Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

25.10.2023 року керівник Жмеринської окружної прокуратури Філімонова О.В. в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Жмеринської міської ради, КНП "Жмеринська ЦРЛ" звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] , за вимогами якого просив стягнути з останнього витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 41839,30 грн на користь Національної служби здоров`я України, та в сумі 9649,37 грн на користь держави в особі Жмеринської міської ради в особі КНП "Жмеринська ЦРЛ". В обґрунтування позовних вимог вказав, що вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.09.2021 року в справі №130/1208/21 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі стром на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік. Вироком Вінницького апеляційного суду від 03.11.2022 вирок Жмеринського міськрайонного суду від 02.09.2021 року щодо [PERSON] скасовано в частині призначеного покарання, а саме визнано [PERSON] винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. Згідно постанови Верховного Суду від 15.02.2023 року в справі №130/1208/21 вирок Вінницького апеляційного суду від 03.11.2022 року щодо [PERSON] залишено без змін. Згідно вироку Жмеринського міськрайонного суду від 02.09.2021 року встановлено, що [PERSON] 13.03.2021 року близько 23:50 годин, не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами, керуючи технічно справним автомобілем "Alfa Romeo", № KR 4S329 Республіки Польща, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по автодорозі сполученням "Лука-Барська - Біликівці - Ямпіль" з боку с.Біликівці Жмеринського району у напрямку м.Жмеринка Вінницької області, під час виконання маневру повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та не врахувавши дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху, де з необережності допустив зіткнення з автомобілем "Opel Vectra", № [NUMBER] Республіки Польща, що рухався у зустрічному напрямку під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Opel Vectra" [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді відкритого уламкового перелому обох кісток лівої гомілки зі зміщенням на межі середньої та нижньої третин. Своїми діями обвинувачений [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження. Згідно повідомлення КНП "Жмеринська ЦРЛ" від 22.06.2023 року №1580/01-07 [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП "Жмеринська ЦРЛ" в період з 14.03.2021 року до 08.04.2021 року, історія хвороби №1749. Вартість лікування [PERSON] склала 51488,67 грн, у тому числі 41839,30 грн - витрати, понесені за рахунок Національної служби здоров`я України, 4562,01 грн - витрати, понесені за рахунок місцевого бюджету Жмеринської територіальної громади, та 5087,36 грн - витрати, понесені за рахунок коштів КНП "Жмеринська ЦРЛ", що також підтверджується розрахунком КНП "Жмеринська ЦРЛ". Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування [PERSON] в межах вказаного кримінального провадження не заявлявся, у добровільному порядку зпзначені кошти не відшкодовані. Таким чином, з вини [PERSON] заклад охорони здоров`я поніс витрати на лікування потерпілого від злочину, які на момент пред`явлення позову не відшкодовано. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 09.11.2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями ст.279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві [PERSON] запропоновано надати в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк п`ять днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та заперечень. Ухвала суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками до неї були надіслані відповідачу за місцем відбування покарання у ДУ "Городоцький ВЦ №131" Рівненської області, які [PERSON] відповідно до розписки отримав 21.12.2023 року (а.с.192), за наслідком чого клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Прокурору 15.11.2023 року вручено ухвалу про відкриття провадження від 09.11.2023 року (а.с.177), заперечень щодо вказаного порядку розгляду справи надалі не подано. 08.12.2023 року представник Жмеринської міської ради Кудіна С.А. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні (а.с.186-187). Представниками КНП "Жмеринська ЦРЛ" та Національної служби охорони здоров`я за наслідком вручення відповідно 24.11.2023 року та 01.12.2023 року копій ухвала суду про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками (а.с.180,185), ніяких клопотань не подано, заперечень проти визначеного судом порядку розгляду справи не представлено. Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Відповідно до копії вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.09.2021 року в справі № 130/1208/21 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік (а.с.23-24). Згідно копії вироку Вінницького апеляційного суду від 03.11.2022 року вирок Жмеринського міськрайонного суду від 02.09.2021 року щодо [PERSON] скасовано в частині призначеного покарання, а саме визнано [PERSON] винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами (а.с.25-26). Згідно з постановою Верховного Суду від 15.02.2023 року в справі №130/1208/21 вирок Вінницького апеляційного суду від 03.11.2022 року щодо [PERSON] залишено без змін (а.с.27-32) Керівник Жмеринської окружної прокуратури Філімонов О.В. 23.06.2023 року повідомив Жмеринську міську раду та Національну службу здоров`я України про звернення до суду з позовом у їхніх інтересах про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, які понесла Жмеринська ЦРЛ (а.с.35,41). Відповідно до повідомлення Жмеринської міської ради від 03.07.2023 року №01-2023/1824 жодних відшкодувань у встановленому законом порядку витрат на лікування, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] здійснено не було (а.с.37). Повідомленням Національної служби здоров`я України від 03.07.2023 року НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілих від кримінальних правопорушень (а.с.43-44). За зверненням Жмеринської окружної прокуратури 13.06.2023 року із запитом до КНП "Жмеринська ЦРЛ" щодо надання інформації про перебування [PERSON] на лікуванні (а.с.49), отримано відповідь, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП "Жмеринська ЦРЛ" з 14.03.2021 року до 08.04.2021 року включно; вартість лікування [PERSON] за 25 ліжко-днів склала 51488,67 грн, з яких 41839,330 грн витрати, понесені за рахунок коштів Національної служби здоров`я України, 4562,01 грн витрати, понесені за рахунок коштів місцевого бюджету Жмеринської територіальної громади, та 5087,36 грн витрати понесені за рахунок коштів КНП "Жмеринська ЦРЛ" (а.с.50). Згідно з розрахунком вартості стаціонарного лікування [PERSON] у КНП "Жмеринська ЦРЛ" за період лікування з 14.03.2021 року до 08.04.2021 року, загальна вартість лікування за 25 ліжко-днів склала 51488,67 грн, в тому числі 41839,30 грн витрати, понесені за рахунок Національної служби здоров`я України, 4562,01 грн витрати, понесені за рахунок місцевого бюджету Жмеринської територіальної громади, та 5087,36 грн витрати, понесені за рахунок коштів КНП "Жмеринська ЦРЛ" (а.с.51). Відповідно до довідки-розрахунку вартості одного діжко-дня по КНП "Жмеринська ЦРЛ" за березень 2021 року, вартість одного ліжко-дня складає 2188,89 грн, в тому числі 1710,43 грн за рахунок Національної служби здоров`я України, 225,19 грн за рахунок місцевого бюджету Жмеринської територіальної громади та 253,27 грн за рахунок коштів КНП "Жмеринська ЦРЛ" (а.с.52). Відповідно до довідки-розрахунку вартості одного ліжко-дня по КНП "Жмеринська ЦРЛ" за квітень 2021 року, вартість одного ліжко-дня складає 1726,95 грн, в тому числі 1578,78 грн за рахунок Національної служби здоров`я України, 72,65 грн за рахунок місцевого бюджету Жмеринської територіальної громади та 75,51 грн за рахунок коштів КНП "Жмеринська ЦРЛ" (а.с.54). Статут КНП "Жмеринська ЦРЛ" затверджено рішенням 18 сесії 8 скликання міської ради № 430 від 16 грудня 2021 року (а.с.57-63). Комунальне некомерційне підприємство "Жмеринська центральна районна лікарня" Жмеринської міської ради зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.02.2021 року (а.с.64). Відповідно до копій договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантів, НСЗУ та КНП "Жмеринська ЦРЛ" уклали договір, згідно з яким надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантів пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та корегувальних коефіцієнтів (а.с. 65-167) Підставою даного позову є фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також правові норми, на які він посилається в підтвердження своїх вимог: невідшкодування відповідачем в добровільному порядку витрат, понесених на лікування потерпілого закладом охорони здоров`я, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. Згідно вимог ч.2 ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. У відповідності до приписів ч.1,3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11"Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат", питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року №545 (далі - Порядку №545). Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Положеннями п.2,4 Порядку №545 передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ст.167 ЦК України держава діє в цивільних правовідносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Положеннями ст.170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч.1 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до статуту КНП "Жмеринська ЦРЛ", затвердженого рішенням 18 сесії 8 скликання Жмеринської міської ради від 16.12.2021 року №430, лікарня передана до міської комунальної власності, є бюджетним закладом охорони здоров`я і фінансується з бюджету Жмеринської міської ради. Витрати, понесені медичною установою на лікування потерпілих від злочину та їх непогашення, призводять до ненадходження коштів до відповідного бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Водночас, додержання усіма учасниками суспільних відносин принципу законності, який закріплено у ст.68 Конституції України, є обов`язковою умовою досягнення загальнонаціональної мети українського народу-побудови демократичної, соціальної, правової держави. Таким чином, бездіяльність відповідача [PERSON] щодо нездійсненого відкодування витрат на лікування потерпілого внаслідок його винних дій [PERSON] порушують не лише матеріальні інтереси держави, а і нематеріальні-порушення принципів законності та верховенства права, що закріплені Конституцією України. В судовому засіданні встановлено, що заходи щодо відшкодування оспорюваних збитків, завданих медичній установі, з моменту закінчення лікування [PERSON] , а саме з 09.04.2021 року тривалий час не вживалися ані Національною службою здоров`я України, ані Жмеринською міською радою, ані безполседньо КНП "Жмеринська ЦРЛ". Таким чином, Жмеринська окружна прокуратура уповноважена вживати заходів представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст.23 Закону України "Про прокуратуру". Так, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року в справі №912/2385/18. Станом на дату звернення з позовом до суду збитки в оспорюваній загальній сумі 51488,67 грн відповідачем не відшкодовані. Представлений стороною позивача розрахунок заподіяних збитків, зумовлених витратами на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] у травматологічному відділенні КНП "Жмеринська ЦРЛ" проведено згідно з Порядком №545, оскільки сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, належно визначена КНП "Жмеринська ЦРЛ", виходячи з кількості ліжко-днів, проведених потерпілим [PERSON] в стаціонарі та вартості витрат на його лікування за день. Встановлена вироками Жмеринського міськрайонного суду від 02.09.2021 року та Вінницького апеляційного суду від 03.11.2022 року в кримінальній справі №130/1208/21 винність дій відповідача у даній справі [PERSON] щодо заподіянння ним тяжких тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] , обставини чого не підлягають доказуванню у даній цивільній справі згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, перебуває у причинному зв`язку з оспорюваними витратами держави Україна на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] , застосованого для усунення спричиненої шкоди здоров`ю останнього від вказаного злочину, вчиненого [PERSON] . Спричинення діями [PERSON] шкоди здоров`ю потерпілого [PERSON] вказаними вироками суду не визнані такими, що вчинені при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого, відтак у даному випадку засуджений [PERSON] не звільнений з передбачених законом підстав від виконання власного обов`язку відшкодувати витрати на лікування потерпілого від вчиненого ним злочину. Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення ним певних грошових оплат в рахунок виконання власних зобов`язань відшкодуваня витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] , а отже, не доведено відсутність своєї вини у їх невиконанні, що згідно вимог закону є обов`язком особи, яка порушила зобов`язання. Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи щодо наявності невідшкодованих відповідачем [PERSON] позивачам у справі витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] , що виникли з вини відповідача, вимоги прокурора є справедливими, так як заявлені до стягнення грошові суми узгоджуються з представленим розрахунком понесених витрат станом на час звернення до суду, не суперечать вимогам закону та відповідають положенню щодо їх обрахунку, не спростовані безпосередньо відповідачем ні в який спосіб, а тому заявлені суми належить стягнути з останнього на користь держави в особі Національної служби здоров`я України у сумі 41839,30 грн, та на користь держави в особі Жмеринської міської ради в особі КНП "Жмеринська ЦРЛ" у сумі 9649,37 грн, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Також пропорційно задоволеним повністю позовним вимогам, оскільки прокурор згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову за предметом спору щодо відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] на користь Вінницької обласної прокуратури підлягає судовий збір в розмірі 2684 грн за відповідною його ставкою щодо юридичної особи за вимогами майнового характеру. На підставі викладеного та

Outcome: approved