Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

Позивач ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Позов обґрунтовує тим, що відповідачка в період з жовтня 2020 року по серпень 2024 року спожила природний газ за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 8724,82 грн. Вказаний природний газ ТОВ «ГК «Нафтогаз України» постачало спочатку як постачальник останньої надії, а з грудня 2021 року - на підставі договору постачання, до якого відповідачка приєдналася шляхом підписання заяви-приєднання. Відповідачка не сплачувала в повному обсязі за спожитий природний газ, у зв`язку з чим утворилася заборгованість з жовтня 2020 року по серпень 2024 року в сумі 8724,82 грн. Позивач прохає стягнути з відповідачки вказану заборгованість та суму судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «ГК «Нафтогаз». Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходили. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачки на підставі матеріалів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відносини, які виникли між постачальником та споживачем природного газу, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Особливості здійснення постачання природного газу побутовому споживачу постачальником «останньої надії» визначені\~розділом VI\~цих Правил. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням\~статей 633,\~634,\~641\~та\~642\~Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов\~Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно п.1.3 Типового договору фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку. Крім того, Правила постачання природного газу регулюють випадки та порядок постачання природного газу побутовим споживачам постачальником останньої надії. Згідно п.5 розділу І Правил постачання природного газу постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу. Відповідно до розпорядження\~КМУ\~від 22.07.2020 № 917-р та розпорядження КМУ від 12 вересня 2023 р. №\~793-р постачальником останньої надії визначено товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] . /а.с.12-14/ Також, відповідачка зареєстрована за вказаною адресою. /а.с.22/ [PERSON] приєдналася до договору постачання природного газу з ТОВ «ГК «Нафтогаз» шляхом підписання заяви-приєднання від 08.12.2021 року. /а.с.9/ У заяві-приєднанні зазначено ЕІС-код (Energy Identification Code) споживачки. ЕІС-код це персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу. Крім того, згідно наданих даних з інформаційної платформи оператора ГТС споживач з вказаним ЕІС-кодом отримував послуги з постачання природного газу від ТОВ «ГК «Нафтогаз», як постачальника останньої надії. /а.с.10/ Так, з 19.10.2020 до 21.10.2021, з 13.03.2021 до 30.04.2021, з 02.05.2021 до 30.06.2021, з 02.07.2021 до 30.08.2021, з 01.09.2021 до 30.10.2021, а також з 01.11.2021 до 12.12.2021 відсутні підтверджені номінації та реномінації інших постачальників, а тому постачання природного газу споживачу здійснював постачальник «останньої надії» на виконання вимог п.3 розділу VI Правил постачання природного газу. З наданого фінансового стану убачається, що відповідачка в період з жовтня 2020 року по серпень 2024 року лише частково здійснила сплату за спожитий природний газ, у зв`язку з чим станом на серпень 2024 року утворилась заборгованість в сумі 8724,82 грн. /а.с.16/ Обчислення плати за спожитий природний газ відповідачці здійснено на підставі цін на природний газ для побутових споживачів, визначених у встановленому чинним законодавством порядку. Вказаний фінансовий стан сформовано за допомогою білінгової системи «Gasolina». Суд враховує, що обсяг поставленого газу визначається за даними оператора ГРМ (суб`єкта господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу). Відповідно до п.4 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу. Згідно п.26 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, побутовий споживач\~зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, також передбачено п.5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.322 ЦК України тягар утримання майна покладається саме на його власника. Отже, ТОВ «ГК «Нафтогаз» взяті на себе зобов`язання щодо забезпечення безперервного\~постачання природного\~газу споживачу виконало. Натомість, відповідачка свій обов`язок щодо оплати наданих послуг з газопостачання не виконує, оплату за спожитий природний газ, починаючи з жовтня 2020 року в повному обсязі не здійснює, внаслідок чого станом на серпень 2024 року утворилася заборгованість в розмірі 8724,82 грн. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачка приєдналася до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, споживає природний газ, який постачає ТОВ «ГК «Нафтогаз», однак, всупереч умовам Типового договору, правилам постачання природного газу, положенням чинного цивільного законодавства щодо належного виконання зобов`язань, оплату наданої послуги у встановлений строк не здійснює, в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачки у відповідності до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved