Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

19 вересня 2024 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулася [PERSON] (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів. Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи. У позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходів) до досягнення ними повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 03 листопада 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них є діти- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що на даний час у суді перебуває справа про розірвання шлюбу між ними. Позивач стверджує, що відповідач від утримання дітей ухиляється, всі витрати на їх утримання фактично несе позивач. Разом із тим, батько дітей час від часу надає грошову допомогу, але вона не носить систематичного характеру. За наведеного позивач змушена звернутися до суду із даним позовом. Жінка зауважила, що відповідач є фізично здоровою людиною, служить в ЗСУ і отримує грошове утримання, неповнолітніх або непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. Тобто має можливість сплачувати аліменти у більшій сумі ніж мінімальний розмір визначений законом. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. У поданій до суду заяві відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги у повному обсязі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 10:30 год. 28 жовтня 2024 року. 28 жовтня 2024 року у зв`язку з перебуванням судді у відпустці розгляд справи відкладено на 30 грудня 2024 року о 10:15 год. У судове засідання 30 грудня 2024 року сторони не з`явилися. При цьому, позивач подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечила щодо винесення судом рішення. Від відповідач надійшла заява, в якій останній просив суд провести розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 03 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області зроблено відповідний актовий запис №34 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03 листопада 2006 року. Як вбачається із матеріалів справи, сторони у справі є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 червня 2009 року, актовий запис № 1382; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 лютого 2014 року, актовий запис № 1382. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд. Відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття, при цьому розділяючи цей обов`язок з матір`ю, оскільки законодавча вимога передбачає - обов`язок по утриманню дитини обома батьками. Суд враховує, що доказів добровільного надання коштів на утримання дітей та піклування про їх матеріальне забезпечення відповідач суду не надав. Враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачем позову у повному обсязі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов слід задоволити у повному обсязі. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Розподіл судових витрат між сторонами. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved