Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 травня 2024 року Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані: [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00045801562 від 03.07.2024 державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , здійснена на підставі актового запису про шлюб № 1145 від 10.09.2014 року, складеного Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Згідно з висновком про біологічне батьківство № MGU 0727 від 11.07.2024 року, складеного ТОВ «Генкод Діагностик», вбачається, що ймовірність біологічного батьківства донора зразка маркованого « [PERSON] » щодо донора зразка маркованого « [PERSON] » становить 99,9999877421. Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.03.2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.09.2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1145, розірвано. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивач та [PERSON] її сусіди. [PERSON] вона не знає. З позивачем знайома з серпня 2022 року. Позивач з [PERSON] та її сином [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] , а квартира свідка розташована поруч. Свідок зазначила, що у позивача та [PERSON] є спільна донька [PERSON] . Під час вагітності [PERSON] , позивач піклувався про неї. [PERSON] визнає своєю дитиною [PERSON] , проводив з нею час, гуляв з візочком. До спільного проживання з позивачем, [PERSON] проживала одна з сином. Чи була [PERSON] офіційно одружена, вона не знає. [PERSON] знає більше 20 років. З батьком сина [PERSON] не перебувала у шлюбі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з березня 2023 року по липень 2023 року працювала разом з позивачем та відповідачем-2 у одній бригаді, двірником. Свідок зазначила, що вони проживали разом у цивільному шлюбі, як чоловік та дружина. У січні 2024 року народилася їх спільна донька [PERSON] . Позивач був дуже радий народженню доньки. Потім свідок працювала прибиральницею у супермаркеті «Клас», куди часто заходили позивач з [PERSON] . [PERSON] відноситься до [PERSON] як до своєї дитини. Інших чоловіків у [PERSON] не було. Вона їх завжди бачила вдвох. Спочатку свідок думала, що позивач з [PERSON] є чоловіком та дружиною офіційно, а потім дізналася, що вони проживають у цивільному шлюбі. Стосунки з [PERSON] підтримувала, але в гості до них не ходила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У відповідності до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (ч. 1 ст. 122 СК України). Згідно зі ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1)за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до положень ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про\~визнання батьківства\~може бути\~пред`явлений\~особою,\~яка вважає\~себе батьком\~дитини. (ч. 3 ст. 128 СК України). Згідно зі ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. З наведеного можна зробити висновок, що підставою для виключення з актового запису про народження дитини відомостей про особу як батька дитини є доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved