Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

[PERSON] 06.12.2023 року звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом в інтересах [PERSON] та просила суд визнати виконавчий напис від 24.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №53877, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Грисюк\~О.В. таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» витрати за виконавчим провадженням та судові витрати. Свої вимоги мотивує наступним. Із постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29.06.2021 року, яка надійшла на підприємство «Агрофірма Росток», де працевлаштована позивач, останній стало відомо, що у відношенні неї зазначеним приватним виконавцем 17.06.2021 року відкрито виконавче провадження № 65838277 про стягнення з неї на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 92920,27 грн. на підставі виконавчого напису за реєстровим №53877, вчиненого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною. При цьому постанов приватного виконавця Сидорук Л.В. про відкриття зазначеного виконавчого провадження позивач не отримувала, ані про дане виконавче провадження, ані про зазначений виконавчий напис нічого не знала. На запит приватному виконавцю Сидорук Л.В. останнім було надано позивачу ідентифікатор доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, із якої вона дізналася про зазначений виконавчий напис у відношенні неї як боржника. Крім того, згідно постанови приватного виконавця Сидорук Л.В. від 17.06.2021 року про стягнення з боржника основної винагороди з позивача стягнуто основну винагороду приватного виконавця в розмірі 9392,03 грн., а згідно постанови цього ж виконавця від 17.06.2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження з позивача стягнуто 500,00 грн. мінімальних витрат виконавчого провадження, а усього стягнуто витрат за виконавчим провадженням №65838277 в розмірі 9892,03 грн. Позивач вважає, що даний виконавчий напис вчинено неправомірно, оскільки вона не має непогашених заборгованостей перед ПАТ «Платинум Банк» або його правонаступниками, зокрема, за кредитним договором 1499/3556BBCLKZC2 від 24.11.2014 року. Вважає, що під час вчинення виконавчого напису були порушені вимоги законодавства, у зв`язку з чим вказаний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 12.12.2023 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зобов`язано третіх осіб надати відповідні відомості, необхідні для розгляду даної справи. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Третім особам роз`яснено право подати пояснення щодо позову чи відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 12.12.2023 року заяву позивача про забезпечення позову по даній справі задоволено. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. отримала ухвалу суду про відкриття провадження у справі 20.09.2024 року (а.с.50). До суду повернувся конверт з ухвалою суду від 12.12.2023 року, як не вручений приватному нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.48). Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 22.12.2023 року (а.с.47). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив. Пояснень чи відзиву на позов від третіх осіб до суду не надходило. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №53877 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором 1499/3556BBCLKZC2 від 24.11.2014 року, укладеним із ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 147 від 22.03.2018 є ТОВ «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 03/11-01-П від 03 листопада 2020 є ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості, згідно вказаного виконавчого напису провадиться за період з 03.11.2020 по 17.05.2021 року у розмірі 93270,27 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 19116,79 грн., прострочена заборгованість за комісією 119,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 7047,38 грн., строкова заборгованість за комісією 399,99 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 66587,11 грн. Також з [PERSON] стягується плата за вчинення виконавчого напису 650, 00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню складає 93920,27 грн. (а.с.12). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. 17.06.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №65838277 з виконання виконавчого напису №53877 від 24.05.2021 року, що виданий приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 93920,27 грн. (а.с.8). Також, приватним\~виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. в рамках виконавчого провадження №65838277,\~відкритого 17.06.2021 року винесено наступні постанови: 17.06.2021 року постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.10); 17.06.2021 року постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.11); 29.06.2021 року постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.9). Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це, відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону України «Про нотаріат» та гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року справа № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі № 750/1627/18. Доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано. Своїм правом на подання відзиву Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт Капітал» не скористалося. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не надала суду документів, на підставі яких нею вчинений виконавчий напис №53877 від 24.05.2021 року. В самому виконавчому написі також не зазначений перелік документів на підставі яких він вчинений. Таким чином матеріали не містять належних та допустимих доказів, що спірний виконавчий напис №53877 від 24.05.2021 року було видано на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Представник позивача\~просить стягнути\~з ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~витрати за\~виконавчим провадженням\~№65838277\~в розмірі\~9892,03\~грн. При цьому у справі відсутні докази щодо суми коштів, які було стягнуто саме на виконання вказаного виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та саме на рахунок відповідача по справі - ТОВ «Вердикт Капітал». Надані копії постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29.06.2021 року не є належним доказом у розумінні\~статті 77 ЦПК України, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказування. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач довела обставини, на яких ґрунтуються її вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Цивільним процесуальним кодексом України\~визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга\~статті 133 ЦПК України). Частиною 8\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Представник позивача у позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано ордер на надання правничої (правової допомоги) від 08.11.2023 року (а.с.20), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ДП № 3673, виданого 02.04.2018 року (а.с.21), копію Договору № 28/09/2023 про надання правової допомоги від 28.09.2023 року (а.с.22-23) копію квитанції №19688-1042231-59313 у сумі 5000,00 грн. (а.с.25 на звороті), копію довідки про перерахунок коштів у сумі 3000,00 грн. (а.с.25), реквізити картки Крихти А.А. (а.с.26). За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно,\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої\~статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Також, суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, та критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати Сувіт К.В. на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 8000,00 гривень, оскільки саме ця сума підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 8000,00 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1610,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial