Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки\~ [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.25). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 31), до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Третя особа служба у справах дітей Кролевецької міської ради надала суду клопотання про розгляд справи без участі її представника (а.с. 22). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності.\~ Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що сторони є батьками\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). Позивач [PERSON] зареєстрований разом з дитиною за адресою [ADDRESS] (а.с. 10), за змістом позову дитина проживає з позивачем, що крім іншого підтверджується копією судового наказу від 30 травня 2024 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що вбачається з матеріалів справи (а.с.16). За змістом позову відповідач своїх батьківських обов`язків не виконує, не приймає\~\~ участі у вихованні та утриманні дитини, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. [PERSON] про фізичний і духовний розвиток дитини не піклується, не спілкується з дитиною, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. За змістом довідки Кролевецької гімназії № 2 імені М.О. Лукаша Кролевецької міської ради мати дитини [PERSON] участі у її вихованні не приймає (а.с.11). Питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дитини [PERSON] розглядалось на засіданні виконавчого комітету Кролевецької міської ради 22 серпня 2024 року. За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області від 22 серпня 2024 року було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . (а.с. 13). З викладеного вбачається, що відповідач втратила будь-які зв`язки зі своєю дитиною, при цьому свою позицію щодо позову суду не висловила, доказів заперечень щодо вказаних обставин відповідач суду не надала. Всупереч вимогам ст.ст.150, 155, 180 СК України, які передбачають обов`язки батьків по вихованню та утриманню дітей, вона ухиляється від виконання цих обов`язків, а її спосіб життя не забезпечує інтересів дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину. Батьки зобов`язані\~ піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН\~ 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). Стаття 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ч. 4 , ч. 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Проаналізувавши досліджені докази, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує батьківських обов?язків, передбачених ст. 150 СК України, ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про неї, особа [PERSON] та її оточення є непридатним та неблагополучним для проживання та виховання дитини матір`ю. Суд не вбачає достатніх та обґрунтованих підстав, щоб відступити від висновку органу опіки та піклування. Після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд погодився з обґрунтованим висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] і прийшов до висновку, що [PERSON] свої батьківські обов`язки брати участь у вихованні дитини, передбачені ст.150 та ч.2 ст.157 СК України, будучи при цьому повнолітньою, дієздатною особою, без поважних причин не виконує, таким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON] відповідатиме інтересам дитини та умовам її нормального розвитку, виховання та навчання, сприятиме забезпеченню найкращих інтересів дитини. Відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 167 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved