Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до Доманівського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №99180891 від 08.02.2021 у сумі 20537,22 грн., з яких: 13690,57 грн.\~заборгованості за тілом кредиту; 6846,65 грн.\~заборгованості за відсотками. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 08.02.2021 між ТОВ «ФК «Профіль» і відповідачем укладено кредитний договір №99183669, на підставі якого останній отримав кредит на умовах, визначених договором. 21.12.2021 між ТОВ «ФК «Профіль» і ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого останнє набуло право вимоги грошових коштів від відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 20537,22 грн. Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 10 вересня 2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду, за результатами якого 23.10.2024 року ухвалено заочне рішення. 29.11.2024 року за заявою представника [PERSON] скасовано заочне рішення суду від\~23 жовтня 2024 року та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте, до судового розгляду подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника позивача, у разі неявки відповідача постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів наведених у додаткових поясненнях представника відповідача поданих суду 24.12.2024 року. На підставі ст.ст.\~274,\~276 ЦПК України\~справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до заяви-анкети №99180891 від 08.02.2021 року про приєднання до Договору про надання позики ТОВ «ФК «Профіль» для фізичних осіб [PERSON] отримала у ТОВ «ФК «Профіль» у позику в розмірі 29\~896,90 грн. (кредитний продукт 29\~896,90грн.) для оплати рахунку-фактури ТОВ «Алло» строком на 12 місяців, з 08.02.2021р. по 07.02.2022р., зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 0,0001% річних, сплатою разової комісії в сумі 2\~489,69 грн., щомісячної комісії за управління позикою в розмірі 5% від суми позики. Назва магазина\~партнера\~ТОВ «Алло». Загальна сума рахунку-фактури\~29\~896,90 грн. Підписанням зазначеної заяви-анкети №99180891 відповідач підтвердила, що акцептує публічну пропозицію ТОВ «ФК «Профіль» на укладення договору надання позики для фізичних осіб, яка розміщена на сайті casharing.com.ua, у повному обсязі з урахуванням Умов і правил надання фінансових послуг, тарифів, паспорту позики, таблиці обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики, які складають договір про надання позики, укладення якого він підтвердив і зобов`язався виконувати. Відповідно до п. 6 Паспорту споживчого кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення позики застосовується процентна ставка в розмірі 200,00% річних. 08.02.2021 року ТОВ «Алло» виставлено рахунок №3186-000167 на оплату товару на загальну сумі 29\~896,90 грн. з ПДВ. Як вбачається із видаткової накладної від 08.02.2021 року №3186-002426, виданої ТОВ «АЛЛО», [PERSON] отримала товар та послуги на загальну суму 29\~896,90 грн. (в тому числі авансовий внесок 5000,00 гривень). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №99180891, наданого ТОВ «ФК «Профіт», станом на 21.12.2021 року сума заборгованості [PERSON] становить 19167,89 грн. (з яких: тіло кредиту 13690,57 грн., за відсотками 0,00 грн., комісія за розрахункове обслуговування 5477,32 грн., плата за пропуск платежів 0,00 грн.). 21.12.2021 між ТОВ «ФК «Профіль» і ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №21122021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Профіль» відступило за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» набувало права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №21122021 від 21.12.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача за договором №99180891 від 08.02.2021року. Відповідно до ч.1ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Розглядом справи встановлено, що відповідачем та ТОВ «ФК «Профіль» укладено кредитний договір №99180891 від 08.02.2021 року. З наданих представником позивача суду доказів вбачається, що відповідач згідно укладеного договору №99180891 від 08.02.2021 року отримав від ТОВ «ФК «Профіль» кредит в сумі 24\~896,90 грн. на придбання товару та послуг в ТОВ «АЛЛО». Розмір заборгованості по кредиту підтверджено позивачем наявними в матеріалах справи вищевказаними доказами з яких слідує, що станом на 21.12.2021 заборгованість за тілом кредиту [PERSON] становить 13690,57 грн., комісія за розрахункове обслуговування 5477,32 грн. За наведених обставин, розмір заборгованості, які позивач просить стягнути з відповідача по вищезазначеному договору в частині тіла кредиту підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості за кредитним договором №99180891. Водночас, розмір заборгованості відповідача по комісії за розрахункове обслуговування, яке позивачем помилково зазначено як заборгованість за відсотками підлягає до часткового задоволення у розмірі 5477,32 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Окрім того, суд критично оцінює доводи представника відповідача, щодо не врахування сплачених [PERSON] грошових коштів на загальну суму 26912 грн., які здійснені: 08.02.2021р. в розмірі 5000 грн.; 22.02.2021р. в розмірі 3652 грн.; 27.03.2021р. в розмірі 3652 грн.; 28.05.2021р. в розмірі 3652 грн.; 09.07.2021р. в розмірі 3652 грн.; 15.08.2021р. два платежі по 3652 грн. Проте, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від №99180891, зазначені представником відповідача суми - 3652 грн. зараховані в розрахунку наданому ТОВ «ФК «Профіль» в зазначенні дати. Платіж в розмірі 5000 гривень було здійснено відповідачем в рахунок авансового внеску та враховано при розрахунку заборгованості. Згідност.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №99180891 від 08.02.2021р. в сумі 19167 гривень 89 коп., із яких заборгованість за тілом кредиту становить 13690,57 грн., комісія за розрахункове обслуговування - 5477,32 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 93,3% (19167,89 х 100 : 20537,22), судовий збір слід стягнути в розмірі 2252,40 грн. (93,3% від 2422,40). Що стосується вимоги про стягнення 6000 грн. витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до ч, 1, 4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена зокрема в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Враховуючи, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт виконаних адвокатом, обсяг наданих послуг, значимість спору для сторін, а також те, що всі обставини справи були встановлені при розгляді справи без участі представника позивача, суд вважає, що витрати, понесені позивачем на правничу допомогу в розмірі 6000 гривень є завищеними та неспівмірними до складності справи та виконаних адвокатом робіт. За таких обставин, суд вбачає підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача та, виходячи з засад розумності, а також з огляду на часткове задоволення позову, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 2700,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial