Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

10.03.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» пред`явило в суд позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання позики, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за договором про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00020027495 від 12.02.2020 у розмірі 34 395, 84грн. та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 гривень, понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.02.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00020027495. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті: www.forzacredit.com.ua, підписаний електронним цифровим підписом ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та акцептована [PERSON] 12.02.2020, шляхом підписання електронним підписом відповідача заяви-формуляра про акцептування оферти №00020027495 від 12.02.2020 про прийняття пропозиції ТОВ «Фінансова компанія «Форза» укласти договір про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту на визначених умовах. На умовах договору позики, в тому числі фінансового кредиту, кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні у розмірі 10 000,00грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 07.03.2020р., процентна ставка в день (тип фіксована) за користування коштами кредиту становить 1,30%, процентна ставка в день, у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2,5%. Кредитодавець свої зобов`язання за договорами позики виконав та перерахував кошти на номер карти вказаний відповідачем при оформленні договору. Відповідач не виконав свої зобов`язання: всього сплатив 4000,00рн. та припинив вносити платежі та сплату процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість за договорами позики. Згідно договору факторингу №20201130-Ф від 30.11.2020р. та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які являються боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Форза» включно і до гр. [PERSON] , порядковий номер в реєстрі боржників 65. Станом на 08.03.2023 заборгованість відповідача за договором позики становить 24 395,84грн., з яких: 10 000,00грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3250,00грн. - заборгованість по відсотках, 15 000,00грн.- заборгованість по прострочених відсотках за користування, 6145,84 грн. - інфляційне збільшення. У зв`язку з чим просить стягнути вищевказану заборгованість. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 13.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в спрощеному порядку (а.с.35). Відповідачем відповідно до ст. 178 ЦПК України подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у позові у зв`язку з порушенням строку позовної давності. Позивачем 29.07.2023 скеровано до суду відповідь на відзив та заяву про уточнення позовних вимог, просить прийняти дану заяву та стягнути з відповідача меншу суму заборгованості за кредитом, а саме: 23 955,15грн, судовий збір та витрати на правничу допомогу. 20.03.2023 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в якому просить відмовити у позові повністю. В судове засідання на 16.12.2024р. сторони по справі не з`явились. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 12.02.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00020027495. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті: www.forzacredit.com.ua, підписаний електронним цифровим підписом ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та акцептована [PERSON] 12.02.2020, шляхом підписання електронним підписом відповідача заяви-формуляра про акцептування оферти №№00020027495 від 12.02.2020 про прийняття пропозиції ТОВ «Фінансова компанія «Форза» укласти договір про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту на визначених умовах. Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення Договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через АРІ- сервіс надсилається на телефонний номер Клієнта, верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення Клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст.ст.641, 644 Цивільного кодексу України. На умовах договору позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00020027495 від 12.02.2020, кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні у розмірі 10 000,00грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 07.03.2020, процентна ставка в день (тип фіксована) за користування коштами кредиту становить 1,30%, процентна ставка в день, у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2,5%. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договорів позики, в тому числі фінансового кредиту, шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «ФК «Форза») було перераховано грошові кошти в розмірі 10,00000грн. Підписанням Договорів позики, в тому числі фінансового кредиту, відповідач, також підтвердив, що вона повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Правилами надання коштів у позику, передбачено що Договір кредиту укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається Позичальником, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України). Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання: всього сплатив 4000,00рн. та припинив вносити платежі та сплату процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість за договорами позики. Згідно договору факторингу №20201130-Ф від 30.11.2020р. та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які являються боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Форза» включно і до гр. [PERSON] , порядковий номер в реєстрі боржників 65. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Станом на 08.03.2023 заборгованість відповідача за договором позики становить 24 395,84грн., з яких: 10 000,00грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3250,00грн. - заборгованість по відсотках, 15 000,00грн.- заборгованість по прострочених відсотках за користування, 6145,84 грн. - інфляційне збільшення. Згідно заяви позивача про уточнення позовних вимог від 29.07.2023 позивачем помилково не було враховано три платежі від відповідача на загальну суму 10 440,69грн., а відтак існує заборгованість за договором позики №00020027495 від 12.02.2020 в сумі 23 955,15грн., з них: 10 000,00грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3250,00грн. - заборгованість по відсотках, 4 559,31грн.- заборгованість по прострочених відсотках за користування, 6145,84 грн. - інфляційне збільшення. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. 7 грудня 2020 року Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 278/2177/15-ц, провадження № 61-22158св19 (ЄДРСРУ № 93630925) підтвердив раніше висловлену правову позицію стосовно належних доказів, які підтверджують факт видачі кредитних коштів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Вказане вище узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15. Позивачем додано до повної заяви лише розрахунок заборгованості, що не є належним доказом переказу грошових коштів відповідачу. Згідно умов договору відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених договором з кінцевим терміном погашення не пізніше 07.03.2020. Позивач звернувся до суду 10.03.2023. Відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 258 ЦПК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Це підтверджується висновками суду викладених в постановах Великої судової Палати Верховного суду від 22.05.2018р. у справі №369/6892/15-ц% від 31.10.2018р. у справі 3367/6105/16-ц; від 07.11.2018р. у справі №575/476/16-ц; від 14.11.2018р. у справі №183/1617/16 (пункт 73); від 28.11.2018р. у справі №504/2864/13-ц (пункт 80); від 05.12.2018р. у справах №522/2202/15-ц (пункт 61); №522/2201/15-ц (пункт 62); та №522/2110/15-ц (пункт 61); від 07.08.2019р. у справі №2004/1979/12 (пункт 71); від 18.12.2019р. у справі №522/1029/18 (пункт 134); від 16.06.2020р. у справі № 372/266/15-ц (пункт 51). Окрім того, в рамках виконавчого провадження №67687956 з відповідача було сумарно стягнуто кошти в сумі 11792,45грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04.07.2022 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2151, виданий 23.11.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорній Світланою Богданівною про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» з боржника [PERSON] заборгованості, яка виникла на підставі Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №00020027495 від 12.02.2020 року на суму 20 750,00 грн., що складається з: 10 000,0 грн. залишку заборгованості за тілом кредиту, 3 250,00грн. залишку заборгованості за відсотками, 7 500,00грн. залишку заборгованості за простроченими відсотками та 1 000,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Постановою державного виконавця від 01.03.2023 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №2151 від 23.11.2021 про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики №00020027495 в сумі 20750,00грн. було закінчено у зв`язку з визнанням виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку. Кошти, які були стягнуті без належної правової підстави позивачем повернуті відповідачу не були. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed