Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Короткий виклад позицій сторін у справі. Позивачка [PERSON] , через свого представника адвоката Макух А.В., скориставшись поштовим зв`язком, звернулася до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою, у якій просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача ПрАТ «СК» Альфа-Страхування» 31 200 гривень страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника. Крім того, позивачка просить, при ухваленні рішення покласти на відповідача судові витрати у справі. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що внаслідок ДТП, яка мала місце [INFO] на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава Руська, помер [PERSON] , у зв`язку з наїздом на нього, як на пішохода, автомобіля марки «Форд фокус», [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Цивільно-правова відповідальність водія на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК» Альфа-Страхування». З-поміж іншого, листом від 14 серпня 2024 року ТОВ «Юридична компанія» Відшкодування» в інтересах позивачки [PERSON] надіслало відповідачу документи, які підтверджують витрати на встановлення надгробного пам?ятника, а саме: накладну товарів на пам`ятник на суму 31\~200 грн; копію фіскального чеку з QR-кодом на суму 31\~200 грн; фото встановленого пам`ятника на цвинтарі. Однак, відповіді на поданий лист до відповідача від 14 серпня 2024 року не отримано, при спробі зв`язатися зі страховиком - не отримано жодної відповіді. Тому позивачка вважає невиплату відповідачем страхового відшкодування у повному обсязі безпідставною та такою, що грубо порушує її права на відшкодування шкоди, передбаченої Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача, у запропонований строк відзив на позовну заяву не подав, свою позицію у справі із обґрунтуванням її відповідними доказами не навів. Заяви та клопотання сторін у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.11.2024 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної позовної заяви визначено суддю Янів Н.М. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 22.11.2024 року позовну заяву [PERSON] до\~Приватного акціонерного\~товариства «СК\~«Альфа-страхування»\~про стягнення\~ невиплаченого\~страхового відшкодування прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 10.12.2024 року розгляд справи було відкладено, у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання. Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте такі з у судове засідання не з`явилися та не забезпечили явку уповноважених представників. Втім, судом задоволено заяву представника позивачки, про розгляд заяви без участі позивачки та її представника. При цьому,в\~силу положень\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд вважає\~неявку відповідача\~в судове\~засідання такою,\~що вчинена\~без поважної\~причини та\~за згодоюпредставника позивача, вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи по суті відбувся 14.01.2025 року. Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Встановленні судом фактичні обставини справи. Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Відтак, судом встановлено, що 19.10.2022 року мала місце дорожньо-транспортна пригода на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава Руська, де водій автомобіля марки «Форд фокус», р.н. [NUMBER] , [PERSON] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого останній помер. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК» Альфа-Страхування», що підтверджується виконаною перевіркою чинності полісу внутрішнього страхування, поліс №206395965. У зв`язку\~з цим,ТОВ «Юридична компанія» Відшкодування» листом від 02.11.2022 року в інтересах позивачки [PERSON] , яка є матір`ю загиблого, подало до ПрАТ «СК» Альфа-Страхування» заяву про виплату страхового відшкодування моральної шкоди в розмірі 80\~400 грн та витрат на поховання на суму 5\~720 грн. До даної заяви, зокрема, було долучено і копії квитанцій на суму 5320 грн та 400 грн, які підтверджують витрати понесені позивачкою на поховання [PERSON] , який помер внаслідок ДТП. Надалі, листом від 23.11.2022 року ТОВ «Юридична компанія» Відшкодування» в інтересах позивачки надіслало відповідачу до раніше поданої заяви про виплату страхового відшкодування від 02.11.2022 року документи, а саме: копію свідоцтва про смерть [PERSON] , копію виписки ФОП [PERSON] ,завірену підписом та печаткою та копію витягу ФОП [PERSON] , завіреного підписом та печаткою. \~ \~ \~ \~Відповідно до виписки по рахунку, долученої до матеріалів справи, 19.12 2022 року ПрАТ «Страховою компанією «Альфа-Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] вимог, заявлених у заяві про виплату страхового відшкодування від 02.11.2022 року, у загальній сумі 86\~120 гривень. Згодом, 14.08.2024 року ТОВ «Юридична компанія» Відшкодування» в інтересах позивачки надіслало відповідачу до раніше поданої заяви про виплату страхового відшкодування від 02.11. 2022 року документи, які підтверджують витрати на встановлення надгробного пам`ятника, а саме: накладну товарів на пам`ятник на суму 31 200 грн; копію фіскального чеку з QR-кодом на суму 31 200 грн; фото встановленого пам`ятника на цвинтарі, однак жодної відповіді не отримано. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема, статтею 82 ЦПК України, яка закріплює підстави звільнення від доказування. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. Відповідно статті 1 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства. Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N? 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавала шкоди. Відповідно до ст.27.4. Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Висновки суду. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Судом встановлено, що ст.27.4. Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01.10.2022 року по 31.12.2022 року становить 6700 грн, тому загальний розмір відшкодування, який позивачка може отримати за виготовлення надгробного пам`ятника становить 80\~400 грн., тобто 6700 х 12. Таким чином, враховуючи, що правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок та, беручи до уваги надані позивачкою суду докази, суд дійшов висновку що позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «СК «Альфа-страхування» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування підлягають до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідача ПрАТ «СК «Альфа-страхування» на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню сума невиплаченого страхового відшкодування на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 31\~200 гривень. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» [PERSON] звільнено від сплати судового збору при подання позовної заяви до суду як позивачку у справі про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. За ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону «Про судовий збір» за подання до суду: 1) позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даному випадку становить 1211,20 грн. За наведеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору у сумі 1211,20 грн. Доказів понесення учасниками даної справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення вищевказаної позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять. При цьому, суд наголошує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Відповідно, підстав для стягнення на користь позивачки [PERSON] з відповідача судових витрат у суду немає.

Outcome: approved