Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитними договорами. В обґрунтування позову зазначає, що 19.09.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та відповідачем укладено кредитний договір № 3847813760/470502, який підписано електронним підписом позичальника. 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, за умовами якого ТОВ «Гоуфінгоу» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належало ТОВ «Гоуфінгоу». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 2847813760/470502 від 19.09.2021 р. не виконував здійснення платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 14\~800,00 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 3\~700,00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 11\~100,00 грн. 02.09.2021 р. між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0683021138, який підписано шляхом підписання акцепту оферти від 02.09.2021 р. на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0683021138 від 02.09.2021 р. та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. 24.11.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22/2, за умовами якого ТОВ «Інфінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належало ТОВ «Інфінанс». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 24/11-22/2 від 24.11.2022 р. не виконував здійснення платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 20\~060,00 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 2 000,00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 18\~060,00 грн. 25.08.2021 р. між ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено договір позики № 2847813760/722727, який підписано шляхом електронного підпису позичальника. 19.04.2022 року між ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Є, за умовами якого ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належало ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група». Відповідач свої зобов`язання за договором позики № 2847813760/722727 від 25.08.2021 р. не виконував здійснення платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 16 000,00 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4 000,00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 12\~000,00 грн. 24.08.2021 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 15272-08/2021, який підписано електронним підписом позичальника. 21.09.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21092022, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належало ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 15272-08/2021 від 24.08.2021 р. не виконував здійснення платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 25 837,50 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6\~500, 00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 19\~337,50 грн. 10.08.2021 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 784261995. 28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, згідно умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 784261995 від 10.08.2021 р. 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належало ТОВ «Таліон плюс». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 784261995 від 10.08.2021 р. не виконував здійснення платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 40 865,03 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 11\~599,40 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 29\~265,63 грн. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 117\~562,53 грн., а також судові витрати. 17.10.2023 року Сквирським районним судом Київської області було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено у повному обсязі. 10.04.2024 року [PERSON] звернулася до суду із заяво про перегляд заочного рішення Сквирського районного суду Київської області від 17.10.2023 р. у справі № 376/1367/23. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 20.05.2024 р. заяву [PERSON] задоволено, заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.06.2024 р. через систему «Електронний суд» представник позивача подала відповідь на відзив у якій вказала, що кредитні договори були укладені в електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електрону комерцію». Надані первісними кредиторами розрахунки заборгованості жодним чином не суперечать розрахункам, які було додано до позовної заяви на підтвердження розміру заборгованості за договорами, а лише їх доповнюють та деталізують їх. Дані детальні розрахунки підтверджують розрахунок наданий Позивачем до позовної заяви та містять: ПІБ позичальника, номер договору, нарахування заборгованості, часткову сплату заборгованості. У зв`язку з цим, вони мають суттєве значення при розгляді справи по суті. Надані Позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів Позичальнику та обґрунтування розміру заборгованості Відповідача за Кредитним договором, отже позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законними та обґрунтованими. Крім того, Відповідач здійснював дії направлені на погашення заборгованості, це свідчить про те, що Відповідач усвідомлював форму оформлення кредитного договору, погодився с його умовами, отримав кредитні кошти та намагався сплатити кредит. Зазначає, що грошові кошти за кредитними договорами були перераховані на вказану відповідачем банківську картку № [NUMBER] . Відповідач, як тримач карти банку № [NUMBER] на яку було перераховано кредитні кошти за всіма кредитними договорами може, власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження та/або спростування факту перерахування кредитних коштів по вищенаведеному договору. Самим Відповідачем факт отримання грошових коштів за Кредитним договором в відзиві не спростовується належними доказами. Зазначає, що долучені до матеріалів справи копії договорі факторингу, актів приймання передачі та витяги з реєстру боржників є належними та допустимими доказами, які у повній мірі підтверджують факт переходу прав вимог від первісних кредиторів до позивача. На підставі викладеного просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі. 01.07.2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Позивачем не доведено укладення кредитних договорів, надання (перерахування) первісними кредиторами відповідачу коштів у кредит, відступлення права вимоги до відповідача на користь позивача за договорами факторингу, наявність будь якої заборгованості відповідача перед позивачем. Усі твердження позивача є надуманими, бездоказовими та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях, суб?єктивних міркуваннях позивача та не доведені документально. Зазначає, що позивачем не доведено, що відповідач вчинював дії на укладення кредитних договорі, зокрема зареєструвався в інформаційно телекомунікаційній системі кредитодавців, створив в такій системі кабінет, отримав пропозицію (оферту) та ознайомився з нею, отримав електронне повідомлення від кредитодавця із одноразовим ідентифікатором, ввів одноразовий ідентифікатор в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, використав одноразовий ідентифікатор для підписання (укладання) кредитного договору. Вказує, що паспорт споживчого кредиту не може свідчити про укладення кредитного правочину та/або отримання коштів у кредит. Окрім того позивачем не надано до суду докази на підтвердження отримання грошових коштів, а саме первинних документів оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказує, що надані позивачем розрахунки створенні самим позивачем і цілком залежать від його волі, а тому не можуть бути належним доказом на підтвердження наявності заборгованості. Також позивачем не долучено до матеріалів справи доказів, які б у повній мірі підтверджували факт переходу прав вимог від первісних кредитодавців до позивача. Звертає увагу суду, що договір факторингу № 28/1118-01 укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Талліон плюс» укладено 28.11.2018, а кредитний правочин № 784261995 лише 10.08.2021, тобто на момент укладення договору факторингу вказаного кредитного договору не існувало. На підставі викладеного просила відмовити у задоволені позовних вимог. 02.07.2024 р. на поштову адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», положення якого відповідають відзиву на позовну заяву від 25.06.2024 р.. 23.07.2024 р. від відповідача надійшло заперечення на відзив, у якому вона вказує, що позивачем порушено строк подання доказів у справі, а тому докази надані разом із відзивом потрібно не приймати до розгляду. Окрім того позивач не вказує у відзиві про наявність у нього або іншої особи оригіналів доказів, копії яких було надано. Наголошує на тому, що у матеріалах справи відсутні докази на укладення кредитних договорів, надання коштів у кредит, відступлення права вимог. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відзиві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з?явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, заяв, клопотань від відповідача на адресу суду про відкладення судового засідання також не надходило. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 19.09.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та відповідачем укладено кредитний договір № 3847813760/470502, згідно умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 3 700, 00 грн. строком на 30 днів, тобто до 18.10.2021 р. з 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Даний договір підписано відповідачем електронним підписом R78585. (а.с.11,12,13 том 1) Переказ коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується інформаційною довідкою №1061/04 від 20.04.2023 р. (а.с. 52 том 2). 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, за умовами якого ТОВ «Гоуфінгоу» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача, що згідно реєстру боржників від 19.04.2022 р. до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 р. становить 14 800,00 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 3\~700,00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 11\~100,00 грн.(а.с.14-17 том 1, а.с. 61-70 том 2). Відповідно до реєстру боржників до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача у розмірі 14\~800 грн. (а.с. 71-74 том. 2). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 3847813760/470502 від 19.09.2021 р. не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 14\~800,00 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 3\~700,00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 11\~100,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.18 том 1). 02.09.2021 р. між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0683021138, який підписано шляхом підписання акцепту оферти від 02.09.2021 р. на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0683021138 від 02.09.2021 р. та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. За умовами даного договору відповідач отримала кредит в сумі 2 000, 00 грн. строк користування кредитом 25 днів, строк дії договору 3 р., з 638,75% річних, з відсотковою ставкою 1,75 % за один день користування кредитом. (а.с.22 том 1) Даний договір підписано відповідачем електронним підписом 0f8s4n. (а.с.22-25 том 1) 24.11.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22/2, за умовами якого ТОВ «Інфінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача, що згідно реєстру боржників від 24.11.2022 р. до договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 р. становить 20 060,00 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 2\~000,00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 18\~060,00 грн.(а.с. 29-32 том 1, 77-80 том 2). Відповідно до реєстру боржників до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача розмірі 20 060,00 грн. (а.с. 82-85 том 2). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 24/11-22/2 від 24.11.2022 р. не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 20\~060,00 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 2 000,00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 18\~060,00 грн.(а.с.32 том 1). 25.08.2021 р. між ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено договір позики № 2847813760/722727, згідно умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 4 000, 00 грн. строком на 30 днів, тобто до 23.09.2021 р. з 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Даний договір підписано відповідачем електронним підписом R59177. (а.с.37-39 том 1) ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» свої зобов?язання виконало та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 4\~000 грн., що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 666/04 від 20.04.2023 р. (а.с. 42 том 2) 19.04.2022 року між ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Є, за умовами якого ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача, що згідно реєстру боржників від 19.04.2022 р. до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 р. становить 16 000,00 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4\~000,00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 12\~000,00 грн.(а.с.44 том 1, 88-96 том 2) Відповідно до реєстру прав вимог до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача у розмірі 16 000,00 грн. (а.с. 97-100 том 2). Відповідач свої зобов`язання за договором позики № 2847813760/722727 від 25.08.2021 р. не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 16 000,00 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4 000,00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 12\~000,00 грн. що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.45 том 1) 24.08.2021 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 15272-08/2021, за умовами якого, відповідач отримала кредит в сумі 6 500, 00 грн. строком на 30 днів, тобто до 22.09.2021 р. з 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу. Даний договір підписано відповідачем електронним підписом 3975. (а.с.50-54 том 1) 18.09.2021 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено додатково угоду № 3 до договору про надання фінансового кредиту № № 15272-08/2021 від 24.08.2021 р. відповідно до умов якої сторони погоди відстрочити виконання зобов?язання за договором на 7 днів, тобто до 24.09.2021 р. (а.с. 52 том 1) 21.09.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21092022, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача, що згідно реєстру боржників від 21.09.2022 р. до договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022 р. становить 25 837,50 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6\~500, 00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 19\~337,50 грн. (а.с.55-58 том 1, 102-110 том 2) Відповідно до реєстру боржників до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача у розмірі 25 837,50 грн. (а.с. 111-113 том 2). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 15272-08/2021 від 24.08.2021 р. не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить становить 25 837,50 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6\~500, 00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 19\~337,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.59 том 1) 10.08.2021 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 784261995, з відкриттям кредитної лінії на споживчі цілі. (а.с. 64-65, 67-69 том 1) 28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, згідно умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 784261995 від 10.08.2021 р. (а.с.70 том 1) 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача, що згідно реєстру боржників від 21.10.2022 р. до договору факторингу № 21092022 від 20.10.2022 р. становить 40 865,03 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 11\~599,40 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 29\~265,63 грн.(а.с.71-73 том 1, 139-148 том 2) Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 784261995 від 10.08.2021 р. не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 40 865,03 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 11\~599,40 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 29\~265,63 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.74 том 1) Правовою підставою заявлених ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Виходячи з наведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що відповідачем 19.09.2021 р. було укладено кредитний договір з ТОВ «ГОУФІНГОУ», 02.09.2021 р . з ТОВ «ІНФІНАНС», 25.08.2021 р. з ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група», 24.08.2021 р. з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», 10.08.2021 р. з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Окрім того укладення вищевказаних кредитних договорів також підтверджується не лише наявними у матеріалах справи паперовими копія електронних доказів, а й оригіналами договорів наданих позивачем на виконання ухвали суду від 19.09.2024 року. Еалежними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово відзначав, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/16, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). З наданої суду виписки по картковому рахунку [PERSON] за період з 24.08.2021 по 25.09.2021 вбачається, що 19.09.2021 р. було здійснено переказ коштів від ТОВ «ГОУФІНГОУ» у сумі 3\~700 грн., 25.08.2021 р. було здійснено переказ коштів від ТОВ «Кредитна установа\~Європейська кредитна\~група» у сумі 4\~000 грн. та 10.08.2021 р. було здійснено переказ коштів від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у сумі 11\~600 грн.. Окрім того відповідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2919_230811151800 від 11.08.2023 р. між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір на переказ коштів № ФК-150920 від 15.09.2020. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано грошові кошти на картку [NUMBER] 24.08.2021 у сумі 6\~500,00 грн. Також матеріали справи місять платіжне доручення № 13с5а977-5dd3-454d-a426-80ede2d6a8e7 від 10.08.2021 р., яке підтверджує зарахування грошових коштів у сумі 11\~600,00 грн. на рахунок відповідача за кредитним договором №784261995 від 10.08.2021 р. укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Таким чином, враховуючи позиці Верховного Суду, позивачем факт отримання грошових коштів [PERSON] за кредитним договором № 2847813760/470502 від 19.09.2021 р. укладеним з ТОВ «ГОУФІНГОУ», кредитним договором № 2847813760/722727 від 25.08.2021 р. укладеним з ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група», кредитним договором №784261995 від 10.08.2021 р. укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та кредитним договором № 15272-08/2021 від 24.08.2021 р. укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» доведено належними доказами. У той же час матеріали справи не місять доказів на підтвердження отримання грошових коштів за кредитним договором № 0683021138/2 від 02.09.2021 р. укладеного з ТОВ «Інфінанс», а тому у частині стягнення заборгованості у розмірі 20\~060,00 грн. слід відмовити. Положеннями ст. 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У порядку визначеному ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Положеннями ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц вказано на те, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 зазначила такі характеристики договору факторингу як правочину: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватися у твердій сумі, у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляд різниці між номінальної вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, за умовами якого ТОВ «Гоуфінгоу» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належало ТОВ «Гоуфінгоу». На підтвердження факту переходу прав вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «Гоуфінгоу» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позивачем надано: копію договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 р., копію акту прийому-передачі реєстру боржників від 19.04.2022 р. за договором факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 р., витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 р., копію реєстру боржників від 19.04.2022 р., платіжне доручення № 18200 від 22.04.2022 р., яке підтверджує перерахування грошових коштів у рахунок відступлення прав вимог. 19.04.2022 року між ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Є, за умовами якого ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належало ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група». На підтвердження факту переходу прав вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «Кредитна установа\~Європейська кредитна\~група» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позивачем надано: копію договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 р., копію акту прийому передачі реєстру боржників від 19.04.2022 р. до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 р., витяг з реєстру боржників від 19.04.2022 р. до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 р., реєстр боржників від 19.04.2022 р., платіжне доручення № 18199 від 22.04.2022 р., яке підтверджує перерахування грошових коштів у рахунок відступлення прав вимог. 21.09.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21092022, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належало ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм». На підтвердження факту переходу прав вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «Фінансова компанія\~«Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позивачем надано: копію договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022 р., копію акту прийому передачі реєстру боржників від 21.09.2022 року до договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022 р., витяг з реєстру боржників від 21.09.2022 р. до договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022 р., реєстр боржників від 21.09.2022 р., платіжне доручення № 18799 від 23.09.2022 р. яке підтверджує перерахування грошових коштів у рахунок відступлення прав вимог. 28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, згідно умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 784261995 від 10.08.2021 р. 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належало ТОВ «Таліон плюс». На підтвердження факту переходу прав вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «Манівео швидка\~фінансова допомога» до ТОВ «Таліон\~плюс» і від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позивачем надано: копію договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р., копію договору факторингу № \~20102022 від 20.10.2022 р., витяг з реєстру прав вимог № 1 до договору факторингу 20102022 від 20.10.2022 р., копію додаткової угоди №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р., реєстр прав вимог № 1 від 21.10.2022 р . до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 р., платіжне доручення № 18921 від 25.10.2022 р., яке підтверджує перерахування грошових коштів у рахунок відступлення прав вимог від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», витяг з реєстру прав вимог № 159 від 09.11.2021 року. Аналізуючи докази у їх сукупності суд приходить до висновку що позивачем доведено відступлення прав вимог за договором факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 р., договором факторингу № № 19042022-Є від 19.04.2022 р. та договором факторингу № 21092022 від 21.09.2022 р.. У той\~же час\~суд вважає\~не доведеним\~позивачем факт\~відступлення права\~грошової вимоги\~до [PERSON] \~від ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~до ТОВ\~«Таліон плюс»\~оскільки до\~позовної заяви\~не додано\~копії відповідних\~Реєстрів прав\~вимоги,\~з яких\~можна було\~б встановити,\~що ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~передало ТОВ\~«Таліон Плюс»\~право вимоги\~до [PERSON] \~за договором\~№784261995\~від 10.08.2021\~року та\~розмір такого\~права вимоги. Сама по собі надана копія договору факторингу факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та копія додаткової угоди №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. не підтверджує факт переходу права вимоги, оскільки із тексту даних договорів складно встановити, що саме на підставі вище вказаних правочинів ТОВ «Талліон плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача. Наданий позивачем витяг з реєстру прав вимог № 159 від 09.11.2021 року суд не приймає до уваги, оскільки він складений лише директором ТОВ «Талліон плюс» і залежить виключно від його волевиявлення. Таким чином суд приходить до висновку у відмові задоволення у позову у частині стягнення заборгованості за кредитним договором №784261995 від 10.08.2021 року в розмірі 40\~865,03 грн., у зв?язку з недоведеністю переходу права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс». Щодо стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~№3847813760/470502, кредитним договором №2848713760/722727 та кредитним договором 15272-08/2021 то суд зазначає наступне. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Верховним Судом у постанові від 07.06.2023 по справі № 234/3840/15-ц (провадження № 61-3014св22), наголошено, що «заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти». Відповідно до п. 1.1. договору про надання фінансового кредиту № 2847813760/470502 від 19.09.2021 р. укладеним з ТОВ «ГОУФІНГОУ» товариство надає клієнту кредит у межах суми 3\~700 грн. 00 коп., зазначеної клієнтом у заявці, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 1.2 кредит надається строком на 30 днів, тобто до 18.10.2021. Відповідно до п.1.3 за користування кредитом клієнтом сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Згідно з п. 4.3 у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатках до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 19.04.2022 по 31.03.2023 заборгованість відповідача станом на 31.03.2023 становить 14\~800 грн. та складається з: сума заборгованості за тілом кредиту 3\~700 грн., сума заборгованості за відсотками 11\~000 грн.. Вказане також підтверджується розрахунком заборгованості наданим ТОВ «ГОУФІНГОУ» (а.с. 53-59 том 2). Відповідно до п. 1.1. договору про надання фінансового кредиту № 2847813760/722727 від 25.08.2021 р. укладеним з ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» товариство надає клієнту фінансовий кредит у межах суми 4 000 грн. 00 коп., зазначеної клієнтом у заявці, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 1.2 кредит надається строком на 30 днів, тобто до 23.09.2021. Відповідно до п.1.3 за користування кредитом клієнтом сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Згідно з п. 4.3 у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатках до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 19.04.2022 по 31.03.2023 заборгованість відповідача станом на 31.03.2023 становить 16\~000 грн. та складається з: сума заборгованості за тілом кредиту 4 000 грн., сума заборгованості за відсотками 12\~000 грн.. Вказане також підтверджується розрахунком заборгованості наданим ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» (а.с. 43-50 том 2). Відповідно до п. 1.1. договору про надання фінансового кредиту № 15272-08/2021 від 24.08.2021 р. укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» товариство надає клієнту фінансовий кредит у межах суми 6 500 грн. 00 коп., на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 1.2 кредит надається строком на 30 днів, тобто до 22.09.2021. Відповідно до п.1.3 за користування кредитом клієнтом сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Згідно з п. 4.3 у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатках до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення. 18.09.2021 року між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено заявку від 18.09.2021 на відстрочення виконання зобов?язання за Договором про надання фінансового кредиту та додаткову угоду № 3 до Договору про надання фінансового кредиту № 15272-08/2021 від 24.08.2021 р. відповідно до умова якого сторони погодили відстрочити зобов?язання на 7 днів, тобто до 24.09.2021 р. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 21.09.2022 по 31.03.2023 заборгованість відповідача станом на 31.03.2023 становить 25\~837,50 грн. та складається з: сума заборгованості за тілом кредиту 6 500 грн., сума заборгованості за відсотками 19\~337,50 грн.. Вказане також підтверджується розрахунком заборгованості наданим ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (а.с. 115-117 том 1). Таким чином суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами №3847813760/470502, №2848713760/722727 та № 15272-08/2021 у загальному розмірі 56\~637,50 грн.. Щодо доводів відповідача про виключення доказів зазначених нею у відзиві від 01.07.2024 р. (а.с. 160 зворот том 2) у зв?язку з наявними сумнівами щодо їх достовірності та не прийняття до уваги доказів вказаних нею у запереченні від 23.07.2024 р. (а.с. 15 зворот том 3) у зв?язку з порушенням строку їх подання, то суд зазначає наступне. Для встановлення дійсних фактичних обставин справи сторони мають надати до суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які підлягають оцінці судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша, третя статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Відповідно до статті 79 ЦПК України докази мають бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі статтею 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). У постанові від 20 вересня 2023 року у справі № 758/6777/21 Верховним Судом зроблено висновки, що відхилення поданого стороною доказу лише з підстав порушення стороною стадійності подання такого доказу може призвести до неповного встановлення судом фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. У такій ситуації необхідно враховувати виключне значення таких доказів для правильного вирішення справи. Таким чином суд приймає вказані докази як належні оскільки вони дозволяють у повній встановити фактичні обставини справи. До доводів відповідача щодо достовірності доказів, то суд ставиться до них критично, оскільки доказів на підтвердження підробки відповідачем надано не було. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Конституція України, проголосивши Україну соціальною, правовою державою, визначила зміст і спрямованість діяльності держави, зокрема її обов`язок щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини (статті 1,3 Конституції України). Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути заборгованість у загальному розмірі 56\~637,50 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відсоток задоволеності позовних вимог складає 48 % тому до стягнення з відповідача на користь ТОВ ФК ЄАПБ підлягає стягненню судовий збір за подання позову до суду в розмірі 1\~288,30 грн. (2 684 грн. х 48 %). На підставі приведеного вище,

Outcome: partial