Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

11.09.2024 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Ідея Банк» (надалі АТ "Ідея Банк") до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 92459,95 грн., а також судових витрат у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача вказує, що 13.02.2020 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування № Р20.00407.006357905, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 65 600 грн., зі сплатою 15 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 10.07.2024 утворилась заборгованість в розмірі 92459,95 грн, з яких: прострочений борг 54672,18 грн.; прострочені проценти 15484,67 грн та прострочена плата за обслуговування кредиту 22303,1 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 25.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, натомість надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та в разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду справи, зокрема розміщенням оголошення на офіційному сайті Судової Влади, однак у судове засідання не з`явився, заяв, клопотань до суду не направляв, правом на подання відзиву не скористався. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280,281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.02.2020, згідно Публічної пропозиції АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, між АТ «Ідея Банк», в особі уповноваженого працівника з однієї сторони, Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (страховий агент) в особі уповноваженого представника, з другої сторони та [PERSON] , з третьої сторони, укладено Договір кредиту та страхування № Р20.00407.006357905, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 65 600 грн, зі сплатою 15 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с. 15-18). Відповідно до п.1.7.1-1.7.2 вищевказаного договору банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 19578,37 грн на рахунок позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк» та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 6002,82 грн згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п.2 цього договору. Спосіб оплати переказ коштів на рахунок ПрАТ «СК «Уніка життя»» в АТ «Ідея Банк» [NUMBER] , через транзитний рахунок, відкритий АТ «Ідея Банк». Згідно п.1.5 договору під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку 1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно з діючими Тарифами Банку. Тарифи Банку є невід`ємною частиною Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та розміщені на веб-сайті Банку: https://ideabank.ua. Згідно п. 1.6 строк дії договору до 13.02.2023 року. Пунктом 3.1 вказаного договору вбачається, що підписанням договору кредиту та страхування № Р20.00407.006357905 від 13.02.2020 Позичальник акцептує Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО та Публічну оферту на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку, які зберігаються на офіційному сайті Банку. Підтверджує, що в день укладення даного Договору у відділені Банку або Кредитного посередника, за його вибором, йому надано ДКБОФО та Тарифи, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Пунктом 4 договору передбачено, що сторони дійшли згоди про те, що в Додатку 1, що є невід`ємною частиною договору зрозуміло та доступно викладено: детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки, графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за договором. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами №5510644 від 13.02.2020, №5510650 від 13.02.2020, №5510646 від 13.02.2020, №5510651 від 13.02.2020, № 5510652 від 13.02.2020 (а.с. 17-18). Судом також встановлено, що відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, у зв`язку з чим сума заборгованості станом на 10.07.2024 утворилась в розмірі 92459,95 грн, з яких: прострочений борг 54672,18 грн.; прострочені проценти 15484,67 грн; прострочена плата за обслуговування кредиту 22303,1 грн.. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку та довідкою-розрахунком заборгованості. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 07.05.2024 на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань (а.с.23). До матеріалів справи долучено довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Р20.00407.006357905 станом на 10.07.2024, з якого вбачається, що загальна кредитна заборгованість становить 92 459,95 грн, з яких: прострочений борг 54 672,18 грн.; прострочені відсотки 15 484,67 грн; прострочена плата за обслуговування кредиту 22 303,1 грн. (а.с.22). Пункт 3.2. договору вбачається, що клієнт погоджується з тим, що ДКБОФО, тарифи, паспорт споживача, є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх умови. Відповідно до п.п.9.8.2, п.9.8 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за користування кредитом позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку за Договором кредиту, що включає в себе: -надання інформації за рахунками позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в Контакт-центрі Банку, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за Договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; -надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; -опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також, згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник (у даному випадку - відповідач) вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 статті ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Зі змісту вказаної норми вбачається, що суд вирішуючи спір, не вправі допускати неправильного застосування норм матеріального права - незалежно від того, чи міститься посилання на таке неправильне застосування норм матеріального права в доводах сторін спору. Це не суперечить засадам змагальності сторін, оскільки даний принцип полягає у прояві в змагальності формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі , та забезпечує повноту досліджень обставин справи. Правова позиція про те, що умова кредитного договору в частині встановлення платежу за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами - є нікчемною та не потребує визнанню недійсною, викладена у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 708/195/19 (провадження № 61-1789св19) та 01.04.2020 року у справі №583/3343/19 (провадження №61-22778св 19), та у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке. Позивач, всупереч ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», згідно якої надання інформації щодо кредиту відповідача має бути безоплатна, позивачем в п.п.9.8.2, п.9.8 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який відповідно п.3.2 Договору кредиту та страхування № Р20.00407.006357905 є невід`ємною складовою цього договору, було встановлено плату за надання такої інформації та останній просив стягнути з відповідача 22 303,1 грн. простроченої плати за обслуговування кредиту. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватись будь - якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Так як надання фінансового інструменту є фактично надання кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюються при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором , тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту - позичальнику. Враховуючи наведене, АТ «Ідея Банк» не мало права встановлювати такий платіж за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, З огляду на це позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати простроченої плати за обслуговування кредиту, є необґрунтованою і в цій частині не підлягає задоволенню. Однак, у частині стягнення простроченого боргу та прострочених відсотків, позовні вимоги АТ «Ідея Банк» знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому їх слід задовольнити. Крім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивача судові витрати понесені останнім на оплату судового збору, але пропорційно до розміру задоволених позовних вимогу сумі 2297,59 грн.

Outcome: partial