Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

ТОВ «БК МПК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у розмірі 18\~000 грн., інфляційних втрат у розмірі 1\~564,33 грн. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 865 грн. 96 коп., а всього 20 430 грн. 29 коп. та судовий збір в розмірі 3 028 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що в січні\~2023\~року між\~ТОВ «БК\~МПК» та\~ [PERSON] \~укладено договір,\~зміст якого\~зафіксовано в\~електронних листах,\~повідомленнях,\~якими обмінялися\~сторони,\~щодо надання\~ [PERSON] \~бухгалтерських послуг\~для ТОВ\~«БК МПК»\~щодо внесення\~уточнень в\~податкові декларації\~зі сплати\~податку на\~додану вартість\~за період\~лютий-жовтень\~2022\~року та\~розблокуванняПДВ. 02.01.2023 Нікуліним Д.О., який діяв в інтересах ТОВ «БК МПК» за довіреністю засновника товариства [PERSON] , надано за допомогою месенджера «WhatsApp» пакет документів від податкової служби, необхідних для ознайомлення із проблематикою питання та надання послуг щодо внесення уточнень в податкові декларації зі сплати податку на додану вартість за період лютий-жовтень 2022 року та розблокування ПДВ для ТОВ «БК МПК». В подальшому, 18.01.2023 року [PERSON] на прохання [PERSON] після телефонного узгодження за допомогою месенджера «Телеграм» було надіслано ключ для віддаленого доступу від електронного кабінету за допомогою електронної пошти «Gmail». В повідомленні до наданого ключа було зазначено, що надсилається ключ для формування та подачі податкової декларації за липень 2022, ТОВ «БК МПК», а також для внесення уточнень в податкові декларації за лютий 2022, березень 2022, квітень 2022, травень 2022, червень 2022 ТОВ «БК МПК». Окрім того, було зазначено, що після подачі податкової декларації за липень 2022, відповідно [PERSON] необхідно внести уточнення в податкових деклараціях за серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022 ТОВ «БК МПК». В повідомленні також зазначено, що в разі виникнення спірних питань [PERSON] може негайно сповістити про них за встановленими контактами. 27.01.2023 року [PERSON] , який діяв від імені ТОВ «БК МПК», сплатив [PERSON] грошові кошти як попередню оплату за договором в сумі 18 000 грн. 00 коп. (платіжне доручення Р24А770486448128098 від 27.02.20223 року). Призначення платежу: за надання бухгалтерських послуг ТОВ «БК МПК» з подачі уточнюючих декларацій зі сплати податку на додану вартість за лютий-жовтень 2022 року та розблокування ПДВ. \~ \~ \~ \~01.03.2023 року [PERSON] на адресу [PERSON] були надіслано документи необхідні для внесення уточнень в податкові декларації виключно за лютий та березень 2022 року. Документи за період квітень - жовтень 2022 року надані не були. Під час узгодження обсягу послуг за договором, отримання попередньої оплати за таким договором, відповідач жодних зауважень не надавав. До теперішнього часу вище обумовлені послуги відповідачем надані не були, уточнюючі декларації зі сплати ПДВ не підготовлені та не подані, ПДВ не розблокований, що є порушенням зобов`язань відповідача за правочином. З урахуванням вищенаведеного, крім суми основного зобов`язання в розмірі 18 000 грн. 00 коп., позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та три відсотки річних від простроченої суми. За допомогою Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій здійснено підрахунок інфляційних витрат та штрафних санкцій. Таким чином, загальний розмір заборгованості складає 18 000,00 грн. + 1 564,33 грн. (інфляційне збільшення) + 865,96 (штрафні санкції) = 20 430,29 грн. Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому він просить в позові відмовити повністю, оскільки, по-перше, факт надання послуг на суму 18000,00 грн. за консультації щодо формування уточнюючих розрахунків по ПДВ за період лютий - квітень 2022 року та підготовку уточнюючих декларації з ПДВ за вказаний період вже підтверджено при розгляді справи № 760/1594/24. По-друге, позивач вважає основним доказом щодо невиконання відповідачем зобов`язань лише коментар до платежу у платіжному дорученні від 27 січня 2023 року та називає цей коментар умовою договору. По-третє, оплата суми 18000,00 грн. як попередня оплата за надання бухгалтерських послуг юридичній особі відбулась з рахунку фізичної особи [PERSON] , який не пов`язаний з підприємницькою діяльністю, а є картковим рахунком фізичної особи. По-четверте, при нарахуванні доходів у вигляді винагороди за цивільно-правовими договорами за виконання робіт (надання послуг) база оподаткування податком на доходи фізичних осіб визначається як нарахована сума такої винагороди, (пп.164.6 ПКУ) і юридична особа чи її представник не може здійснювати сплату коштів на користь фізичної особи, не сплативши податки за фізичну особу та не відзвітувавши за формою 4ДФ. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позов. Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що в січні\~2023\~року між\~ТОВ «БК\~МПК» та\~ [PERSON] \~укладено договір,\~зміст якого\~зафіксовано в\~електронних листах,\~повідомленнях,\~якими обмінялися\~сторони,\~щодо надання\~ [PERSON] \~бухгалтерських послуг\~для ТОВ\~«БК МПК»,\~а саме,\~внесення уточнень\~в податкові\~декларації зі\~сплати податку\~на додану\~вартість за\~період лютий-жовтень\~2022\~року та\~розблокуванняПДВ. Дані обставини підтверджуються: поясненнями в судовому засіданні представників сторін про те, що була домовленість щодо внесення уточнень в податкові декларації зі сплати податку на додану вартість за період лютий-березень 2022 року і ця домовленість частково відповідачем виконана, а саме, уточнення у декларації були внесені (а.с.67-71), однак, як пояснила представник позивача, вони не були подані до податкового органу, оскільки були заповнені некоректно. Крім того,\~суд вважає,\~що між\~сторонами також\~було досягнуто\~домовленості щодо\~внесення уточнень\~в податкові\~декларації зі\~сплати податку\~на додану\~вартість за\~період квітень\~-\~жовтень 2022\~року та\~розблокуванняПДВ. Дані обставини підтверджуються: листуванням між [PERSON] та [PERSON] у мессенджері «WhatsApp», зокрема за 05.01.2023, де [PERSON] пише [PERSON] про те, що «ми чекаємо коригування і подачу липневої декларації» і запитує у [PERSON] «чи вдасться це зробити у понеділок, вівторок?» 07.01.2023 [PERSON] відповідає: «Підготуємо документи» (а.с.17-18). 09.02.2023 [PERSON] запитує [PERSON] : «Коли чекати документи і що можна зайнятися розблокуванням», на що відповіді не надійшло і 14.03.2023 [PERSON] попросив [PERSON] повернути кошти в сумі 18\~000 грн., оскільки декларації не були здані (а.с.23-24). Як вбачається з листування між директором ТОВ «БК МПК» [PERSON] та [PERSON] з допомогою електронної пошти «Gmail», 03.11.2022 [PERSON] передано електронний ключ, а 18.01.2023 йому надіслано лист такого змісту: «Доброго дня! Надсилаю ключ для формування та подачі податкової декларації за липень 2022, ТОВ «БК МПК», а також для внесення уточнень в податкові декларації за лютий 2022, березень 2022, квітень 2022, травень 2022, червень 2022 ТОВ «БК МПК». Після подачі податкової декларації за липень 2022, відповідно Вам необхідно внести уточнення в податкових деклараціях за серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022 ТОВ «БК МПК». Очікую вашого повідомлення про внесення відповідних уточнень та формування декларації. В разі виникнення спірних питань прошу негайно сповістити про них на будь який з месенджерів, або на зазначені в листі електронну пошту чи номер телефону. Сподіваюсь на швидке вирішення цих питань. Також зазначено пароль доступу АЦСКАТКБ «ПриватБанк»» (а.с.32-34). Перепискою між директором ТОВ «БК МПК» Кулешовим Д.С. та [PERSON] в месенджері «Телеграм» підтверджується, що відповідачем надіслано позивачу внесення уточнень в податкові декларації зі сплати податку на додану вартість за період лютий - березень 2022 року (а.с.27-30), при цьому уточнення у декларації за березень 2022 року здійснено у квітні, що в судовому засіданні сторонами визнано. Відповідно до платіжного дорученням №Р24А770486448128098 від 27.02.20223 року, здійснено перерахування кошів в розмірі 18\~000 грн. [PERSON] , як представником «ТОВ «БК МПК» (а.с.11-12), відповідачу [PERSON] , коментар до платежу: «Переказ власних коштів. БК МПК, бух послуги за декларації та уточнення лютий-жовтень 2022, розблокування ПДВ» (а.с.13). Як вбачається з листування між [PERSON] та [PERSON] у мессенджері «WhatsApp» відповідача [PERSON] повідомлено про те, що на його рахунок здійснено переказ у сумі 18\~000 грн. Переказ: 27.01.2023 14:01:15, Статус: На перевірці, Платник:, Призначення: \~ \~ \~ \~ Переказ власних\~коштів.\~БК МПК,\~уточнення деклараційлютий -\~жовтень 2022\~року,\~розблокування ПДВ,\~№:P24A769968153D99720 \~ \~ \~ \~(а.с.22). Під час узгодження обсягу послуг за договором, отримання попередньої оплати за договором у розмірі 18 000 грн., відповідач жодних зауважень не надавав. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~вимог ст.207\~ЦК України\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~томучислі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завдання м другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1ст.901 ЦК України). За змістом положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 1ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1ст. 615 ЦКУ, пп. 1 ч. 1ст. 611 ЦКУ). Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав зобов`язання, а саме, не надав бухгалтерські послуги, обумовлені договором, у зв`язку з чим з нього на користь позивача підлягають стягненню кошти попередньої оплати в розмірі 18 000 грн. Враховуючи встановлені обставини, суд критично оцінює пояснення представника відповідача в судовому засіданні про те, що оплата в сумі 18 000 грн. здійснена позивачем за підготовку уточнюючих декларацій за лютий-квітень 2022 року. Більше того, у відзиві на позов представник відповідача вказав, що відбулася попередня оплата за надання бухгалтерських послуг юридичній особі в сумі 18 000,00 грн., однак, з рахунку фізичної особи [PERSON] , який не пов`язаний з підприємницькою діяльністю. При цьому, судом встановлено, що відносини з приводу надання бухгалтерських послуг виникли між позивачем ТОВ «БК МПК», в інтересах якого діяв [PERSON] , відповідно до довіреності від 10.11.2022 (а.с.11), та відповідачем [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що уточнені декларації зі сплати податку на додану вартість виконані відповідачем за період лютий-березень 2022 року, а не за період лютий-квітень 2022 року. Однак, дані декларації так і не були подані до податкового органу, оскільки заповнені некоректно. Зазначені обставини стороною відповідача не спростовано. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та трьох проценти річних від простроченої суми, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та/або відшкодування збитків та моральної шкоди тощо. Відповідно до\~ч.2\~ст.625\~ЦК України\~боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов`язання,\~на вимогу\~кредитора зобов`язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також, суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові у справі № 918/631/19 від 22 вересня 2020 року, згідно з якою, виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17). Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків. Відповідно до встановлених судами обставин справи, за змістом статті 625 ЦК України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідача сума\~інфляційних втрат та 3 % річних\~від несплаченої (неповернутої) суми попередньої оплати є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19). Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати за період з 28.01.2023 по 04.09.2024, які складають 1564,33 грн. та три проценти річних від простроченої суми за цей же період, які складають 865 грн. 96 коп., згідно з розрахунком, наданим позивачем. Даний розрахунок стороною відповідача не оспорювався. При цьому, суд не бере до уваги рішення Ярмолинецького районного суду у справі № 760/1594/24, про що просив представник відповідача, з огляду на таке. У справі № 760/1594/24 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просив стягнути з відповідача основну суму зобов`язання в розмірі 18\~000 грн., інфляційні втрати за весь час прострочення в розмірі 1\~008, 58 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 492, 66 грн. ТОВ «БК МПК» не було залучено до участі у зазначеній справі. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (частина п`ята статті 82 ЦПК України). Отже, ТОВ «БК МПК», як особа, яка не брала участі у розгляді справи № 760/1594/24, має право на спростування встановлених у такій справі фактичних обставин, зокрема шляхом подання доказів на спростування таких обставин, які не подавалися сторонами та не досліджувалися судами у справі № 760/1594/24. Зазначене узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 689/1693/20. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 18\~000 грн., інфляційні втрати у сумі 1\~564,33 грн. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 865 грн. 96 коп., а всього 20 430 грн. 29 коп. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028 грн.

Outcome: approved