Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Позивач [PERSON] звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3 196,00 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилалася, що 23 серпня 2002 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.07.2020 було розірвано. Зазначила, що у шлюбі у них з відповідачем народилося двоє дітей. Посилалася, що станом на дату звернення до суду із зазначеним позовом вони з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що їх з відповідачем неповнолітній син [PERSON] проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Як про це зазначила позивач, їй складно без допомоги відповідача, батька дитини, забезпечити належний рівень життя для сина, позаяк постійного місця роботи вона не має, а також у зв`язку з підвищенням тарифів на житлово-комунальні послуги. Посилалася, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, інших осіб на утриманні не має, а відтак може сплачувати аліменти на утримання дитини на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на дату подачі позову складає 3196,00 грн. З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Аргументи учасників справи Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило. Рух справи Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 04 листопада 2024 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у поданій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання вдруге не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 23 серпня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1437, який рішенням Московського районного суду м.Харкова від 03 липня 2020 року\~- розірвано. (а.с. 11). У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №2324, та що знаходить своє підтвердження копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Батьками [PERSON] , [INFO] , записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 14). Згідно з довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 04.11.2024 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). Відповідно до копії Договору купівлі-продажу квартири №483 від 01.08.2020 [PERSON] , [PERSON] (продавці) продають (передають у власність), а покупець [PERSON] купує (приймає у власність) квартиру [ADDRESS] , і сплачує за нього ціну, визначену цим Договором (а.с. 4-6). Згідно з Витягом №35219284 від 20.08.2012 про державну реєстрацію прав, виданим КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №483 від 01.08.2012, форма власності приватна, частка 1/1 (а.с. 7). Обставина того, що неповнолітній син сторін проживає разом з матір`ю\~ [PERSON] не оспорюється відповідачем у справі. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст.\~8\~Закону\~України\~«Про\~охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом\~ст.\~12\~Закону\~України\~«Про\~охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. Положеннями ст. 150 СК України\~унормовано обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 155 СК України\~передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом\~ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ч. 3 ст.\~181\~СК\~України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частинами 1, 2\~ст. 182\~Сімейного\~кодексу\~України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як установлено судом та не заперечувалося сторонами в ході судового розгляду справи, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю\~\~та перебуває на її утриманні.\~Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем під час судового розгляду. Жодних підтверджень того, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , матеріали справи не містять. Оскільки відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, суд вважає за необхідне покласти на відповідача зобов`язання зі сплати аліментів на утримання малолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів суд ураховує, що прожитковий\~мінімум,\~установлений\~Законом України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» для\~дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року становить 3196 гривень. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). За правилами абз. 2, 3 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За таких обставин, суд, беручи до уваги встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, принцип рівності прав та обов`язків батьків, та враховуючи обставини для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, доходить висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів для утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3196,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у вказаному вище розмірі, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 30 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. За змістом ч. 2\~ст. 184 СК України\~розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог п.3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору з у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved