Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

03.09.2024 позивачка звернулася до Іваничівського районного суду Волинської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, котра не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області, про позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час спільного проживання у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно з заочним рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 05.08.2019 з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] щомісячно повинні стягуватись аліменти в розмірі 1500 грн. Вказане судове рішення не змінено, не скасовано та набрало законної сили 04.09.2019. Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого повадження від 06.02.2020, згідно з виконавчим листом, що виданим Іваничівським районним судом Волинської області, з відповідача на користь позивача щомісячно стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 19.12.2023 зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.09.2019 по 31.08.2023 в розмірі 71850,00 грн. Як стверджує позивачка, в період розірвання її з відповідачем шлюбних стосунків малолітня донька [PERSON] фактично залишилась без батьківського піклування, і долею дитини почала опікуватись лише позивачка. Батько дитини, відповідач проживає окремо від доньки та зовсім не займається вихованням дитини. Фактично з грудня 2021 відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON] , не спілкується з дитиною в необхідному обсязі, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан здоров`я доньки, хоча мав би це робити, тобто по своїй вині свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, і малолітня [PERSON] фактично перебуває на повному утриманні та вихованні у позивачки. [PERSON] повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає матеріальної допомоги, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, про її навчання. Позивачка вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] є єдиним дієвим захистом право дитини на піклування та на належні умови проживання, виховання, лікування. Позивачка [PERSON] , представниця позивачки - адвокат Білецька І.М. під час судового розгляду справи заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити, на обґрунтування власної позиції навели доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Литовезької сільської ради Волинської області Пашко О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважала за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] . Малолітня [PERSON] в судовому засіданні 18.12.2024 повідомила, що вона мешкає разом з мамою, дідусем, бабусею та прабабусею, спілкувалась з татом востаннє коли їй було 4 роки, тато не відвідує її, не дарить подарунків на свята, не супроводжує до школи, не цікавиться її успіхами в навчанні та її здоров`ям, коли дівчинка хворіє не телефонує їй та не пише листів, дівчинка вважає, що батько "негарно до неї ставиться". Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», однак для участі в судовому засіданні не прибув, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.06.2013 виконавчим комітетом Заболотцівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12) Заочним рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 13.03.2017 у справі №156/903/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 15-16). Заочним рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 05.08.2019 збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Іваничівського районого суду Волинської області від 22.12.2014, та присуджено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки 1500 грн. щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.17-19) Згідно з виконавчим листом, виданим Іваничівським районним судом Волинської області зі [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] в твердій грошовій сум і в розмірі 1200 грн. щомісячно (а.с. 20) Згідно із заочним рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 19.12.2023 стягнуто із [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.09.2019 по 31.08.2023 в розмірі 71 850 грн. (а.с.21-22) Згідно з довідкою, виданою старостою Заболотцівської старостинського округу, до складу сім`ї [PERSON] входять [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (донька) (а.с.11) Згідно із довідкою, виданою в.о. директора Заболотцівського ліцею, батько [PERSON] - [PERSON] контакту із навчальним закладом не підтримує, успішністю доньки не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує; дитину на заняття приводить і забирає мати, на виклики до ліцею приходить теж тільки мати. (а.с.13) Згідно із характеристикою виданою класним керівником Заболотцівського ліцею Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області, малолітня [PERSON] навчається в [PERSON] ліцеї з 2019 року. Вона є старанною, здібною ученицею, має хороші знання з усіх предметів, бере участь у житті класу і ліцею. Дуже дружня і товариська дитина, має багато друзів. Мати [PERSON] завжди цікавиться життям і навчальнням дитини, бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, усім необхідним дитину забезпечує. Батько дитини із сім`єю не проживає, з дитиною не спілкується, матеріально не допомагає, у вихованні дочки участі не бере, з класним керівником на зв`язок не виходив, не цікавиться навчанням дитини, батьківські збори не відвідує. (а.с.14) Згідно з висновком, наданим виконкомом Литовезької сільської ради від 10.12.2024 №103, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітньої дитини. (а.с.66-67) У судовому засіданні 18.12.2024 малолітня [PERSON] (в присутності матері, представниці органу опіки та піклування) була опитана з приводу предмета спору, що склався між батьками [PERSON] повідомила, що з батьком спілкувалась коли їй було 4 роки, більше він не з`являвся в її житті. В цьому році він телефонував до неї лише один раз, її вихованням займаються мама, дідусь та бабуся. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання дитини, не піклується про стан її здоров`я, не бере участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, зважаючи на той факт, що відповідачка фактично не бере участі у вихованні дитини, не надає допомоги на його утримання, суд приходить до висновку про її ухилення від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не прибув, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які б спростовували доводи позивачки. Отже, позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування Литовезької сільської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , оскільки такий висновок вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітню дитину відповідача, дотримання якнайкращих її інтересів. Нормами ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» до числа дітей, позбавлених батьківського піклування, віднесено, зокрема, дітей, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав. Згідно зі ст. 11 згаданого Закону органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, надання опіки та піклування над дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування, соціальний захист і захист особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей; впровадження пріоритетних форм влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Оскільки сторона позивача до закінчення судових дебатів заявила про наявність судових витрат на професійну правничу допомогу та про намір подати до суду докази на підтвердження таких витрат (на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України), суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати та ухвалення додаткового рішення з цього питання на 20.01.2025 на 15 год 00 хв.

Outcome: approved