Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 22.10.2024 надійшла позовна заява від ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданого позову ТОВ «Бізнес Позика» зазначено про те, що 04.04.2023 між ним та відповідачкою укладено Договір № 463035-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов Договору кредиту, позикодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.16395 процентів за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав, та надав відповідачці грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківську картку № [NUMBER] . Позивач зазначає, що до теперішнього часу відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором № 463035-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відтак, у останньої станом на 02.10.2024 утворилась заборгованість за Договором № 463035-КС-001 про надання кредиту в розмірі 28460,40 грн, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 10000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 17844,40 грн; суми прострочених платежів за комісією 616,00 грн. Позивач стверджує, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача і, відповідно, причиною звернення ТОВ «Бізнес Позика» за захистом своїх прав до суду. Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримав, у випадку неявки відповідача у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, правом на подання відзиву не скористалася. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 25.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Ухвалою суду від 28.11.2024 клопотання представника позивача задоволено та ухвалено витребувати у АТ КБ\~«Приватбанк» документи на підтвердження факту випуску банківської картки на ім`я [PERSON] та виписки про рух коштів по відповідному рахунку. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому, суд бере до уваги позицію Верхового Суду, сформульовану у постанові КЦС ВС від 24.10.2024 по справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23) згідно якої, якщо сторони, представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 15.01.2025 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» 04.04.2023 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 463035-КС-001 про надання кредиту, яка прийнята відповідачкою шляхом підписання 04.04.2023 акцепту пропозиції (оферти) щодо укладення Договору № 463035-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Відтак, 04.04.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою укладено Договір № 463035-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до п. 2.1. вказаного Договору кредиту ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.16395 процентів за кожен день користування Кредитом (п. 2.4. Договору). Строк кредитування сторони погодили до 25.07.2023 (п. 2.7. Договору). Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Вказаний Договір підписано [PERSON] шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-2166 (п. 8 Договору). Також, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-8545 [PERSON] 04.04.2023 підписано Паспорт споживчого кредиту до Договору з аналогічними умовами. Вказане свідчить, що умови кредитування ТОВ «Бізнес Позика» погодженні відповідачкою у повному обсязі без будь-яких застережень чи заперечень. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. шляхом перерахування на її банківську картку № [NUMBER] , зазначену у п. 8 Договору, належність якої відповідачці підтверджується Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 31.12.2024. Факт зарахування коштів у розмірі 10000,00 грн на банківську картку № [NUMBER] підтверджується довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 89/10 від 02.10.2024 про зарахування платежів [PERSON] у розмірі 10000,00 грн. Кредитні кошти перебували у користуванні відповідачки, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] за період з 04.04.2023 по 25.07.2023. [PERSON] зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними відповідно до умов Договору, але в процесі користування кредитними коштами остання у порушення умов Договору не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Відтак, у відповідачки перед позивачем утворилась заборгованість, що, як вбачається із наданого позивачем розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 463035-КС-001, нараховану за період з дати укладення договору 04.04.2023 по 02.10.2024 (із нарахуванням заборгованості по відсоткам в межах строку кредитування до 25.07.2023) та склала у загальному 28460,40 грн, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 10000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 17844,40 грн; суми прострочених платежів за комісією 616,00 грн. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 04.04.2023 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та акцепту пропозиції між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено кредитний договір № 463035-КС-001, який підписано відповідачкою електронним підписом через використання одноразового ідентифікатора у визначеному Законом України «Про електронну комерцію» порядку. Підсипанням Договору та додаткової угоди до нього сторонами визначено та погоджено розмір кредиту, строк кредитування, розмір відсоткової ставки та комісійних платежів, періоди здійснення обов`язкових платежів, а також суми платежів у них. Положення Договору відповідають законодавчо закріпленим вимогам, що ставляться до договорів споживчого кредитування в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» із внесеними змінами. За вказаним договором позичальниця отримала доступ до кредитних коштів, які були перераховані на її картковий рахунок та перебували у її користуванні, що підтверджено довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 89/10 від 02.10.2024, а також випискою по рахунку [PERSON] за період з 04.04.2023 по 25.07.2023. Окрім того, відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 463035-КС-001 відповідачка на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 2 630,00 грн. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд у пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), в якому зазначено про те, що неможна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Разом з тим, відповідачкою порушено погоджені умови Договору, внаслідок чого, як вбачається із наданого позивачем розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 463035-КС-001, нараховану за період з дати укладення договору 04.04.2023 по 02.10.2024 (із нарахуванням заборгованості по відсоткам в межах строку кредитування до 25.07.2023) у останньої перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 28460,40 грн, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 10000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 17844,40 грн; суми прострочених платежів за комісією 616,00 грн. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Зазначений висновок, викладено у постановах Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц, від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21, від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц. Тобто, виписки за картковими рахунками є належними доказами виконання кредитором свого обов`язку щодо передачі грошових коштів позичальнику на виконання умов договору кредитування, а також, у подальшому, підтвердженням прострочення виконання обов`язків з боку позичальника щодо повернення грошових коштів та сплати процентів за користування ними. Окрім того, суд звертає увагу, що розрахунок заборгованості по кредитному договору № 463035-КС-001 від 04.04.2023, наданий позивачем, відповідає вимогам до первинних документів, що підтверджують наявність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Бізнес Позика». Вказаний розрахунок заборгованості є офіційним документом, що виготовляється уповноваженим працівником Банку у ліцензованому програмному забезпеченні, у якому вбачаються усі наявні на рахунку Клієнта кошти та фіксується їх розподіл на погашення заборгованості. Наданий розрахунок підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових зазначеної заборгованості за кредитом. Вказана позиція прослідковується у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, а саме вказується на те, що наданий банком розрахунок заборгованості с належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Отже, розрахунок заборгованості є актуальним, а також належним доказом що підтверджує наявність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Бізнес Позика». При цьому, відповідачкою суду не надано контррозрахунок заборгованості чи підтверджень сплати нею утвореної заборгованості за кредитним договором. Відтак, вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору від 04.04.2023 та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним із [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позову у повному обсязі. Відповідачкою суду не надано будь-яких доказів на спростування достовірності наданого фінансовою установою розрахунку або помилковості обрахованої заборгованості за тілом кредиту та простроченими процентами, яка підтверджується наданими позивачем доказами. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами перед судом доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із [PERSON] , а тому з останньої на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 463035-КС-001 від 04.04.2023, яка в сукупному розмірі складає 28460,40 грн, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 10000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 17844,40 грн; суми прострочених платежів за комісією 616,00 грн. Розподіл судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду ТОВ «Бізнес Позика» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки позов ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] задоволено повністю, з останньої на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у повному розмірі, а саме 2422,40грн.

Outcome: approved