Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа: [PERSON] про набуття права забудовника після смерті спадкодавця в якому просить визнати за нею права та обов`язки забудовника на житловий будинок [ADDRESS] , з правом здачі в експлуатацію. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її батько [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу віл 29.04.1987 року, який посвідчено державним нотаріусом Першої Лубенської державної нотаріальної контори від 29.04.1987 року та зареєстровано в реєстрі за №1049 був власником житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ «А1» житловою площею 11,9 кв. м., сарай «Б» розташований на земельній ділянці державного фонду площею 2140 кв.м. Враховуючи ті обставини, що житловий будинок [ADDRESS] , прийшов в не придатний стан для проживання та будучи власником [PERSON] звернувся до Лубенської міської ради для отримання дозволу на будівництво на старій садибі нового житлового будинку. \~ \~ \~ \~ Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 13.07.1988р. №144 «Про індивідуальну забудову, заміну правовстановлюючих документів, видачу технічних умов на газифікацію водопостачання будинків, видачу дозволу на заняття ІТД виконком Лубенської міської ради вирішив: дозволити [PERSON] по [ADDRESS] будинок розібрати. Побудувати сарай, літню кухню загальним розміром 4x6 м. колодязь. Також було виготовлено план земельної ділянки і червоних ліній забудови та погоджено виконкомом Лубенської міської ради. Відповідно до дозвільних документів за життя [PERSON] розпочав будувати новий житловий будинок на старому дворищі по [ADDRESS] , але закінчити будівництво не встиг так як [INFO] помер. Будучи єдиним спадкоємцем спадкового майна, що залишилося після смерті свого батька [PERSON] для набуттям права власності на дане спадкове майно 27 вересня 2023 року позивач звернулася до Лубенської державної нотаріальної контори Східне міжрегіональне управління міністерства юстиції, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки не подано документ, що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на домоволодіння. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, подано заяву, в якій просить суд справу розглядати без участі представника відповідача. Проти позовної заяви не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] [INFO] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.10.2021 року. [PERSON] є донькою [PERSON] відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.02.1986 року. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не приймати її. Як вбачається з копії спадкової справи № 73/2022 спадщину після померлого [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] , звернувшись до нотаріуса 05.04.2022 року із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, про що свідчить її заява від 05.04.2022року. 28.10.2024 року державним нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на наступне спадкове майно: - земельну ділянку, площею 2,83 га, кадастровий номер 5322887400:05:0002:0203, що розташована на території Тишківської сільської ради, Лубенського району Полтавської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - земельну ділянку, площею 2,83 га, кадастровий номер 5322887400:05:0002:0203, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; автомобіль ВАЗ 21063 1985 року випуску. Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.04.1987 року, який посвідчено державним нотаріусом Першої Лубенської державної нотаріальної контори від 29.04.1987 року та зареєстровано в реєстрі за №1049 [PERSON] був власником житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ «А1» житловою площею 11,9 кв. м., сарай «Б» розташований на земельній ділянці державного фонду площею 2140 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 13.07.88р. №144 «Про індивідуальну забудову, заміну правовстановлюючих документів, видачу технічних умов на газифікацію водопостачання будинків, видачу дозволу на заняття ІТД виконком Ради народних депутатів вирішив: дозволити будівництво нових житлових будинків на старих садибах [PERSON] по [ADDRESS] , житловий будинок одноповерховий, одноквартирний, 3-х кімнатний, розміром 13.2х 10.2 м. житловою площею 46,7 м2,загальною площею 76,6 м2 по індивідуальному проекту. Старий будинок розібрати. Побудувати сарай, літню кухню загальним розміром 4x6 м. колодязь. Відповідно до дозвільних документів за життя [PERSON] розпочав будувати новий житловий будинок на старому дворищі по [ADDRESS] , але закінчити будівництво не встиг так як [INFO] помер. Згідно технічного паспорта об`єкта не завершеного будівництва житлового будинку за адресою [ADDRESS] станом на 01.01.2021 року відсоток готовності конструктивних елементів становить 70%. Відповідно до довідки Лубенське-комунальне ЖЕУ від 13.10.2023року [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] з 15.04.1988року, помер [INFO] , на день його смерті та 6 місяців після смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований. Згідно постанови державного нотаріуса Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на незакінчений житловий будинок що знаходиться в [ADDRESS] . Зі змісту постанови вбачається, що житловий будинок за вказаною адресою, право власності на який було зареєстровано за [PERSON] \~розібраний та розпочато будівництво нового житлового будинку, а за вказаною адресою розміщено житловий будинок незавершеного будівництва, що має 70% готовності, на який відсутній документ, що встановлює право власності [PERSON] , а також відсутні відомості про реєстрацію за ним права власності на цей житловий будинок незавершеного будівництва, як в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, так і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 20.10.2022 Лубенським МБТІ, об`єкт незавершеного будівництва в [ADDRESS] є об`єктом незавершеного будівництва з відсотком готовності 70%. Виходячи із змісту статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Згідно ч.ч 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає після завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). За пунктом 8 роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Аналогічна позиція викладена в постанові ВГСУ від 15.03.2017 по справі №909/935/15. Згідно ст.331 ЦК України, нерухоме майно підлягає державній реєстрації, яку може провести лише особа, яка його побудувала і яка є живою, а до моменту реєстрації вказане майно вважається об`єктом незавершеного будівництва. Право власності на об`єкт незавершеного будівництва виникає незалежно від його державної реєстрації, адже відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», державна реєстрація права на нерухоме майно - це вже офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно. У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 № 19-32/319 "Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна" визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Відповідно до роз`яснень Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у листі про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування №24-753/0/4-13 від 16.05.2013, визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Нормами ч.1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461, встановлено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку як нерухомого майна. Також, статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено житловий будинок як об`єкт нерухомого майна, стосовно якого проводиться державна реєстрація прав. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що [PERSON] за час свого життя набув право на законних підставах на будівництво житлового будинку проте він не встиг завершити будівництво будинку і у встановленому порядку зареєструвати право власності на нього. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН A3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.99 року № 12/5-126. 09.11.2018. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За умови наявності акту відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершеним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому змушена звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав. Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що за життя померлий [PERSON] набув на підставах, що не заборонені законом, прав і обов`язків забудовника незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] , а за таких обставин, суд приходить до переконання, що такі права і обов`язки входять до складу спадщини, що відкрилася після його смерті, а відтак наявні підстави для визнання за спадкоємцем померлого майнових прав забудовника незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved