Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

19 серпня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом в інтересах [PERSON] посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, за яким все належне йому майно після своєї смерті заповідав позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю. Позивач спадщину прийняв, проте нотаріус відмовив позивачу видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно посилаючись на те, що спадкодавець за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння. З урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування після померлого [PERSON] . 26.08.2024 позовну заяву було залишено без руху. Після усунення\~недоліків позовної\~заяви позивачем,\~ухвалою суду від 27.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 16 жовтня 2024 року. 16.10.2024 підготовче судове засідання відкладено в зв`язку з неявкою сторони позивача. 14 листопада 2024 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, у зв`язку з чим підготовче судове засідання було відкладене. Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 11.12.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала заяву в якій просила справу розглядати за відсутності сторони позивача. Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому при вирішенні спору покладається на розсуд суду, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Чернігівська районна державна нотаріальна контора подала заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши заяви по суті справи, письмові докази надані сторонами та матеріали спадкової справи № 549/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] , які надала Чернігівська районна державна нотаріальна контора, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.110). З довідки старости Веросоцького старостинського округу Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 322 від 11.06.2024, вбачається, що [PERSON] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] з народження і до моменту смерті голови домогосподарства [PERSON] (а.с.111). Згідно витягів з погосподарських книг Вересоцької сільської ради на 1991-2020 роки, [PERSON] був головою домогосподарства по [ADDRESS] (а.с. 113-115). За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 18.10.2011 секретарем виконавчого комітету Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області, яким все своє майно заповів [PERSON] (а.с. 110 на звороті). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема належить домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту, до складу вищевказаного домоволодіння входять житловий будинок (літ.\~А-1, А1-1, а-1, а1-1, а2-1, а3, а4), гараж (літ. Б-1, Д-1), погріб (літ.\~В), літня кухня (літ.\~Г-1), сарай (літ.\~Е-1, Е1-1, Ж-1, З-1) (а.с. 133-143). За життя померлий [PERSON] не ввів вказаний вище будинок з надвірними будівлями та спорудами в експлуатацію та не оформив правовстановлюючі документи на нього. Згідно довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського бюро технічної інвентаризації» від 21.10.2024 № 697 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 108 на звороті). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після померлого [PERSON] , подавши відповідну заяву до Чернігівської районної державної нотаріальної контори, на підставі якої було заведено спадкову справу (а.с. 86 на звороті). Мати позивача [PERSON] відмовилася від обов`язкової частки у спадщині після померлого чоловіка [PERSON] (а.с. 85 на звороті - 86). Разом з тим, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого документа, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 116). Відомості щодо інших осіб, які претендують на спадщину, в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, у спадковій справі відсутні. Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» в Чернігівській області ліквідовано Куликівський район та одночасно утворено Чернігівський район (з адміністративним центром у місті Чернігів) у складі територій, в тому числі, Куликівської селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок\~реєстрації будинків\~та домоволодінь\~у містах\~і селищах\~міського типу\~Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивача документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких умов, враховуючи, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , було збудоване спадкодавцем до 05.08.1992 року, а саме в 1956 році, належало спадкодавцю на праві власності, за життя спадкодавець [PERSON] не отримав правовстановлюючі документи на домоволодіння, що позбавляє позивача отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, позивач спадщину прийняв, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за [PERSON] право власності на вищевказаний будинок в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved