Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Акціонерне товариство «РВС Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 листопада 2020 року між АТ «РВС Банк» та [PERSON] була укладена заява-договір № 0069265 про надання банківської послуги (платіжні картки), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Укладення договору шляхом акцептування оферти іншої сторони, в тому числі, шляхом приєднання сторони договору до запропонованого іншою стороною договору, передбачена статтями 634, 640, 641 ЦК України. Підписанням вищезазначеної заяви [PERSON] акцептував публічну пропозицію банку щодо укладення договору (оферту) та уклав таким чином з AT «РВС Банк» договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, зміст якого викладений у заяві-договорі, публічній пропозиції AT «РВС Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Тарифах банку, що розміщені на сайті банку. Крім того, підписанням заяви [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з інформацією, що міститься в Тарифах банку та Правилах користування платіжними картками AT «РВС Банк», що є складовою частиною публічної пропозиції AT «РВС Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Згідно з паспортом споживчого кредиту від 10.11.2020 року своїм підписом [PERSON] письмово підтвердив, по-перше, отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надану, виходячи з обраних умов кредитування, по-друге, отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної ситуації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за договором. Відповідно до договору про комплексне обслуговування фізичних осіб, кредит становить 15 151,52 грн. строком на 12 місяців; процентна ставка за користування кредитним лімітом - 18 % річних. Кредит надається клієнту на споживчі потреби, спосіб видачі - переказ на карткові рахунок клієнта № [NUMBER] . AT «РВС Банк» виконало свої зобов`язання та надало відповідачу кредит у розмірі 15151,52 грн. строком на 12 місяців. Відповідач, у свою чергу, неналежним чином виконував кредитні зобов`язання, внаслідок чого станом на 03.10.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 13503,70 грн., яка складається з 7923,18 грн. - основної заборгованості за кредитом; 1035,04 грн. - заборгованості за процентами; 4 545,48грн.- заборгованість за комісією. Посилаючись на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, банк просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 13503,70 грн., яка складається з 7923,18 грн. - основної заборгованості за кредитом; 1035,04 грн. - заборгованості за процентами; 4 545,48грн.- заборгованість за комісією. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; в матеріалах справи наявна заява з проханням розгляд справи здійснювати без його участі, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Суд установив, що 10.11.2020 року між АТ «РВС Банк» та [PERSON] укладена заява-договір № 0069265 про надання банківської послуги (платіжні картки), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Підписанням вищезазначеної заяви-договору [PERSON] акцептував Публічну пропозицію банку щодо укладення договору (оферту) та уклала, таким чином, з АТ «РВС Банк» договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, зміст якого викладений у заяві-договорі, Публічній пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та тарифах банку, що розміщені на сайті банку. Відповідно до частин 1, 2, 6, 10 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Як вбачається з паспорту споживчого кредиту від 10.11.2020 року своїм підписом [PERSON] письмово підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надану, виходячи з обраних умов кредитування, а також, отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано Договір до потреб [PERSON] та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної ситуації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для відповідача, в тому числі в разі невиконання останнім зобов`язань за договором. Крім того, підписанням заяви-договору відповідач надала підтвердження, що ознайомлений із інформацією, що міститься в тарифах банку та Правилах користування платіжними картками АТ «РВС Банк», що є складовою частиною Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов договору про комплексне обслуговування фізичних осіб кредит становить 15 151,52 грн. строком на 12 місяців; процентна ставка за користування кредитним лімітом - 18 % річних. Кредит надається клієнту на споживчі потреби, спосіб видачі - переказ на карткові рахунок клієнта № [NUMBER] . AT «РВС Банк» виконало свої зобов`язання та надало відповідачу кредит у розмірі 15151,52 грн строком на 12 місяців. Відповідач, у свою чергу, належним чином не виконував кредитні зобов`язання, внаслідок чого станом на 03.10.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 13503,70 грн., яка складається з 7923,18 грн. - основної заборгованості за кредитом; 1035,04 грн. - заборгованості за процентами; 4 545,48грн.- заборгованість за комісією. Відповідач не надав суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 зроблено висновок про те, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Положеннями статті 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно розрахунку банку, у зв`язку з порушенням умов договору про надання банківської послуги, заборгованість відповідача перед АТ «РВС Банк» становить 13503,70 грн основної заборгованості за кредитом. Вказана сума боржником не спростована. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що зазначені вимоги є підставними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З матеріалі справи вбачається, що АТ «РВС Банк» та [PERSON] погодили умови кредитного договору щодо розміру кредиту, мети та строку кредитування, про сплату процентів за користування кредитними коштами. Суд також установив, що сторонами було визначено строк кредитування 12 місяців. За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (статті 598, 599 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частини 1, 4 статті 631 ЦК України). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «РВС Банк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується з тим, що банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати процентів. Згідно розрахунку, наданого банком, у зв`язку з порушенням умов кредитного договору заборгованість відповідача за відсотками становить 66 289,00 грн. Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов вищезазначеного договору. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з викладених вище підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved