Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

У листопаді 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» - Лановий Є.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 103356216 від 20.03.2021 року у розмірі 23 000 грн, а також просить стягнути понесені позивачем судові витрати, які складаються із суми судового збору - 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 20.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 103356216 (індивідуальна частина), відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 5 000 грн строком на 30 днів з 20.03.2021 року (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 19.04.2021 року. Загальні витрати [PERSON] за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту), складають 3 000 грн в грошовому виразі та 730 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для [PERSON] становить 8 000 грн. Кредитні кошти надані [PERSON] шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідач кредитні кошти отримав, але свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 23 000 грн, з яких: 5 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 18 000 грн - заборгованість за відсотками. 08 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») був укладений договір відступлення прав вимоги № 04Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату права вимоги, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за договором про споживчий кредит № 103356216 (індивідуальна частина) від 20.03.2021 року до відповідача [PERSON] на суму 23 000 грн кредиту. 24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг») був укладений договір факторингу № 1/15, відповідно до якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» за плату права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» прийняло належні ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за договором про споживчий кредит № 103356216 (індивідуальна частина) від 20.03.2021 року до відповідача [PERSON] на суму 23 000 грн кредиту. Відповідач на користь нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» жодних платежів не здійснює, тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» заборгованість за договором про споживчий кредит № 103356216 (індивідуальна частина) від 20.03.2021 року в сумі 23 000 грн, з яких: 5 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 18 000 грн - заборгованість за відсотками, а також судові витрати: судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою в сумі 2422 грн 40 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 6 000 грн. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25.11.2024 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частинами 1, 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 3-6, ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Судом встановлено, що 20.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 103356216 (індивідуальна частина) шляхом підписання кредитного договору відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, направленого відповідачу електронним повідомленням (SMS). Відповідно до умов договору 20.03.2021 року [PERSON] наданий кредит у розмірі 5 000 грн строком на 30 днів з 20.03.2021 року (п.п.1.2, п.п. 1.3 договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 19.04.2021 року (п.п.1.4 договору). Загальні витрати [PERSON] за кредитом (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 3 000 грн в грошовому виразі або 730 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для [PERSON] становить 8 000 грн і розрахована з урахуванням припущення, що [PERSON] отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та, що ТОВ «Мілоан» і [PERSON] виконають свої обов`язки на умовах і у строки, визначені в договорі. [PERSON] розумів та погодився, що означені умови підлягають оновленню у випадку продовження [PERSON] строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п.п.1.5 договору). Комісія за надання кредиту 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 0,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.п.1.5.1 договору). Проценти за користування кредитом 3 000 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.п.1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п.1.6 договору). Тип процентної ставки за цим договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору (п.п.1.7 договору). Кредитні кошти надані [PERSON] шляхом переказу на картковий рахунок (п.п 2.1 договору). Отже, сторони узгодили істотні умови кредитного договору: розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, графік погашення платежів, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору саме на таких умовах та шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи: копією договору про споживчий кредит № 103356216 від 20.03.2021 року; паспортом споживчого кредиту № 103356216; графіком платежів, який є додатками до договору про споживчий кредит № 103356216 від 20.03.2021 року та розрахунком заборгованості за договором № 103356216. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Проте [PERSON] кредитного зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 14.11.2024 року у нього виникла заборгованість за договором про споживчий кредит № 103356216 (індивідуальна частина) від 20.03.2021 року в сумі 23 000 грн, з яких: 5 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 18 000 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до положень ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до положень ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". 08 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» був укладений договір відступлення прав вимоги № 04Т, відповідно до якого ТОВ ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату права вимоги, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за договором про споживчий кредит № 103356216 (індивідуальна частина) від 20.03.2021 року до відповідача [PERSON] на суму 23 000 грн кредиту. 24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» був укладений договір факторингу № 1/15, відповідно до якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» за плату права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» прийняло належні ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за договором про споживчий кредит № 103356216 (індивідуальна частина) від 20.03.2021 року до відповідача [PERSON] на суму 23 000 грн кредиту, з яких: 5 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 18 000 грн - заборгованість за відсотками. 02 вересня 2024 за вих. № 103356216-АВ ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» надіслало [PERSON] досудову вимогу про виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит № 103356216 (індивідуальна частина) від 20.03.2021 року перед кредитором ТОВ «ФК «Пінг-Понг» на суму 23 000 грн. Станом на 14.11.2024 року (дата звернення з позовом до суду) відповідач на користь нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» жодних платежів не здійснив. За ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що на підставі договору факторингу позивач набув право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 103356216 (індивідуальна частина) від 20.03.2021 року. А тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позовна заява ТОВ «ФК «Пінг-Понг» подана через систему «Електронний суд», тому при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 2 422 грн 40 коп. із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. У зв`язку з задоволенням позовних вимог, враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, що становить 2 422 грн 40 коп. Щодо вимог про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати позивача на правничу допомогу складають 6 000 грн і підтверджуються наданими доказами: договором № 43657029 від 07.08.2024 року про надання правової допомоги, укладеним між ТОВ «ФК «Пінг-Понг» та адвокатом Білецьким Б.М.; додатковою угодою № 103356216 від 30.09.2024 року до Договору № 43657029 від 07.08.2024 року про надання правової допомоги згідно з якою адвокат Білецький Б.М. взяв на себе зобов`язання щодо надання правничої допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника Соломуха С.В.; свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 5618/10 виданим Білецькому Б.М.; детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Пінг-Понг» щодо стягнення кредитної заборгованості; платіжною інструкцією в національній валюті від 31.10.2024 року за № 947, про підтвердження факту перерахування коштів у сумі 6 000 грн [PERSON] . Відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та не доводив не обґрунтованість витрат на правову допомогу. Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для позивача, а тому підлягає задоволенню. Підстав для зменшення розміру заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу суд не вбачає. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422 грн 40 хв. судового збору, сплаченого при подачі позову до суду та 6000 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved