Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтований наступним. Рішенням №43 виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 18.02.2021 року було вирішено надати статус «дитина, позбавлена батьківського піклування» [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , так як, згідно вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.12.2020 [PERSON] , засуджена до позбавлення волі, а відомості про батька дитини, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, вказані із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої стаття 135 Сімейного кодексу України. Згідно наказу №83 Жмеринської районної військової адміністрації Вінницької області від 19.09.2023 року вирішено припинити з 20.09.2023 року перебування дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . [INFO] , у дитячому будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із подальшим влаштуванням їх під опіку. Рішенням №5 виконавчого комітету Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області встановлено опіку над дітьми, позбавленими батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та призначено їх опікуном [PERSON] . 19.07.2024 року відповідач [PERSON] , була звільнена з державної установи «Збаразька виправна колонія №63» після відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей, з дітьми не спілкується, не дбає про їх матеріальний, духовний стан, стан здоров`я, навчання, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей. Позивач також вказував, що діти проживають разом з опікуном та знаходяться на його повному матеріальному утриманні, матір дітей участі в їх утриманні не бере, а тому позивач має право на стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітніх дітей. Позивач [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання двох малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно до досягнення дітьми повноліття та позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно її малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Жунку Д.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та наполягали на їх задоволенні. Представник Служби у справах дітей Барської міської ради Лілія Предиткевич у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі та врахувати висновок органу опіки та піклування. Представник органу опіки та піклування Гуршал Т.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`являлася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, відзиву на позовну заяву не надіслала, у зв`язку з чим, зі згоди позивача, та на підставі ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних доказів. Згідно із вимогами ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, вказане підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №00042231112 від 09.11.2023 року. [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, вказане підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №00042230730 від 09.11.2023 року. Рішенням №43 виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 18.02.2021 року було вирішено: 1. Надати статус «дитина, позбавлена батьківського піклування» [PERSON] , [INFO] , так як, згідно вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.12.2020 р. №130/2500/19, мати - [PERSON] , засуджена до позбавлення волі, а відомості про батька дитини, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої стаття 135 Сімейного кодексу України; Форма влаштування: дитина тимчасово влаштована на проживання у комунальний заклад «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки»; 2. Надати статус «дитина, позбавлена батьківського піклування» [PERSON] , [INFO] , так як, згідно вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.12.2020 р. №130/2500/19, мати - [PERSON] , засуджена до позбавлення волі, а відомості про батька дитини, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої стаття 135 Сімейного кодексу України. Форма влаштування: дитина тимчасово влаштована на проживання у комунальний заклад «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки». Рішенням №108 виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 09.04.2021 року було вирішено Направити на виховання та спільне проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у сім`ю [PERSON] та [PERSON] . Згідно наказу №83 Жмеринської районної військової адміністрації Вінницької області від 19.09.2023 року вирішено припинити з 20.09.2023 року перебування дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . [INFO] , у дитячому будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із подальшим влаштуванням їх під опіку. Рішенням №5 виконавчого комітету Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області встановлено опіку над дітьми, позбавленими батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та призначено їх опікуном [PERSON] . Згідно вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.12.2020 [PERSON] , засуджена до позбавлення волі. За даними довідки про звільнення серії ТЕР №80 від 19.07.2024 року, [PERSON] , була звільнена з державної установи «Збаразька виправна колонія №63» після відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. За даними довідки №435 Ялтушківського старостинського округу Барської міської ради від 19.08.2024 року, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . За даними довідки №434 Ялтушківського старостинського округу Барської міської ради від 19.08.2024 року, [PERSON] , близьких родичів, окрім рідного дядька, [PERSON] , [INFO] , на території старостинського округу не має. Згідно акта №116 обстеження фактичного проживання [PERSON] від 15.08.2024 року, комісією встановлено, що [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , Разом із ним проживають без реєстрації його підопічні діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Їх матір, [PERSON] , після звільнення з місць позбавлення волі своїх дітей не навідує та не приймає участі у їх вихованні. Згідно акта №117 обстеження фактичного проживання [PERSON] від 15.08.2024 року, комісією встановлено, що [PERSON] дійсно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . У житловому будинку за місцем проживання [PERSON] умов для проживання дітей немає. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Діти проживають з опікуном [PERSON] та повністю перебувають на його утриманні. Відповідач [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей, з дітьми не спілкується, не дбає про їх матеріальний, духовний стан, стан здоров`я, навчання. Згідно довідки № 11 Ялтушківського закладу дошкільної освіти «Світанок» від 19.08.2024 року, з жовтня 2023 року по травень 2024 року, [PERSON] відвідував ЗДО «Світанок», За цей проміжок часу мати, [PERSON] , не приймала участі у вихованні дитини та не цікавилася її життям. За даними відповіді КНП «Барська міська лікарня» від 22.08.2024 № 01-1-13/758, [PERSON] не зверталась за медичною допомогою до сімейного лікаря із дітьми [PERSON] та [PERSON] з моменту декларування дітей, не цікавиться станом здоров`я дітей. Орган опіки та піклування Барської міської ради розглянув матеріали про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до висновку Органу опіки та піклування в інтересах малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , є доцільним позбавити їх матір [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», а саме п. 16 згідно якого ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 по справі «Савіни проти України» зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Оцінивши докази у їх сукупності, судом беззаперечно встановлені обставини, які свідчать про самоусунення відповідачем від виконання батьківських обов`язків та відсутність інтересу до життя та майбутнього малолітньої дитини. Таким чином, провівши ретельний аналіз обставин справи, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення його батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що відповідатиме інтересам дітей та узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п. 48 рішення від 18.12.2008 № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п. 65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини». За викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно малолітніх дітей. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дітей, суд виходить з наступного. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Як встановлено судом опіка над дітьми встановлена і опікуном призначено [PERSON] . За нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання дітей, передбачених законом, судом не встановлено. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, а саме вік дітей, на утримання яких стягуються аліменти, суд вважає, що позивач самостійно не може забезпечити необхідне утримання дітей, їх фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про повне задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved