Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом у якому посилаються на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно яке складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 5122382200:02:001:0155, площею 0,2216, га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 396161; земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства на території Мирнівської сільської ради загальною площею 1,00 га відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ОД № 018647. За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів все належне майно позивачці. Позивачка спадщину після смерті спадкодавця прийняла, проте оригінали правовстановлюючого документа на спадкове майно відсутні. У зв`язку з цим звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . [PERSON] належало на праві власності майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , відповідно до витягу з ДРРП №187477848 від 05.11.2019, земельна ділянка ля будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 5122382200:02:001:0155, площею 0,2216, га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 396161 та витягу з ДРРП № 187472924 від 05.11.2019, та право постійного користування земельною ділянкою для ведення особистого підсобного господарства на території Мирнівської сільської ради загальною площею 1,00 га відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ОД № 018647, виданого 09.08.2001. За життя [PERSON] склав заповіт від 11.02.2020, зареєстрованого в реєстрі за №143,144, яким заповів все своє майно позивачці, що також підтверджується матеріалами спадкової справи №168к/2023. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка спадщину прийняла шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи №168к/2023, проте, зважаючи на відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, звернулася за захистом своїх прав до суду. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц досліджувала питання можливості успадкуваня права постійного користування земельною ділянкою та зробила висновок, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України.\~За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка спадщину після смерті спадкодавця прийняла, є спадкоємцем за заповітом, вищевказане спадкове майно дійсно належало спадкодавцеві. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved