Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] розірвання шлюбу в обґрунтування якого зазначила, що з 22.06.1986 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Довгалівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, актовий запис №4. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Посилаючись на те, що спільне життя з чоловіком не склалось, через непорозуміння з питань ведення спільного господарства і мети сімейного життя, з вересня 2024 року вони перестали проживати, як подружжя. Вони фактично не приділяють один одному належну увагу, як подружжю, з вказаного часу вони проживають окремо кожен своїм життям. В них немає спільних інтересів, вони не вирішують спільні проблеми. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала клопотання, в якому вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав суду клопотання, в якому визнав позов та просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22.06.1986 року між позивачем та відповідачкою укладений шлюб, який зареєстрований Довгалівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 2). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалось, через непорозуміння з питань ведення спільного господарства і мети сімейного життя, з вересня 2024 року, сторони перестали проживати, як подружжя, сторони фактично не приділяють один одному належну увагу, живуть окремо кожен своїм життям, у сторін немає спільних інтересів, не вирішують спільні проблеми. Враховуючи те, що збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить суд розірвати шлюб, оскільки подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Клопотань від позивачки про зміну прізвища на дошлюбне не надходило. На підставі ст. ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved