Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

У вересні 2024 року ОКП «МОТЕ» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку боргу за надані послуги централізованого опалення в розмірі 10 772,23 грн., 1092,23 грн. інфляційних втрат, 483,63 грн. - три відсотки річних, 41,00 грн. суми, витраченої на запит до ЄДР речових прав на нерухоме майно та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позову зазначило, що ОКП «МОТЕ» надає населенню м. Миколаєва послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в тому числі споживачам за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення опалення до будинку на початку опалювальних сезонів. Свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення позивач виконував в повному обсязі та належним чином, але відповідачами оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. В результаті систематичної неналежної оплати споживачами послуг з централізованого опалення, за вказаною адресою наявна заборгованість у сумі 10 772,23 грн., що нарахована за період з 01.12.2018 по 30.09.2021. Також за період 01.01.2019 по 30.09.2021 відповідач нарахував 1092,93 грн. - суми, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 483,63 грн. - три відсотки річних, що утворилися внаслідок не виконання відповідачами зобов`язань по оплаті за спожиті послуги з централізованого опалення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача ОКП «МОТЕ» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відповідачі у судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, відзиву не надали. Повідомлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та доданих до неї документів. На 29.11.2024 відповідачі були повідомлені про розгляд справи, про що свідчать зворотні повідомлення від суду. При цьому відповідач [PERSON] 27.11.2024 подавала суду заяву про відкладення розгляду справи з метою скористуватись правом на правничу допомогу (а.с.40), проте відзиву не надала. Неприпустимість зловживання процесуальними правами як принцип цивільного судочинства, п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК, забезпечується гарантіями дотримання судом усіх інших основних засад (принципів) цивільного судочинства, визначених у ч. 3 ст. 2 ЦПК. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 45 ЦПК). Суд з метою запобігання зловживанням справами активно забезпечує справедливий баланс використання учасниками процесу своїх прав і обов`язків, що не спростовує принцип змагальності сторін. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі «Шульга проти України», пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі, є завданням саме державних органів (рішення Суду у справі «Мусієнко проти України», пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторони зобов`язані цікавитися справами, учасниками яких вони є. Зокрема, у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Миколаївської міської ради № 1078 від 26.05.2006 ОКП «МОТЕ» з 01.06.2006 визнано виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та проведення розрахунків із населенням та бюджетними організаціями міста. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва №16.27-423699-2024 від 18.09.2024 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі, а саме: [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.09.2024 відповідача [PERSON] . Належить 1/5 (2/10) частки квартири [ADDRESS] , інші 8/10 часток цієї квартири належать [PERSON] . В опалювальні періоди 2018-2019 рр., 2019-2020 рр., 2020-2021 рр. ОКП «МОТЕ» здійснювало постачання теплової енергії до житлового будинку, і зокрема квартири відповідачів за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення до централізованої системи опалення, відключення від централізованої системи опалення та наказами про початок та закінчення опалювального періоду. Однак, відповідачами оплата послуг за надану теплову енергію своєчасно та в повному обсязі не здійснювалась, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Згідно наданих позивачем розрахунків за період з 01.12.2018 по 30.09.2021 року сума боргу відповідачів за використану теплову енергію складає 10 772,23 грн. Крім того, за період з 01.01.2019 року по 30.09.2021 відповідачам нараховані 1 092,93 грн. інфляційних втрат та 483,63 - три проценти річних. Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 3 ст. 13 вказаного Закону, договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Приписами статті 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. З огляду на вказане, на відповідачів було покладено обов`язок укладення договору із позивачем на постачання теплової енергії, однак вони ухилилися від укладення цього договору. Правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України. Згідно із п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно положень ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Оскільки відповідачі [PERSON] (2/10 частки) та [PERSON] (8/10 часток) є співвласниками квартири, до якої надаються послуги з централізованого опалення позивачем, в силу належності квартири на праві спільної часткової власності, кожен з них має нести відповідальність пропорційно своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано. Враховуючи, що відповідачам [PERSON] належить 2/10 частки квартири, а [PERSON] - 8/10 часток квартири [ADDRESS] , суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з кожного з них заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної часткової власності на квартиру: з [PERSON] - 2154,45 грн. боргу за послуги з централізованого опалення, 218,59 грн. - інфляційних втрат та 96,73 грн. - три відсотки річних; з [PERSON] - 8 617,78 грн. боргу за послуги з централізованого опалення, 874,34 грн. - інфляційних втрат та 386,90 грн. - три відсотки річних; Подібний висновок наведений у постанові ВС від 20.09.2018 у справі № 522/7683/13. Приймаючи до уваги те, що відповідач є співвласниками квартири, до якої позивач надає послуги з теплопостачання, та враховуючи неналежне виконання відповідачами зобов`язань, позов підлягає частковому задоволенню з підстав наведених у мотивувальній частині рішення. Що стосується судових витрат, то розподіляючи їх, суд виходить з такого. Згідно статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в загальній сумі 3 028,00 грн., сплачений при подачі цього позову, пропорційно задоволеним вимогам, а саме: з [PERSON] - 605,60 грн., з [PERSON] - 2 422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Враховуючи вказані норми, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідачів 41,00 грн. суми, витраченої на запит до ЄДР речових прав на нерухоме майно.

Outcome: partial