Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні трьох дітей. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що з 27 грудня 2013 року по 27 травня 2021 року він перебував у шлюбі з [PERSON] , та в подальшому шлюб було розірвано на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26.04.2021 у справі №179/447/21. Від сумісного шлюбу з [PERSON] у заявника народилася донька, [PERSON] , [INFO] . 18 травня 2022 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . У шлюбі в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Крім спільної дитини з ними проживають однією сім`єю та вони разом виховують малолітніх дітей дружини від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей, [PERSON] , не приймає участі у житті дітей, ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] , має заборгованість, яка станом на 01.04.2024 становить 245276,95 грн. За період 2019-2024 відділом державної виконавчої служби проводилися ряд заходів для стягнення заборгованості на утримання дітей, зокрема: тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, тимчасове обмеження у праві полювання, тимчасове обмеження боржника у праві користування зброєю, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, звернення стягнення на майно боржника, розшук майна боржника, звернення стягнення на кошти на рахунках боржника, а також оголошено його розшук. Місцезнаходження [PERSON] на даний час невідомо. Дружина заявника - [PERSON] , самостійно утримати дітей не взмозі, оскільки не працює та знаходиться у відпустці по догляду за молодшою дитиною. Заявник отримує достатній дохід, має власне житло та утримує трьох неповнолітніх дітей, а саме дочку від першого шлюбу та двох інших дітей, з якими проживає однією сім`єю. Посилаючись на зазначені обставини та п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізацій підготовку», яким передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває троє та більше дітей віком до 18 років, заявник просить суд встановити факт перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей: пасинка [PERSON] . [INFO] , пасинка [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 29 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено судове засідання. У судовому засіданні заявник та його представник, адвокат Салтисюк Ю.В. підтримали заяву та просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань не подав. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Обставини, викладені в заяві про встановлення факту перебування неповнолітніх дітей на утриманні, підтверджує та підтримує в повному обсязі. Просить заяву [PERSON] задовольнити (а.с.97). Представник [INFO] - [PERSON]. у судове засідання не з`явилася, подала письмові пояснення, в яких просила розглянути справу у її відсутність та відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що встановлення факту перебування дітей на утриманні заявника за своїми наслідками призведе до публічно-правових відносин заявника з державою. Встановлення цього факту не пов`язане з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням (а.с.74-76). Суд, заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються в тому числі справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини записана [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Чернечинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 210.07.2014 (а.с.17). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2021 року у справі №179/447/21 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 27 грудня 2013 року виконкомом Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис за №04 (а.с.34-35). 18 травня 2021 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ у справі №179/513/21 про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.36). Як вбачається з листа начальника Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області від 03.07.2024 №98785, заборгованість по ВП [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №179/513/21 від 01.06.2021, виданого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення щомісячно аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на 01.07.2024 відсутня (а.с.37). Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб від 18.05.2022, виданого Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), 18 травня 2022 року [PERSON] одружився з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини - [PERSON] (а.с.14). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилася донька, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.18). Крім того, [PERSON] має двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками яких записаний [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей (а.с.15-16). 25.03.2019 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області у справі №179/333/19 винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26.02.2019 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.40). 23.09.2019 року державним виконавцем Глобинського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження [NUMBER] про примусове стягнення з [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.41). Заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дітей станом на 01.04.2024 року становить 245276 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та довідкою Глобинського ВДВС ГТУЮ (а.с.45-46). Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 02.05.2024 у справі №527/1175/24 задоволено подання головного державного виконавця Глобинського ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області та оголошено в розшук боржника [PERSON] (а.с.48-50). Заявник [PERSON] має у власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок та витягом з реєстру прав власності нерухомого майна, виданого КП Магдалинівське БТІ від 23.09.2019 року №583 (а.с.19-20). Заявник [PERSON] разом з дружиною, [PERSON] , донькою - [PERSON] , [INFO] , а також синами дружини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані та мешкають за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №41 від 01.07.2024, виданого ЦНАП Чернеччинської сільської ради, актом №264 від 02.07.2024 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (а.с.20-22). У період з березня 2022 року по лютий 2024 року заявник працював в АТ «Укртатнафта», та отримував щомісячно середню заробітну платню в розмірі 23169,20 грн., що підтвержується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків (а.с.23-25). З 01.03.2024 заявник [PERSON] працює трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату у середньому розмірі 9000 грн., що підтверджується довідкою ФОП [PERSON] від 03.07.2024 та відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період (а.с.25-26) Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів за період з 01 квартал 2021 року по 04 квартал 2024 року, з лютого 2021 року по травень 2022 року [PERSON] працювала у ТОВ «Манс Тор» та отримувала заробітну плату у середньому розмірі 4888,42 грн. на місяць, а починаючи з травня 2022 року отримує соціальні виплати у середньому розмірі 2960 грн. на місяць (а.с.28). Заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] мають посвідчення батьків багатодітної сім`ї серії [NUMBER] , виданого Управлінням захисту населення новомосковської РДА 22 травня 2023 року (а.с.30). Як вбачається з довідки Чернеччинського ліцею Чернеччинської сільської ради Дніпропетровської області від 27.06.2024 №62, [PERSON] , 2013 року народження та [PERSON] , 2011 року народження навчаються в Чернеччинському ліцеї Новомосковського району Дніпропетровської області. Вітчим, [PERSON] , приділяє належну увагу дітям, постійно спілкується з педагогами, які навчають учнів, цікавиться шкільним життям дітей (а.с.32). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (сусіди та односельці заявника) підтвердили, що заявник повністю займається матеріальним забезпеченням родини (дружини та трьох дітей). Свідок [PERSON] , який є батьком [PERSON] , пояснив, що [PERSON] має ігрову залежність, аліменти на утримання дітей не сплачує, місце його проживання невідомо. Отже, судом встановлено що заявник [PERSON] є вітчимом [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Статтею 260 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Разом з тим частиною першою статті 268 Сімейного кодексу України встановлено, що мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Отже, виходячи із вказаного припису Закону, вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинка, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин: такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; вітчим може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає за необхідне зазначити, що правовідносини, які включають особисті немайнові та майнові відносини, що виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. При цьому, сімейні відносини, як вид суспільних відносин, складаються із суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, юридичні факти, які поділяються на юридичні дії (спричинення яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини). Отже, вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин: такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; вітчим може надавати матеріальну допомогу. При цьому, ухилення рідного батька від сплати аліментів не є поважними причинами в розумінні ч. 1 ст. 268 СК України, відтак, не спричиняє обов`язку для вітчима з утримання пасинка. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст.155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Частиною 2 ст.157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Тобто, діюче законодавство не передбачає обов`язку інших осіб здійснювати утримання дитини у випадку, якщо батьки не позбавлені батьківських прав. Разом з тим, за ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Отже, у батьків дитини зберігається обов`язок утримання своєї дитини з моменту її народження до досягнення нею повноліття, при чому такий обов`язок не залежить від наявності зареєстрованого шлюбу між батьками, факту позбавлення батьківських прав, визнання батьків недієздатними тощо, а припиняється лише фактом смерті батьків. Натомість в силу ст.268 СК України, у вітчима виникає обов`язок утримувати дітей лише у разі відсутності у нього матері та батька, або вони з поважних причин не можуть надавати належного утримання, що відповідає правовій позиції Верховного суду у постанові від 14.12.2023 року № 160/11228/23. Як вбачається з матеріалів справи, батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , які відповідно до вищенаведених норм права зобов`язані утримувати своїх дітей, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі та проживають разом з дітьми або окремо від них. Заявником не надано суду достатніх та переконливих доказів того, що батьки дітей з поважних причин не можуть надавати дітям належного утримання. Враховуючи ту обставину, що у неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є біологічний батько, який має обов`язок на їх утримання до досягнення ними повноліття, суд дійшов висновку, що утримання цих дітей заявником є виключно його добровільним бажанням, яке не створює і не може породжувати виникнення будь-яких прав та обов`язків щодо утримання (виховання, тощо) неповнолітньої дитини. Вказані обставини виключає можливість встановлення такого юридичного факту, як перебування на утриманні [PERSON] трьох дітей віком до 18-років, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому правові підстави для задоволення заяви відсутні. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed