Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

13 серпня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Євро-реконструкція" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/15721/24 між суддями від 14 серпня 2024 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справу було передано судді 15 серпня 2024 року. 21 серпня 2024 року до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва надійшла інформація стосовно зареєстрованого місця проживання відповідачів. Ухвалою суду від 27 серпня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 05 вересня 2024 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків та позовна заява у новій редакції, відповідно до змісту якої позивач зазначає, що у зв`язку із несплатою відповідачами коштів по наданню послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою їх місця проживання: [ADDRESS] , у них виникла заборгованість, яка із врахуванням 3% річних від розміру заборгованості та інфляційної складової боргу складає 45 431, 18 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 14 жовтня 2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Менько Д.Д. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник зазначив наступне.В період виникнення заборгованості відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживав, оскільки з 2015 року вибув на постійне проживання за адресою: [ADDRESS] , який належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину (копія додається), виданого 06 грудня 2013 року приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Білашенко Л.В. в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Факт не проживання відповідача [PERSON] з 2015 року за адресою: [ADDRESS] , проживання із зазначеного часу за адресою: [ADDRESS] , а відтак і не користування послугами, які надає позивач, підтверджується довідкою, виданою Хоминцівським старостатом Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області 28.11.2024 року № 279, яка долучена до відзиву на позов. Крім того, станом на даний час відповідач [PERSON] не лише проживає, а й зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Представник відповідача зазначає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Враховуючи, що відповідач [PERSON] з 2015 року за адресою: [ADDRESS] , не проживає, із зазначеного часу не є споживачем послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії, гарячого водопостачання, відсутні правові підстави для стягнення з нього заборгованості з оплати вказаних послуг з січня 2016 року та з гарячого водопостачання за період з березня 2021 року, компенсаційних виплат згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України (3% річних та інфляційні втрати), а відтак і задоволення позову в цій частині. Представник відповідача вважає, що у даному випадку задоволенню підлягають позовні вимоги лише в частині солідарного стягнення боргу, 3% річних та інфляційні втрат з [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, представник відповідача зазначив, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини 1, 5 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. У частині 1 статті 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважаться, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії, починаючи з січня 2016 року по 01 червня 2024 року, а з позовом звернувся до суду лише 13 серпня 2024 року. Відповідач [PERSON] жодного платежу з оплати житлово-комунальних послуг з 2015 року не здійснював. Отже, позивачем пропущено позовну давність щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги до 13.08.2021. З огляду на те, що Закон України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, - набув чинності 02 квітня 2020 року, то відповідач [PERSON] заявляє про застосування наслідків спливу позовної давності з урахуванням положень вищенаведеного законодавства, а тому заборгованість слід рахувати з квітня 2020 року. Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості за спожиті до 01 квітня 2020 року послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском позовної давності. Отже, стягненню солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії за період з квітня 2020 по червень 2024 року. Загалом, представник відповідач просив суд відмовити в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Євро-Реконструкція» про стягнення з [PERSON] заборгованості за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та за послугу постачання гарячої води. 21 жовтня 2024 року до суду від ТОВ «Євро-Реконструкція» надійшла відповідь на відзив відповідача [PERSON] , у якому представник позивача зазначив наступне. У період виникнення заборгованості за надані послуги, місце постійного проживання відповідачів у квартирі підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з реєстру територіальної громади м. Києва, а відповідно дані особи є споживачами наданих до квартири послуг та належними співвідповідачами у справі. Проживання у іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих комунальних послуг. ТОВ «Євро-Реконструкція» щомісячно, починаючи з липня 2014 року, на адресу усіх споживачів направляє квитанції, в яких крім відомостей про надані послуги та нараховані за надані послуги кошти, зазначається кількість осіб, що проживають у квартирі, порядок нарахування коштів за гаряче водопостачання (по лічильнику чи по нормі споживання на кількість проживаючих осіб) існуючий розмір боргу, у разі його наявності, а також постійно повідомляється про те, що показання квартирних засобів обліку щомісяця мають зніматися споживачами та надаватися виконавцю послуг, із зазначенням номерів телефонів, електронних адрес та наявних сервісів, за допомогою яких здійснюється зв`язок з теплопостачальною організацією. У разі ненадання показань, нарахування виконуються за показаннями будинкового вузла обліку або нормами споживання. Відповідачі, із заявами щодо незгоди з приводу розміру нарахованих їм згідно направлених квитанцій коштів за надані послуги до позивача не зверталися, а відповідно визнавали факт спожитих ними послуг з урахуванням зроблених позивачем нарахувань. Обов`язку періодичної перевірки кількості осіб, які мають зареєстроване місце проживання у квартирі або кількість фактично проживаючих осіб, у виконавця немає, плата за надані послуги нараховується у відповідності до достовірних відомостей, наданих споживачем. Доказів того, що відповідачі, до моменту подання позовної заяви до суду звертались до ТОВ «Євро-Реконструкція» з повідомленням про перерахунок вартості наданих послуг на підставі індивідуальних показників засобу обліку чи про зміну кількості зареєстрованих чи фактично проживаючих осіб у квартирі, відповідачами не надано. На підставі заяви споживача із підтверджуючими документами про зміну фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача та користуються послугою, виконавцем послуг вносяться відповідні зміни до договору та системи розподілу загальних обсягів спожитих послуг між споживачами багатоквартирного будинку. В зв`язку із порушенням споживачем вимог нормативно-правових актів в частині зобов`язань споживача інформувати виконавця в місячний термін про зміну фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача та користуються послугою, у виконавця відсутні правові підстави для проведення перерахунку обсягів наданих послуг та розміру плати за надані послуги споживачу в попередніх періодах. Плата за надані послуги з централізованого палення справляється з розрахунку за 1 кв. метр опалюваної площі квартири. Таким чином, плата за послуги з постачання теплової енергії справляється у залежності від опалювальної площі квартири і не залежить від проживання у ній людей. Відповідачі не зверталися до позивача з відповідними документами, які підтверджують тимчасове непроживання певних споживачів за місцем реєстрації. Щодо заявленої відповідачем заяви про застосування позовної давності, позивач зазначає наступне. Відповідачі своєчасно з грудня 2015 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з березня 2021 року не вносили плату за послуги з постачання гарячої води в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01 червня 2024 року в розмірі 37 559,53 грн. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 2, 3 ст. 263 ЦК України у разі виникнення обставин для зупинення перебіг позовної давності, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебігу позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовні давності, до нового строку не зараховується. Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантин; встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. З метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороб COVID-19 Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 був введений карантин (дата набрання чинності 12.03.2020), дія якого неодноразово продовжувалась відповідним постановами КМ України до 30.06.2023. Отже, починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусноїхвороби (COVID-19)». Так, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону № 3450-ІХ від 08.11.2023) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. У зв`язку з військовою агресією проти України указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України запроваджено правовий режим воєнного стану з 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалась відповідними указами Президента України, крайнім з яких є указ Президента України від 23.07.2024 року №469/2024, що затверджено Законом №3891 -IX від 23.07.2024, який продовжує дію воєнного стану до 10.11.2024. Отже,

Outcome: partial