Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на земельну частку (пай) в межах середньої земельної частки розміром 50,2 в ум.кад.га, яка розташована в с. Сокирчин Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, згідно сертифіката на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ № 14-23 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з 06.02.1993 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з яким проживала в господарстві по [ADDRESS] . Чоловік [PERSON] працював в СП «Дністер» трактористом і йому на праві приватної власності належала вищевказана земельна частка (пай). Сертифіката на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ № 14-23 був виданий уже після смерті чоловіка і отримала його вже вона. На сьогоднішній день немає в наявності бланків сертифікатів державного зразка, який би можна було замінити попередній сертифікат, виданий сільською радою, оскільки сертифікат державного зразка видавався Тлумацькою РДА, яка на даний час ліквідована. [INFO] чоловік [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на день смерті майно. Вона вступила в управління спадковим майном чоловіка і бажає оформити спадщину на належну йому земельну частку (пай) в межах середньої земельної частки на своє ім`я. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай), у зв`язку з видачею зазначеного сертифіката після смерті спадкодавця. Вказала, що за життя її чоловік не обміняв вищевказаний Сертифікат ні на сертифікат державного зразка, ні на державний акт на право власності на земельну ділянку. З огляду на вищенаведене просила визнати за нею право власності наземельну частку (пай) в межах середньої земельної частки розміром 50,2 в ум.кад.га, яка розташована в с. Сокирчин Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, згідно сертифіката на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ № 14-23 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак 09.12.2024 року через канцелярію суду подав заяву (а.с. 54), в якій позов визнав просив його задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Претензій не має і не буде мати в майбутньому. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що на підставі рішення V сесії ХХІІ скликання Петрівської сільської Ради народних депутатів від 31.10.1995 року № 5 (а.с. 9, 10) [PERSON] (чоловік позивача) було видано сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-14-23 від 31.03.1997 року, реєстраційний № 1302, зареєстрований в книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 1302 (а.с. 13-15), відповідно до якого він отримав в приватну власність земельну ділянку в розмірі 50,2 в ум.кад.га на території Петрівської сільської Ради народних депутатів Тлумацького (Івано-Франківського) району в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Вартість земельної ділянки 2908,00 грн. Цей Сертифікат підлягає заміні на державний акт, що посвідчує право власності на землю при виділенні меж ділянки на місцевості, у встановленому законом порядку (а.с. 5). Форма вищевказаного сертифікату була передбачена Положенням про Сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки (в умовних кадастрових гектарах), затвердженого рішенням обласної (Івано-Франківської) Ради народних депутатів від 31.07.1995 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 затверджено форму сертифіката на право на земельну частку (пай), однак за життя такого сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] (чоловік позивача) не отримував. Відповідно до повідомлення архівного відділу № 4 Івано-Франківської районної державної адміністрації № 1532/01-20 від 04.09.2024 року Додаток № 1 до рішення 5 сесії 22 демократичного скликання від 31.10.1995 року «Про передачу земель призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у власність» Петрівської сільської ради с. Петрів Тлумацького району на державне зберігання до архіву відділу райдержадміністрації не надходили (а.с. 8). Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 1198/0-1254/6-24 від 15.08.2024 року (а.с. 7), згідно інформації наданої відділом № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 14-23, зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 31.03.1997 року за № 1302, власником сертифікату [PERSON] (чоловік позивача), розмір паю 50,2 в умовних кадастрових гекрарах і вартістю 2908,00 грн. Вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2024 року становить 25691,36 грн. [PERSON] (чоловік позивача) був включений до списку пайовиків СП «Дністер» (ПА «Дністер»), які мають право на середню земельну частку (пай), розмір паю 50,2 в умовних кадастрових гекрарах (а.с. 12, 17-18). Відповідно до довідки Петрівського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 150 ід 11.09.2024 року (а.с. 19) [PERSON] (чоловік позивача) проживав без реєстрації на території Петрівської сільської ради (с. Сокирчин) з 1990 року по 14.10.1995 року, працював трактористом в СП «Дністер». Позивач [PERSON] з 06.02.1993 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 24). [INFO] [PERSON] (чоловік позивача) помер, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть (а.с. 22). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців - [PERSON] (чоловік позивача), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки вступила в управління спадковим майном, так як вони проживали разом, вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Сокирчанського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 238 від 29.07.2024 року (а.с. 20). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 226/2024 від 17.07.2024 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (чоловік позивача) (а.с. 41-49), згідно якої [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач [PERSON] правомірно претендує на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що документ на майно, а саме сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки виданий після смерті спадкодавця, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 521/02-31 від 25.07.2024 року (а.с. 23). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved