Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 15 грудня 2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що сімейне життя не склалось, приблизно рік тому стосунки погіршилися, через різні погляди на життя, різні характери, шлюбно-сімейних відносин не має, подружжя не веде спільне господарство, не мають єдиного сімейного бюджету, оскільки вже більше ніж півроку не проживають однією сім`єю. Сім`я розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Примирення та збереження сім`ї не можливо і не є доцільним. Позивач зазначив, що рішення про розірвання шлюбу усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. 22.10.2024 року на підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями зазначена справа надійшла в провадження судді Шамраєва М.Є. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.11.2024 року вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про визнання позовних вимог, просила розглядати справу за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 15.12.2012 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, було внесено актовий запис № 1792. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З доводів позивача, викладених у позовній заяві, випливає, що спільне життя у них з відповідачем не склалось, примирення між ними неможливе. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя. При цьому, статтею 111 Сімейного кодексу України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, яка визначає підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення\~ст. 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім`ї виключається, тому шлюб між ними має бути розірваний. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved