Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

13.12.2024 АТ «Сумигаз» звернулося до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що 14.05.2018 останній був прийнятий на роботу до Служби експлуатації систем газопостачання Управління експлуатації АТ «Сумигаз». 01.05.2022 [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією, у зв`язку з чим наказом товариства його увільнено від роботи з вказаної дати зі збереженням місця роботи та середнього заробітку. Законом України №2352-ІХ були внесені зміни до ст. 119 КЗпП України та вилучено вказівку про збереження за мобілізованими працівниками середнього заробітку. З 19.07.2022 товариством було прийнято рішення підтримувати працівників, які призвані на військову службу, шляхом виплати їм щомісячної матеріальної допомоги. З моменту призову [PERSON] на військову службу він табелювався на роботі як такий, що був мобілізований. 24.04.2024 від останнього надійшла заява про готовність приступити до виконання посадових обов`язків у зв`язку зі звільненням у запас зі Збройних Сил України з 21.07.2023. У цей же день він надав пояснювальну записку про те, що після звільнення 21.07.2023 у запас він допомагав дружині по догляду за дітьми. У зв`язку вказаними обставинами в табелі за період з липня 2023 по квітень 2024 були внесені зміни щодо причини відсутності [PERSON] , а саме: з «мобілізований» - що давало право на отримання матеріальної допомоги, на «інша» - що дає право тільки на збереження робочого місця. Оскільки відповідач своєчасно не повідомив товариство про свою демобілізацію, у період з 24.07.2023 по 31.10.2023 йому було нараховано 29104 грн 32 коп. матеріальної допомоги. Після остаточного розрахунку при звільненні [PERSON] залишок надлишково сплаченої матеріальної допомоги складає 16325 грн 04 коп. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь товариства вказану суму, а також 3% річних за період з 01.05.2024 по 12.12.2024 у сумі 302 грн 41 коп. та інфляційні втрати за період з травня по листопад 2024 року в розмірі 1453 грн 26 коп. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 20.12.2024 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача АТ «Сумигаз» - адвокат Юрченко І.М. не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 28). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті судової влади відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а. с. 16, 19). У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 14.05.2018 [PERSON] прийнятий на роботу до Служби експлуатації систем газопостачання Управління експлуатації ПАТ «Сумигаз» на посаду слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів 2 розряду. Згідно з витягом з наказу начальника [INFO] від 01.05.2022 останній був призваний на військову службу за мобілізацією 01.05.2022. 01.05.2022 головою Правління АТ «Сумигаз» прийнято наказ №384к про увільнення [PERSON] від роботи з 01.05.2022 у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, але не довше ніж до закінчення особливого періоду або до дня фактичного звільнення з військової служби, зі збереженням за ним на цей період місця роботи (посади) та оплатою робочих днів відсутності за середнім заробітком. 19.07.2022 головою Правління АТ «Сумигаз» прийнято наказ №771-к про нарахування та виплату з 19.07.2022 матеріальної допомоги в розмірі середнього заробітку працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб з числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення. Розмір середнього заробітку наказано розраховувати із заробітку за 2 останні місяці, що передують місяцю призову працівника. 25.10.2023 Правлінням АТ «Сумигаз» прийняте рішення (протокол засідання правління №25/10-2023) про зміну в листопаді 2023 року розміру матеріальної допомоги працівникам, які прийняті (призвані) на військову службу, визначену наказом по товариству від 19.07.2023 №771-к, із середнього заробітку на одну мінімальну заробітну плату, яка встановлена в Україні на 01.11.2023; нарахування та виплату матеріальної допомоги працівникам, які прийняті (призвані) на військову службу, за листопад 2023 року за наявності фінансової можливості; у подальшому нараховування та виплату матеріальної допомоги мобілізованим працівникам проводити за окремим рішенням Правління, враховуючи фінансовий стан товариства. 15.11.2023 Правлінням АТ «Сумигаз» прийняте рішення (протокол засідання правління №15/11-2023) про припинення виплати матеріальної допомоги працівникам, які прийняті (призвані) на військову службу, починаючи з листопада 2023 року. Також судом встановлено, що 24.04.2024 [PERSON] звернувся до АТ «Сумигаз» із заявою про готовність приступити до виконання своїх обов`язків на посаді, яку він займав у товаристві з 25.04.2024. 24.04.2024 [PERSON] надав АТ «Сумигаз» письмові пояснення, в яких повідомив, що після виходу в запас Збройних Сил України з 21.07.2023 він перебував разом зі своєю родиною через непрацюючі дошкільні заклади, допомагав дружині після народження третьої дитини. Звільнення [PERSON] в запас Збройних Сил України 21.07.2023 підтверджується записом у його військовому квитку. 25.04.2024 в. о. голови Правління АТ «Сумигаз» прийнято наказ №92к про визнання з поважних причин відсутності на робочому місці [PERSON] з 25.07.2023 по 24.04.2024, внесення змін до табелів обліку робочого часу за період відсутності [PERSON] , здійснення розрахунку надлишково сплаченої матеріальної допомоги згідно з даними коригуючих табелів обліку робочого часу за період з липня 2023 року по квітень 2024 року включно. Наказано [PERSON] внести на розрахунковий рахунок АТ «Сумигаз» надлишкового отримані кошти до 30.04.2024. Із зазначеним наказом [PERSON] був ознайомлений 25.04.2024. На підставі вказаного наказу були внесені зміни в табель обліку робочого часу [PERSON] та в період з 21.07.2023 по 30.04.2024 причиною відсутності його на роботі позначено «НЗ», тобто відсутність з нез`ясованих причин. 30.04.2024 в. о. голови Правління АТ «Сумигаз» прийнято наказ №109к про звільнення [PERSON] з роботи за власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП України. Як вбачається з розрахункового листа заробітної плати [PERSON] за квітень 2024 року після остаточного розрахунку при звільненні його заборгованість перед товариством за надлишково отриманими в період з 24.07.2023 по 31.10.2023 коштами у виді середнього заробітку склала 16325 грн 04 коп. 16.10.2024 за останнім відомими місцем проживання [PERSON] АТ «Сумигаз» направило лист з вимогою внести на рахунок товариства надлишково отримані кошти в сумі 16325 грн 04 коп. До цього часу кошти товариству [PERSON] не повернув. Відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП України, у редакції, яка діяла на час мобілізації [PERSON] до Збройних Сил України, а саме: станом на 01.05.2022 за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Законом України від 01.07.2022 № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав законної сили 19.07.2022, до ч. 3 ст. 119 КЗпП України внесені зміни, а саме: слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада». Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (зі змінами, внесеними Законом від 01.07.2022 року №2352-IX) на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України. Таким чином, з набранням чинності Закону №2352-IX відбулись зміни в регулюванні трудових відносин за участі працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб з числа резервістів в особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом (тобто з 19.07.2022) роботодавець звільнений від обов`язку збереження середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу, зі збереженням за цими працівниками лише місця роботи і посади. Відтак, обов`язок роботодавця щодо збереження за такими категоріями працівників середнього заробітку передбачався включно до дня, що передує дню набранням чинності цим Законом. З 19.07.2022 правові підстави для збереження середнього заробітку за таким працівником відсутні. Саме такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №235/343/23, від 18.12.2023 у справі №449/990/22. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, допомоги, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, недобросовісна поведінка відповідача, яка виразилася в тому, що він не повідомив роботодавця про свою демобілізацію, призвела до того, що в період з 21.07.2023 до листопада 2023 року він отримував матеріальну допомогу товариства мобілізованим працівникам, не маючи на це підстави. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з правового висновку, викладеного в п. 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/10156/17, стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, у тому числі в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей. Враховуючи викладене, з [PERSON] на користь АТ «Сумигаз» необхідно стягнути 16325 грн 04 коп. надлишково сплаченої матеріальної допомоги, а також інфляційні втрати за період з травня по листопад 2024 року в сумі 1453 грн 26 коп., 3% річних за період з 01.05.2024 по 12.12.2024 у сумі 302 грн 41 коп. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути 2422 грн 40 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved