Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (далі ПрАТ «СК «УСГ») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача 26\~249,04 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.12.2022 о 17 год. 15 хв. у м. Кривий Ріг, на перехресті вул. Івана Авраменка та бульвару Вечірнього, е/о 46, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля марки «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди між Позивачем та [PERSON] (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0412-22-00277 від 10.11.2022, згідно з яким Позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної Страхувальнику автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 21.12.2022 у справі про адміністративну відповідальність №214/6827/22 Відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Страхувальник звернувся до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, а пошкодження автомобіля Потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було визнано страховим випадком. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: Акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість); Рахунку на оплату №АССФ0652 від 08.12.2022; Страхового акту №ССКА-8651 від 26.12.2022; Розрахунку суми страхового відшкодування від 26.12.2022. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 95\~206 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №48086 від 27.12.2022. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власник наземного транспортного засобу «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в АТ «СК «ІНГО» за Полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №211217734, у зв`язку з чим AT «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «УСГ» у розмірі 68\~956 грн. 96 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №927 від 13.01.2023. За таких обставин відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати ПрАТ «СК «УСГ» різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за Договором добровільного страхування наземного транспорту №28-0412-22-00277 від 10.11.2022, та сумою страхового відшкодування, виплаченою за Полісом №211217734, а саме: 95\~206 грн. 00 коп. - 68\~956 грн. 96 коп. = 26\~249 грн. 04 коп. Тому позивач просить задовольнити позовні вимоги та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 29.11.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14.01.2025 представником відповідача [PERSON] адвокатом Бондаренком Є.В. скеровано до суду через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позовні вимоги ПрАТ «СК «УСГ» щодо стягнення з [PERSON] , сплаченого страхового відшкодування, у розмірі 26\~249,04 гривень визнається відповідачем в повному обсязі. У зв`язку з цим просить суд при ухваленні рішення в даній справі застосувати приписи ч. 1 ст. 142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У судове засідання сторони у справі не з`явились. Представник позивача ПрАТ «СК «УСГ» адвокат Сечко С.В. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Бондареок Є.В. у судове засідання не з`явилися, відповідно до поданого 14.01.2025 відзиву на позов, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Статтею 10\~ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свободвід 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8\~Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що 05.12.2022 о 17 год. 15 хв. у м. Кривий Ріг, на перехресті вул. Івана Авраменка та бульвару Вечірнього, е/о 46, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля марки «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2022 у справі №214/6827/2 Відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 12). На момент\~дорожньо-транспортної\~пригоди між\~Позивачем та\~ [PERSON] було\~укладено Договір\~добровільного страхування\~наземних транспортних\~засобів,\~цивільно-правової\~відповідальності водія\~та від\~нещасного випадку\~з водієм\~та пасажирами\~на транспорті\~№28-0412-22-00277\~від 10.11.2022,\~згідно з\~яким Позивач\~прийняв на\~себе зобов`язання\~по відшкодуванню\~матеріальної шкоди\~заподіяної Страхувальнику\~автомобіля «Toyota»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] (а.с. 4-10). У відповідності до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с. 11 зв.). Страхувальник звернулася до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 13). Дана заява була розглянута, пошкодження автомобілю було визнано страховим випадком. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: Акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість); Рахунку на оплату №АССФ0652 від 08.12.2022; Страхового акту №ССКА-8651 від 26.12.2022; Розрахунку суми страхового відшкодування від 26.12.2022 (а.с. 13-16). ПрАТ «СК «УСГ», відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, виплатило страхове відшкодування у розмірі 95\~206 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №48086 від 27.12.2022 (а.с. 17). На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власник наземного транспортного засобу «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в АТ «СК «ІНГО» за Полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №211217734 (а.с. 19). У свою чергу, AT «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «УСГ» у розмірі 68\~956 грн. 96 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №927 від 13.01.2023 (а.с. 18). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі по тексту Закон №1961-IV). Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон №1961-IV, яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди. Згідно зі статтею 3\~Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (абзац 1 пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-IV). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Зазначене повністю узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, від 03.10.2018 у справі №760/15471/15-ц та від 09.11.2021 у справі №147/66/17. Отже, Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошувала, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Водночас відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вказана норма у главі 82 ЦК України визначає особливості розподілу повної відповідальності (стаття 1166 ЦК України) між особою, яка заподіяла шкоду та її страховиком. Стаття 1194 ЦК України, встановивши межі відповідальності особи, яка заподіяла шкоду та застрахувала свою цивільну відповідальність у розмірі, що перевищує страхове відшкодування, тим самим покладає решту відповідальності на страховика. З огляду на вказане, стаття 1194 ЦК України застосовується до будь-яких правовідносин, в яких бере участь особа, яка заподіяла шкоду та застрахувала свою цивільну відповідальність. При цьому, суд звертає увагу на те, що як право потерпілого на відшкодування заподіяної шкоди, так і кореспондуючий обов`язок страховика (страхової компанії) здійснити його відшкодування виникає на підставі настання страхового випадку дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до вимог статті 25\~Закону України\~«Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком. ПрАТ «СК «УСГ», відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, виплатило страхове відшкодування Потерпілому у розмірі 95\~206 грн. 00 коп. При цьому, наявне в матеріалах справи платіжне доручення №48086 від 27.12.2022 є належним підтвердженням фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування за договором страхування наземного транспорту, і зазначена сума відповідачем жодним чином не спростована. Навпроти, Відповідач не заперечує розмір страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993\~ЦК України та 27 Закону України\~«Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є можливим за умови, що згідно із цим договором або Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц). Відповідач, як водій-учасник ДТП, якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, згідно зі статтями 1187, 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, так як страхова компанія Відповідача АТ «СК «ІНГО», сплатило суму страхового відшкодування не в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією №927 від 13.01.2023 (68\~956 грн. 96 коп.). З огляду на зазначене, суд, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та надавши їм правову оцінку, дійшов висновку, що відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати ПрАТ «СК «УСГ» різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за Договором добровільного страхування наземного транспорту №28-0412-22-00277 від 10.11.2022, та сумою страхового відшкодування, виплаченою за Полісом №211217734, а саме: 95\~206 грн. 00 коп. - 68\~956 грн. 96 коп. = 26\~249 грн. 04 коп. Тому, враховуючи повне визнання відповідачем позову, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Щодо вимоги про стягнення судового збору. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у сумі 3\~028,00 грн. (а.с. 1), враховуючи, що відповідач до початку слухання справи по суті визнав позов, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~514,00 грн. (50%). Інші 50% мають бути повернуті позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved