідувати ДНЗ. Дані факти були повідомлені до органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради, Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, де відносно [PERSON] були складені адміністративні протоколи. Дізнавшись про це, позивач змушений був повернутися з заробітків додому і повністю взяти на себе обов`язки по вихованню, забезпеченню та догляду за дітьми, адже відповідачка самоусунулася від цього. Наразі відповідачка покинула дітей і виїхала з міста Первомайськ. За весь цей час відповідачка не бачила дітей, не поцікавилася їх життям, здоров`ям та розвитком, не телефонує та не виявляє бажання спілкуватися з дітьми та приймати участь у їх вихованні. На сьогоднішній день діти вже достатньо дорослі, все розуміють та дуже соромляться такої поведінки та вчинків матері, яка при них вживала спиртні напої та змушувала носити пляшки. В спілкуванні з позивачем вони не запитують та не цікавляться за матір. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходиться на повному утриманні позивача. Для розвитку дітей позивач прикладає всі свої зусилля та можливості, що підтверджується відповідними довідками та характеристиками, виданими головою квартального комітету, директором гімназії № 7, директором КП «ПМЦПМСД». Крім цього, згідно декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу діти прив`язані до батька. Таким чином відповідачка злісно та умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків. вона свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. У відповідності з ч. 2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідачка по справі жодним чином не була позбавлена інформації стосовно міста перебування сина, а з мого боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з нею та прийманні участі в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на неї Законом. В зв`язку з викладеним і пред`явлений даний позов до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися але остання надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримує просить задовольнити, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, клопотань, заяв, та відзиву по справі не надав. Представник органу опіки та піклування Первомайської міської ради в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність а позов задовольнити. Суд дослідивши матеріали справи, враховуючи згоду позивача проводить заочний розгляд справи, відповідно до ст.280 ЦПК України та приходить до наступного. З 15.10.2005 року по 04.04.2023 року [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу, а саме [INFO] в них народився син - [PERSON] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Доманівського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 239) та [INFO] народилася донька - [PERSON] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Первомайським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 47). Заявлені вимоги підтверджені також: копія довідки про склад сім`ї, копія характеристики з місця проживання, копія відповіді Первомайського РВП, копія постанови суду, копія характеристики Первомайської гімназії № 7, копія декларацій, копія відповіді КП «ПМЦПМСД», копія договору купівлі-продажу, копія витягів з Державного реєстру речових прав, копія акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, копія відповіді виконавчого комітету Первомайської міської ради. Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку матері, на мою думку, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має батьківські права, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. У відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 164 ч.1 п.2 СК України передбачає що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ч.1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст.6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини я вважаю за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, зокрема ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Всупереч зазначеній нормі закону, відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання дітей. Згідно ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного оцінивши докази та враховуючи висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради від 24.12.2024 року згідно якого доцільно та відповідає інтересам дітей позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , то суд знаходить позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав доведеними і такими що підлягають задоволенню. Згідно із ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного оцінивши докази та враховуючи задоволення вимог в частині позбавлення батьківських прав то суд знаходить позовні вимоги в частині стягнення аліментів доведеними і такими що підлягають задоволенню, відповідно на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved