Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування позову зазначає, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , яка на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Однак реалізувати своє право на спадщину не може у зв`язку з тим, що своєчасно протягом шести місяців після смерті спадкодавця не подала заяви нотаріусу про прийняття спадщини. У встановлений законодавством шестимісячний строк позивач не звернулася із заявою про прийняття спадщини, оскільки вона не знала про наявність заповіту [PERSON] довідалася про нього після спливу встановленого законом строку. До грудня 2024 року вона перебувала на роботі за кордоном, в зв`язку із чим просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Дацишина М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Ізяславської міської ради Хмельницької області Ковальська Ю.О. в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовних вимог. Суд, з`ясувавши позицію сторін, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (серія [NUMBER] ), яка народилася [INFO] , матір`ю її зазначено [PERSON] . [PERSON] змінювала прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », « [PERSON] », що підтверджується копією рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30.11.2005 року, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] , витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) № [NUMBER] від 13 червня 2017 року. За життя [PERSON] 08 квітня 2010 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельською В.П., зареєстровано за № 908, яким зробила розпорядження: все її майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона матиме право по закону, заповідає дочці [PERSON] . Відповідно до довідки № 1484 від 13.05.2019 р., виданої виконавчим комітетом Ізяславської міської ради Хмельницької області встановлено, що [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] . Згідно довідки № 968 від 27.02.2006 р., виданої виконавчим комітетом Ізяславської міської ради Хмельницької області, встановлено, що [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] . До складу сім`ї входить дочка [PERSON] . Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 429/02-14 від 29.03.2024 р., даних спадкового реєстру, спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] не заведено. Відповідно до довідки Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області від 28.03.2024 р. № 455, спадкодавиця на день смерті була зареєстрована одна. Повідомленням Ізяславської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 429/02-14 від 29.03.2024 р., державним нотаріусом було відмовлено у прийнятті поданих [PERSON] документів для заведення спадкової справи, так як строк для прийняття спадщини пропущений і можливості завести спадкову справу без продовження строку неможливо. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , але у встановлений законом строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачеві [PERSON] , оскільки остання після смерті [PERSON] , будучи її спадкоємцем за заповітом, пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказує, що тривалий час перебувала на роботі за кордоном, не знала про існування вищевказаного заповіту, тому не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги те, що спадщина після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , ніким із спадкоємців не прийнята, спадкова справа не заведена, позивач захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, не може, враховуючи поважність причин пропуску встановленого строку для прийняття спадщини, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved