Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому із врахування заяви про уточнення позовних вимог просить стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини (по 1/6 частин на кожну дитину) від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до моменту, коли чинним законодавством передбачено припинення стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 04.11.2005 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. У даному шлюбі у них народилося троє дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Їхня дочка [PERSON] на даний час є повнолітньою та навчається на 2 курсі Львівського Національного університету ім.І.Франка на економічному факультеті за спеціальністю менеджмент, заочної форми навчання на контрактній основі. Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 23500 грн. на рік. Зазначає, що діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Вона не в змозі самостійно повністю утримувати їх оскільки її заробітна плата складає 10340 грн. на місяць, а інших доходів вона має. У зв`язку із цим вона із дітьми опинилися у скрутному матеріальному становищі. Діти потребують матеріальної допомоги. Відповідач є військовослужбовцем, має стабільні доходи у вигляді офіційного грошового забезпечення, розмір якого їй невідомо, інших дітей на утриманні не має, а відтак має можливість надавати грошову допомогу на утримання їхніх дітей. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 21.10.2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.10.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 12.12.2024 року позовну заяву залишено без руху. 20.12.2024 року позивачем подано уточнену позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило, та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи. При цьому, [PERSON] повідомлялася про розгляд справи в суді за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Направлене на його адресу рекомендоване повідомлення повторно повернуто до суду з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі\~\~№ 800/547/17). Крім цього, відповідач повідомлявся про розгляд справи в суді шляхом направлення судових повісток до [INFO] для подальшого скерування у військову частину [NUMBER] . Також, у відповідності до ч.11\~ст.128 ЦПК України\~повідомлення відповідача було здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Жидачівського районного суду Львівської області). У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.11, 16, 18). [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 22.08.2022 у справі №443/644/22 вирішено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.11.2005 у м.Ходорів Жидачівського району Львівської області, актовий запис №74 (а.с.6-8). Як видно із копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , остання зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.3-5). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади та довідки про реєстрацію місця проживання №1115 від 15.07.2021 року (а.с.13,19), [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають та зареєстровані разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] . Судом також встановлено, що [PERSON] є студенткою 2 курсу освітнього ступеня «Бакалавр» заочної форми здобуття освіти економічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка за спеціальністю Менеджмент. Навчання за рахунок фізичних або юридичних осіб. Термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року (а.с.14). Як вбачається із копії посвідчення, виданого військовою частиною [NUMBER] серії [NUMBER] від 15.03.2024 року (а.с.20), [PERSON] є учасником бойових дій. Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Частиною 2 статті 51\~Конституції України та статтею 180\~СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України\~визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. \~ \~Згідно ч.ч.1,2\~ст.183\~Сімейного кодексу\~України,\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. \~ \~ \~ \~Стаття 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. \~ \~ \~ \~За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно з метою матеріального утримання дитини. Відповідно до\~ст.141\~СК України\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно до\~ст. 191 ч. 1 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позов. Беручи до\~уваги вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема постійне проживання дитини із матір`ю, яка здійснює догляд за нею, обов`язок обох батьків утримувати дітей, те, що відповідач працездатна особа, у судове засідання не з`явився та не надав суду доказів на спростування позовних вимог, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] підлягає задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліменти у розмірі 2/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.10.2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що на думку суду, буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку та відповідатиме інтересам неповнолітніх дітей, враховуючи їх вік, стан здоров`я та матеріальні потреби. Згідно ч.1\~ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, суд враховує таке. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до п.20 роз`яснень\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що [PERSON] , після досягнення нею повноліття продовжує навчання, не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги, відповідач є працездатним, та зобов`язаний утримувати дочку до закінчення нею навчання, у судове засідання не з`явився та не надав суду доказів неможливості сплачувати аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими підлягають задоволенню і з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини із всіх видів доходу (заробітку). Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Outcome: approved