Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

12 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позов мотивований тим, що 07 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» (далі ТОВ «Аванс кредит») та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 08738-09/2023, право вимоги за яким на підставі договору факторингу від 20 червня 2024 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Також, 03 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~(далі ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] було укладено договір позики № 2281718, право вимоги за яким на підставі договору факторингу від 14 червня 2024 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім цього, 15 квітня 2024 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 79848711, право вимоги за яким на підставі договору факторингу від 14 червня 2021 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачкою належним чином умов кредитних договорів у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 36951,55 гривень, позивач просив стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а. с. 67, 68, 69), у позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просить справу розглядати без його участі (а. с. 7). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 70), про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов не подавала. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалою від 14 січня 2025 року постановив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. \~Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до\~Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Судом встановлено, що 07 вересня 2023 року [PERSON] уклала із ТОВ «Аванс кредит» договір про надання фінансового кредиту № 08738-09/2023, відповідно до умов якого отримала кредит в розмірі 5000 гривень. Строк дії договору до 31 серпня 2024 року (360 днів), зі сплатою процентів 2,5% в день кожні 25 днів (а. с. 9-11). Відповідно до пункту 1.6 Договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно з пунктом 3.3 Договору проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Пунктом 3.8 Договору визначено, що Клієнт доручає Товариству, починаючи з першого дня прострочення, ініціювати списання коштів з його відповідного рахунку з використанням реквізитів платіжних карток, що були самостійно зазначені Клієнтом та були верифіковані Товариством, та/або платіжною системою при отриманні/поверненні кредиту (ів), сплаті процентів за його користування, та направляти їх на оплату заборгованості за Договором відповідно до Графіку платежів. Згідно з пунктом 4.1.2 Договору Товариство має право у разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі відповідно до процедури, встановленої чинним законодавством України. Кредитний договір, паспорт споживчого кредиту та графік платежів підписані відповідачкою електронним цифровим підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить розділ 8 Договору (а. с. 11). З матеріалів справи видно, що [PERSON] подала Заявку на реструктуризацію заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №08738-09/2023 від 07 вересня 2023 року, відповідно до якої було укладено додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту, де сторони погодили, що сума кредиту становить 15124,97 гривень, який надається на 196 днів, процентна ставка 0,01 % в день, і графік нарахування процентів за користування кредитом (а. с. 15). Усі зазначені\~документи підписані\~відповідачкою за\~допомогою електронного\~цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. У зв`язку з неналежним виконанням позичальницею своїх зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість у загальному розмірі 13079,99 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 12964,29 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами 115,7 гривень. Заборгованість розрахована відповідно до умов укладених відповідачкою кредитного договору та додаткової угоди. З матеріалів справи видно, що 03 квітня 2024 року [PERSON] уклала із ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договір позики № 2281718 (а. с. 36- 37). Відповідно до умов Договору ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» взяло на себе зобов`язання передати у власність [PERSON] грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок останньої із використанням реквізитів електронного платіжного засобу, а [PERSON] повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (пункт 1 Договору). Пунктом 2 Договору передбачено, що сума позики становить 3000 гривень, строк позики 30 днів, дата повернення позики 03 травня 2024 року, денна процентна ставка 0.50 % за день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2.7 % за день, пеня 2,7 % за день (а. с. 36- 37). Договір позики підписаний електронними підписами сторін, зокрема, відповідачки шляхом введення одноразового ідентифікатора 07К0ub. Також у Договорі вказаний номер електронного платіжного засобу відповідачки [NUMBER] . До Договору позики № 2281718 від 03 квітня 2024 року як Додаток № 1 додано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка також підписана електронними підписами сторін (а. с. 38). ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», надавши відповідачці позику, свої зобов`язання за договором виконало. З розрахунку, що надав позивач, видно, що заборгованість [PERSON] за договором позики № 2281718 від 03 квітня 2024 року складає 5563,86 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу 2693 гривні, заборгованість за пенею 2870,86 гривень (а. с. 42-43). Також, 15 квітня 2024 року [PERSON] уклала із ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договір позики № 79848711, відповідно до умов якого отримала позику в розмірі 10700 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі: денна процентна ставка 0,75 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70 % за день. Строк дії договору 30 днів до 14 травня 2024 року (а. с. 24-26). Договір позики підписаний електронними підписами сторін, зокрема, відповідачки шляхом введення одноразового ідентифікатора 44463. Також у Договорі вказаний номер електронного платіжного засобу відповідачки [NUMBER] . До Договору позики № 79848711 від 15 квітня 2024 року як Додаток №1 додано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка також підписана електронними підписами сторін (а. с. 27). ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», надавши відповідачці позику, свої зобов`язання за договором виконало. З розрахунку, що надав позивач, видно, що заборгованість [PERSON] за договором позики № 79848711 від 15 квітня 2024 року складає 18307,7 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу 10700 гривень, заборгованість за відсотками 2407,5 гривень, заборгованість за понадстрокове користування позикою 5200,2 гривень (а. с. 4, 32). Наведені обставини свідчать про те, що між ТОВ «Аванс кредит», ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачкою [PERSON] виникли договірні зобов`язання, які випливають з вказаних вище кредитних договорів, ці договори є укладеними відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071ск20). Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У частині першій\~статті 516 ЦК України\~зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша\~статті 514 ЦК України). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою\~статті 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи видно, що 20 червня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 20062024 (а. с. 16-18). Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Аванс кредит» за плату, а ТОВ «Аванс кредит» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб божників, включаючи суму основного зобов`язання ( кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Аванс кредит». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до пункту 1.2 договору факторингу перехід прав вимоги заборгованості відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно з Додатком № 2. 20 червня 2024 року уповноважені представники ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 20062024 від 20 червня 2024 року (а. с. 19). З витягу з Реєстру боржників видно, що заборгованість [PERSON] за договором позики № 08738-09/2023 становить 13079,99 гривень (а. с. 20). Окрім того, 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 14/06/21 (а. с. 28-29). Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за плату, а ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до пункту 1.2 договору факторингу перехід прав вимоги заборгованості відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно з Додатком № 2. 25 вересня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладена додаткова угода № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, відповідно до якої ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників № 32 від 25 вересня 2024 року (а. с. 31). 25 вересня 2024 року уповноважені представники ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали акт прийому-передачі Реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а. с. 32). З витягу з Реєстру боржників № 32 від 25 вересня 2024 року видно, що заборгованість [PERSON] за договором позики № 79848711 від 15 квітня 2024 року становить 18307,7 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 10700 гривень, заборгованість за відсотками 2407,5 гривень, заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою 5200,2 гривень (а. с. 33). 28 жовтня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладена додаткова угода № 42 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, відповідно до якої ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників № 35 від 28 жовтня 2024 року (а. с. 39). 28 жовтня 2024 року уповноважені представники ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали акт прийому-передачі Реєстру боржників № 35 від 28 жовтня 2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а. с. 40). З витягу з Реєстру боржників № 35 від 28 жовтня 2024 року видно, що заборгованість [PERSON] за договором позики № 2281718 від 03 квітня 2024 року становить 5563,86 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 2693 гривні, заборгованість за пенею 2870,86 гривень (а. с. 41). Аналіз наведених вище норм матеріального права та обставин справи в їх сукупності дає достатні підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідачки за вказаними вище договорами позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У цій справі договори позики, укладені між відповідачкою та первісними кредиторами, договори факторингу та додаткові угоди до них, укладені між первісними кредиторами та ТОВ ФК «ЄАПБ» в установленому законом порядку недійсними не визнані, у зв`язку з чим у розглядуваному випадку відповідно до положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаних правочинів. Розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 08738-09/2023, укладеним 07 вересня 2023 року між [PERSON] та ТОВ «Аванс кредит», проведений відповідно до умов договору і суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та з відповідачки слід стягнути в користь позивача заборгованість у розмірі 13079,99 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 12964,29 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами 115,7 гривень. Проте, не можна погодитися із розміром нарахованих процентів за користування коштами, які позивач просив стягнути з відповідачки за Договором позики № 79848711 від 15 квітня 2024 року, з таких підстав. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). За період до прострочення боржника\~підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та\~частини першої статті 1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення\~підлягають стягненню річні проценти відповідно до\~частини другої статті 625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16). Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.3 Договору позики № 79848711 від 15 квітня 2024 року сума кредиту становить 10700 гривень, строк дії договору 30 днів, денна процентна ставка 0,75 % за день, а в разі неповернення кредитних коштів у визначений договором строк 2.7 % за день (а. с. 24). Виходячи із вказаних положень договору розмір процентів за користування кредитними коштами буде становити 2407.5 гривень (10700 грн * 0,75 % / 100 % * 30 дн = 2407,5 грн). Таким чином з відповідачки слід стягнути тіло кредиту у розмірі 10700 гривень та проценти за користування кредитними коштами 2407.5 гривень. Розрахунок процентів на суму 5200,2 гривень позивач суду не надав. З доданих до позову документів неможливо встановити за який період нараховані проценти. Будь-які належні і допустимі докази на підтвердження продовження строку дії договору позики № 79848711 в матеріалах справи відсутні. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зробила правовий висновок, що нарахування процентів за «користування кредитом» поза межами строку кредитування до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів є недопустимим. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень\~статті 625 ЦК України. Проте, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу. З огляду на вказане проценти за понадстрокове користування позикою за договором № 79848711 від 15 квітня 2024 року стягненню не підлягають. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач просив також стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики № 2281718 від 03 квітня 2024 року у розмірі 5563,86 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 2693 гривні, заборгованість за пенею 2870,86 гривень (а. с. 41). Позика надавалася строком на 30 днів з 03 квітня 2024 року по 03 травня 2024 року, і за цей період денна процента ставка за користування кредитом становила 0,5 %, а саме, 450 гривень (3000 грн * 0,5 % / 100 % * 30 дн = 450 грн). Із розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» видно, що відповідачка здійснила три платежі на загальну суму 3886,14 гривень: 06 травня 2024 року 1000 гривень, 16 липня 2024 року 1571,10 гривень, та 04 серпня 2024 року 1315,04 гривень. Зазначені платежі були зараховані кредитором на погашення заборгованості таким чином: основна сума боргу 307 гривень, проценти за користуавння позикою 450 гривень, пеня 3129,14 гривень (а. с. 42-43). Проте, з таким розрахунком не можна погодитись з огляду на таке. Статтею 19 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Також слід зазначити, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на вказане, нарахована первісним кредитором пеня, сплата якої передбачена договором позики № 2281718 від 03 квітня 2024 року, підлягає списанню. Враховуючи, що відповідачка за вказаним договором сплатила 3886,14 гривень, що перевищує суму основного боргу та процентів за користування позикою (3450 гривень), то суд вважає, що передбачені законом підстави для стягнення заборгованості за договором позики № 2281718 від 03 квітня 2024 року відсутні і в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №08738-09/2023 від 07 вересня 2023 року та договором позики № 79848711 від 15 квітня 2024 року, оскільки остання порушила їхні умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. У відповідності до вимог частини першої\~статті 141 ЦПК України\~пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 70,86% з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2145,94 гривень (3028 грн * 70,87 % / 100 % = 2145,94 грн) На підставі викладеного, статей 512, 526, 530, 610, 611, 629, 634, 1048, 1054,\~1056-1,\~1077\~Цивільного кодексу\~України та

Outcome: partial