Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду з позовом до Христинівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування позову покликалась на такі обставини. [INFO] в с. Талалаївці Уманського району Черкаської області у віці 77 років померла баба позивача [PERSON] . Після смерті баби позивача відкрилась спадщина до складу якої зокрема входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя баба позивача на випадок своєї смерті склала заповіт, яким зазначений вище житловий будинок заповіла позивачу [PERSON] . Позивач прийняла спадщину після смерті баби, звернувшись із заявою про її прийняття до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Осики Л.М., яким заведено спадкову справу №52 за 2024 рік. 30.08.2024 р. позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби, на зазначений вище житловий будинок, однак нотаріусом позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, щодо належності нерухомого майна спадкодавцю, про що складена відповідна постанова. Ухвалою суду від 23.10.2024 відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження. Витребувано від приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області копію спадкової справи. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, проте від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без їх участі, позов підтримують. Представник відповідача Христинівської міської ради у судове засідання не з`явився, однак від міської ради до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника, у заяві також зазначено, що Христинівська міська рада не заперечує проти задоволення позову. З урахуванням наведеного, суд здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі: копії: спадкової справи № 52 за 2024 після смерті [PERSON] , свідоцтв про народження [PERSON] , [PERSON] , свідоцтва про смерть [PERSON] , свідоцтва про одруження [PERSON] , Витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі, копію технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] , довідку КП ЧООБТІ, постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.08.2024, інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Талалаївці Уманського району Черкаської області у віці 77 років померла баба позивача [PERSON] . Обставина смерті підтверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] від 01.11.2023.2023 р., копія якого наявна в матеріалах справи. Родинний зв`язок позивача зі спадкодавцем, як онуки та баби відповідно підтверджується свідоцтвом про народження позивача [PERSON] та свідоцтвом про народження матері позивача [PERSON] . Після смерті баби позивача [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої зокрема входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя баба позивача на випадок своєї смерті склала заповіт, яким зазначений вище житловий будинок та земельну ділянку загальною площею 2,7721 га, розташовану на території Талалаївської сільської ради Христинівського району Черкаської області, заповіла позивачу [PERSON] . Позивач прийняла спадщину після смерті баби, звернувшись із заявою про її прийняття до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Осики Л.М., яким заведено спадкову справу №52 за 2024 рік. 17.06.2024 р. позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби, на зазначену вище земельну ділянку, та того ж дня отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. 30.08.2024 р. позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби, на зазначений вище житловий будинок, однак нотаріусом того ж дня було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, щодо належності нерухомого майна спадкодавцю, про що складена відповідна постанова. Судом встановлено, житловий будинок по [ADDRESS] спадкодавцем був збудований у 1967 році, однак за життя нею не було отримано правовстановлюючих документів на будинок. Відповідно до довідки №109/09.07.04, виданої виконавчим комітетом Христинівської міської ради 29.03.2024, згідно погосподарської книги житловий будинок [ADDRESS] , рахується за [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до довідки, виданої КП «ЧООБТІ» №232 від 18.06.2024 станом на 01.01.2013 р. право власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). При цьому, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, згідно записів в погосподарських книгах житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , однак за життя вона не скористалась своїм правом оформити право власності на цей будинок. Позивач оформити право власності на спадкове майно не може, оскільки спадкодавцем за життя не виготовлявся правовстановлюючий документ на нього. Чинне законодавство не встановлює обов`язку вводити в експлуатацію індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт. В технічному паспорті, виготовленому на ім`я [PERSON] , зазначено рік забудови будинку 1967 рік. Згідно звіту технічного стану спірного житлового будинку, будинок знаходиться в задовільному стані та придатний для проживання. Згідно технічного паспорта, складеного КП «ЧООБТІ» станом на 18.06.2024 року, житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , складається з: житловий будинок А1, веранда а1, ганок, сарай Б, сарай В, сарай Г, гараж Д, сарай Е, сарай Ж, літня кухня З, сарай И, погріб К, огорожа - №3, хвіртка - №4, ворота - №5, огорожа - №6, колодязь - №7. Незважаючи на відсутність правовстановлюючих документів, щодо належності нерухомого майна спадкодавцю, право власності спадкодавця на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] , підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, заповітом, довідками та виписками з погосподарських книг. У судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті (ст.1217, 1218 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивачка прийняла спадщину після смерті баби, але оформити право на житловий будинок не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності нерухомого майна спадкодавцю, тому необхідно визнати за позивачкою право власності на зазначену вище земельну ділянку.

Outcome: approved