Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У жовтні 2024 року моторне ( транспортне ) страхове бюро України ( далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 15 200,00 грн. \~ \~ \~ \~Позов обгрунтовано тим,\~що 15 липня 2019 року приблизно о 11 год 30 хв. у с.Вербилівці Рогатинського району Івано-Франківської області, на автодорозі H-09 Мукачеве-Рахів-Рогатин сталася дорожньо-транспортна пригода ( далі ДТП) за участю транспортного засобу Citroen C4, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ 2105, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого \~ст. 124 КУпАП. \~ \~ \~ \~За наслідками ДТП за участю [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, МТСБУ виплатило потерпілій [PERSON] 15 200,00 грн регламентної виплати. \~ \~ \~ \~Позивач зазначає,\~що на підставі ч.1 ст.1191 ЦК України та підпункту 38.2.1. пункту 38.2 статті 38, пункту 41.4. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у МТСБУ виникло право регресної вимоги до [PERSON] , як водія, який спричинив ДТП та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За таких\~обставин позивач\~просив стягнути\~з [PERSON] \~виплачене страхове\~відшкодування у\~сумі 15\~200,00\~грнта сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 3\~028,00 грн. Відповідач [PERSON] не подав відзиву на позовну заяву. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в судове засідання. \~ \~ \~ \~ Представник\~ позивача\~адвокат Капля\~А.С.\~у судове\~засідання не\~з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності, про що зазначила в позовній заяві. Відповідач \~ [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, які подані лише позивачем по справі, що не суперечить положенням ст. ст.223,280 ЦПК України. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи. За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2019 року, яка набрала законної сили 16 серпня 2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. Згідно постанови суду, 15 липня 2019 року о 11 год 30 хв. у с.Вербилівці Рогатинського району Івано-Франківської області, [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2105, реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки Citroen C4, реєстраційний номер [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху ( а.с.8-9 ). За матеріалами справи встановлено, що власником транспортного засобу\~марки Citroen\~C4,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] є\~ [PERSON] \~,\~ яка\~ 02\~ жовтня\~ 2018\~ року\~уклала \~ізПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №030529/4600/0000543 та цього ж дня уклала із вказаною страховою компанію договір обов`язкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за якими було застраховано автомобіль Citroen C4, реєстраційний номер [NUMBER] , строк дії договорів з 04 жовтня 2018 року до 03 жовтня 2019 року ( а.с.16-19 ). 16 січня 2020 року [PERSON] повідомила МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та долучила до повідомлення схему ДТП ( а.с.14-15). 16 січня 2020 року та 24 січня 2020 року [PERSON] звернулася\~ до МТСБУ із заявами про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП ( а.с.12-13 ). Згідно з витягом з централізованої бази МТСБУ від 16 січня 2020 року станом на 15 липня 2019 року поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на транспортний засіб з державним номерним знаком [NUMBER] не знайдено ( а.с. 10). Відповідно до довідки № 1 від 23 січня 2020 року про розмір відшкодування з фонду захисту потерпілих та на підставі наказу від 28 лютого 2020 року №2538, МТСБУ відшкодувало [PERSON] 15 200,00 грн за шкоду заподіяну в результаті дорожньої-транспортної пригоди ( а.с.11 ). \~ \~ \~ \~03 березня 2020 року моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 15 200,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1475836 ( а.с.21 ). \~ \~ \~ \~Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи. Відповідно до ч. 1\~ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2 та 4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.\~76,\~77 ЦПК України). Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача МТСБУ у порядку регресу виплачених ним\~коштів у розмірі 15 200,00 грн , пов`язаних з регламентною виплатою. \~ \~ \~ \~Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано\~Цивільним кодексом України\~( далі ЦК України) та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі - Закон № 1961-IV ) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, яким також визначено правовий статус МТСБУ. Зокрема, згідно з пунктом 39.1. статті 39 Закону № 1961-IV МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 41 Закону № 1961-IV передбачено також перелік випадків, в яких регламентні виплати здійснюються саме МТСБУ за рахунок коштів з централізованих страхових резервних фондів чи з коштів фонду страхових гарантій, в якому відповідно до приписів підпункту а) пункту 41.1. статті 41 Закону № 1961-IV передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Також частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи, що МТСБУ виконало покладений на нього Законом 1961-IV обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом ВАЗ 2105,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] та\~ не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з нього на користь позивача суми такої компенсації у порядку регресу. Відповідно до ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем оплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №985126 від 11 жовтня 2024 року. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача МТСБУпідлягає\~стягненню 3\~028,00\~ грн\~ судового збору.

Outcome: approved