Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Юшкевич Є.Ю. звернулись до суду з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , в особі законного представника [PERSON] та свої вимоги мотивують тим, що [INFO] помер син позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої входять: 1/3 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності від 04 лютого 1998 року, виданим Виконавчим комітетом Сумської міської Ради народних депутатів Сумської області та на підставі рішення Ковпаківського районного суд) м. Суми від 27 листопада 2007 року; квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка була придбана на підставі Договору про інвестування будівництва (реконструкції) житла № 8-ІНТ-35Д/07 від 25.12.2007 року та додаткового договору № 2 від 06 травня 2014 року, які були укладені між Акціонерним товариством закритого типу «Номак-Інвест» та [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] . Відповідно до інформації, наданої Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у відповідь на адвокатський запит, що станом на 02 січня 2024 року наявний актовий запис про шлюб №1132 від 12 вересня 2002 року, складеного відносно [PERSON] , [INFO] , в якому відсутні відмітка про розірвання шлюбу. Отже, на момент укладення Договору про інвестування будівництва реконструкції житла № 8-ІНТ-35Д/07 від 25 грудня 2007 року та додаткового договору № 2 від 06 травня 2014 року, які були укладені між Акціонерним товариством закритого типу Номак-Інвест» та [PERSON] , остання перебувала у шлюбі із померлим [PERSON] . Таким чином, квартиру [ADDRESS] в тісті Суми було придбано під час шлюбу між [PERSON] та померлим сином позивачки [PERSON] , в якому вони перебували до моменту смерті останнього, тобто до [INFO] . Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Після смерті сина позивачки [PERSON] , який помер [INFO] , Сумською міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа (номер у спадковому реєстрі 70931149; номер у нотаріуса 406/2023); дата реєстрації 13 липня 2023 року. Спадкоємцями за законом після померлого [INFO] [PERSON] є: 1) дружина спадкодавця [PERSON] , [INFO] ; 2) мати - [PERSON] , [INFO] ; 3) донька - [PERSON] , [INFO] ; 4) донька - [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] вирішила скористатися своїм правом на спадкування та своєчасно подала заяву про прийняття спадщини за законом до Сумської міської державної нотаріальної контори. 29 листопада 2023 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Охріменко О.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , та отримала від останньої постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В своїй постанові державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Охріменко О.І. зазначила, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки нотаріусу має бути надано документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно, та з яких буде вбачатися, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя. Додатково має бути подано письмову заяву від імені всіх спадкоємців, що прийняли спадщину та згоду другого з подружжя, що є живим, про визначення у спільній власності частки спадкодавця та щодо видачі у зв`язку з цим свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. І лише після видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та проведення державної реєстрації прав власності, нотаріус зможе видавати свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям. Таким чином, вчинити нотаріальні дії, щодо яких звернулася [PERSON] неможливо, не лише тому, що не надано всю необхідну інформацію та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, але й з огляду на те, що [PERSON] , яка є як іншим з подружжя, що пережила померлого, а також є спадкоємицею, не звертається до державноїнотаріальної контори з письмовими заявами та згодою, що також необхідні для вчинення запитуваних нотаріальних дій. Так, 06 січня 2024 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 (1/4 від 1/3) частку квартири під номером [ADDRESS] , відповідно було зареєстроване і право власності на зазначене майно. Отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на інше спадкове майно позивачка не може з об`єктивних причин, зазначених вище, відповідно до постанови державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Охріменко О.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 4390/02-31 від 29 листопада 2023 року. Посилаючись на вказане, просять визнати квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] ; визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності подружжя на вказану квартиру складала частини цієї квартири; визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на 1/8 частину зазначеної квартири. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 квітня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засіданняна 27 червня 2024 року о 09 год. 00 хв. 27 червня 2024 року протокольною ухвалою суду залучено в якості законного представника малолітньої відповідачки [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] ; витребувано в Сумській міській державній нотаріальній конторі належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; підготовче засідання відкладено до 12 вересня 2024 року, у зв`язку з неявкою відповідачів, відсутністю відомостей про їх належне повідомлення про час та місце розгляду справи та у зв`язку з витребуванням спадкової доказів. 12 вересня 2024 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 23 жовтня 2024 року, у зв`язку з невиконанням ухвали суду щодо витребуванням доказів. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми 23 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу для розгляду по суті\~на 15 год. 30 хв. 19 грудня 2024 року\~з викликом сторін у справі. В зазначене судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду судом повідомлялися належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , згідно якого після розірвання шлюьу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухомого майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05жовтня 2023 року квартира за адресою: [ADDRESS] перебуває у власності [PERSON] (а.с.19-21). Згідно повідомлення Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стануСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) від 02 січня 2024 року на запит адвоката, наявний актовий запис про шлюб № 1132 від 12 вересня 2002 року, складеного відносно [PERSON] , [INFO] , в якому відсутня відмітка про розірвання шлюбу (а.с.22). Після смерті [PERSON] , Сумською міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 70931149, номер у нотаріуса 406/2023, дата реєстрації 13 липня 2023 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с.18,103). Постановою Сумської міської державної нотаріальної контори від 29 листопада 2023 року у зв`язку з письмовим зверненням [PERSON] від 29 листопада 2023 року з проханням оформлення спадщини після померлого24 лютого 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що позивачкою не надано на підтвердження права власності на об`єкт спадкування оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру . У постанові нотаріальної контори вказано про те, що Сумською міською державною нотаріальною конторою було зроблено запит до Департаменту забезпечення ресурсних платежів, щодо отримання інформації на підставі якого документу та чи зареєстрована на ім`я [PERSON] , квартира що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] отримано довідку з Департаментузабезпечення ресурсних платежів від 02 жовтня 2023 року, згідно якої інформація щодо зареєстрованого права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , відсутня. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру зареєстроване за [PERSON] - дружиною померлого. Тобто, нотаріусу має бути надано документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно та з яких буде вбачатися, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя. Додатково має бути подано письмову заяву від імені всіх спадкоємців, що прийнялиспадщину та згоду другого з подружжя, що є живим, про визначення у спільній власності частки спадкодавиці та щодо видачі у зв`язку з цим свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя. І лише після видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та проведення державної реєстрації прав власності, нотаріус зможе видавати свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям. Таким чином, вчинити нотаріальні дії, щодо яких звернулася заявниця неможливо, не лише тому, що не надано всю необхідну інформацію та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, але й з огляду на те, що громадянка [PERSON] , 1978 р.н., яка є як іншим з подружжя, що пережила померлого, а також є спадкоємицею, не звертається до державної нотаріальної контори з письмовими заявами та згодою, що також необхідні для вчинення запитуваних нотаріальних дій (а.с.23-25). Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України, частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено\~статтею 16 ЦК України. Позивачка та її представник обґрунтовують позовні вимоги про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що відсутність визначення часток спадкодавця у праві спільної власності на нерухоме майно позбавляє можливості успадкувати частку квартири після смерті сина позивачки. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом\~статті 392 ЦК України\~право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. Аналогічного за змістом правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження№ 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 61-11210св19 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі№ 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18). З огляду на вказане, вимоги позивачки про визначення частки померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру не відповідають визначеному ст. 16 ЦК України способу захисту та є неефективним. Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення позову в частині визнання квартири спільною сумісною власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , а також визначення частки у праві спільної сумісної власності на цю квартиру за [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка має право на захист своїх порушених прав шляхом подання позову про визнання за нею права власності у порядку спадкування на належну спадкодавцю частку у праві спільної власності на нерухоме майно, а тому в цій частині позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial