Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

У листопаді 2024 року Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (далі - АТ "А-Банк") звернувся до суду з позовом до із вказаним позовом до відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 березня 2017 року відповідач приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п.п.2.1.1.2.2-2.1.1.2.4 Умов та Правил, клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити, анулювати) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана Анкета-Заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-банку разом з умовами та правилами, які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою сторін виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, унаслідок чого станом на 02 листопада 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 77083,14 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 47639,79 грн., заборгованість по відсоткам - 29443,35 грн. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою про виконання взятих на себе зобов`язань, проте на даний час відповідач продовжує ухилятися, заборгованість за договором не погашає. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 77083,14 грн. та судові витрати у розмірі 3028 грн. Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надіслано копію позовної заяви з додатками разом з ухвалою про відкриття провадження, проте відповідач правом надання відзиву не скористалась, заяв із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також клопотань про розгляд справи з викликом сторін, до суду не направляла. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Положеннями частини 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 березня 2017 року відповідач підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк" (а.с.16). У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умови обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті і складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення та згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг отримала шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Зобов`язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також самостійно, регулярно знайомитися з їх змінами на сайті А-банку. До анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку банк додав паспорт Витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПАТ "Акцент-Банк", Тарифи користування кредитною карткою "Універсальна", "Універсальна GOLD" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ "А-Банк" розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі "Умови та правила" (а.с. Згідно довідки АТ "А-Банк", відповідачу відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] з терміном дії до серпня 2020 року, № [NUMBER] з терміном дії по липень 2027 року (а.с.17). Згідно довідки за лімітами АТ "А-Банк", відповідачу було встановлено наступні кредитні ліміти: з 17.03.2017 року у розмірі 21600 грн., з 07.04.2018 року у розмірі 25000 грн., з 23.10.2018 року у розмірі 28000 грн., з 17.01.2020 року у розмірі 48000 грн., з 22.04.2020 року у розмірі 68000 грн., з 16.06.2020 року у розмірі 88000 грн., з 28.06.2020 року у розмірі 25000 грн., з 17.01.2022 року у розмірі 50000 грн., з 29.10.2023 року у розмірі 47639,79 грн. (а.с.18) Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Положеннями ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання у переважній більшості розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. У відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, їх розміру і порядку нарахування, посилався не лише на розрахунок кредитної заборгованості за договором, а й на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, як невід`ємної частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк", розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву-Анкету. Заява-анкета, підписана відповідачем не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами. Доказів про узгодження умов надання коштів позивач не надав. Ці доводи є безпідставними. Отже відсутні підстави вважати, що сторони погодили розмір процентів за користування коштами, а також погодили штрафні санкції за порушення умов цього договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ "А-Банк" дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" щодо повідомлення відповідача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із частиною другою статті 9 Закону України "Про споживче кредитування" до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Cуд зазначає, що у анкеті-заяві від 17 березня 2017 року процентну ставку не зазначено, як і не визначено тип банківської картки, яку отримав відповідач. Крім того, у даній заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Підписана відповідачем анкета-заява містить лише докладну інформацію щодо особи позичальника, зокрема повну дату народження, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, тощо. Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ "А-Банк" є обґрунтованими лише в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 17 березня 2017 року, що утворилася станом на 02 листопада 2024 року у розмірі 47639,79 грн. за тілом кредиту. В іншій частині позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом є недоведеним фактом досягнення сторонами домовленості про сплату відповідачем будь-яких розмірів процентів. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За результатами вирішення спору, судові витрати по справі у пропорційному порядку від заявленої ціни позову до задоволених позовних вимог становлять 1871,40 грн. (47639,79 грн. * 3028 грн. / 77083,14 грн.) та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст.ст.207, 526, 530, 549, 551, 626, 628, 638, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: partial