Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що 03 лютого 1991 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконавчому комітеті с. Долішній Шепіт Вижницького району Чернівецької області, актовий запис № 1. Неповнолітніх дітей на час розгляду справи немає. Одруження виявилося невдалим, спільне життя не складається через відсутність взаєморозуміння, між ними припинені сімейно-шлюбні відносини, спільно не проживають та не ведуть господарство. Подальше спільне проживання у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідачка не з`явилася хоча належним чином повідомлена судом про дату та час розгляду справи, причини неявки суд не повідомила. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 03 лютого 1991 року у виконавчому комітеті с. Долішній Шепіт Вижницького району Чернівецької області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії серія [NUMBER] (а.с.6). Неповнолітніх дітей на час розгляду справи немає. На даний час сторони спільно не проживають, між ними відсутнє взаєморозуміння, подальше спільне проживання у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Положеннями ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п. 9 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе через відсутність взаєморозуміння між ними, сторони припинили подружнє життя та спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 7, 105, 110-112, 113, 115 СК України,

Outcome: approved