Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , жителька [ADDRESS] , звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласощі Юкрейн" (місцезнаходження: вул. Височана С., 13 Г м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області), в якому просить постановити рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласощі Юкрейн" від 20.11.2023 р. № 27-К/тр про звільнення [PERSON] з посади директора комерційного в ТОВ "Ласощі Юкрейн"; поновити [PERSON] на посаді директора комерційного в ТОВ "Ласощі Юкрейн", з 20.11.2023 року; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласощі Юкрейн" на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.11.2023 по день поновлення на роботі; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , до 20.11.2023 року працювала на посаді директора комерційного в ТОВ «Ласоші Юкрейн». Наказом директора ТОВ «Ласощі Юкрейн» - Косовець Давидом від 20.11.2023 р. N?27-К/тр її звільнено з посади директора комерційного з 20.11.2023 у зв?язку із прогулом без поважних причин на підставі п.4 ч. 1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Вважає, що при звільненні її з посади відповідачем було грубо порушено вимоги Конституції України та Кодексу законів про працю України, з врахуванням наступного. 1.1. 3 27.10.2023 по 17.11.2023 року вона - [PERSON] перебувала на лікарняному, про що було повідомлено Відповідача. Після виходу з лікарняного, 20.11.2023 року вона прибула на роботу, написала заяву про відпустку, однак воєнізована охорона відмовилася впускати її з тих підстав, що вона звільнена з займаної посади і вона в списку осіб, яких заборонено впускати на територію. Так як заяву про надання відпустки в неї відмовилися взяти, вона того ж дня направила її поштою (докази долучаються). З наказу, отриманого поштою 27.11.2023 (трекінг поштового відправлення додається) дізналася, що підставою для її звільнення стали прогули, що не відповідає дійсності, а є надуманими зі сторони осіб, які на даний час захопили товариство рейдерським способом, здійснюють ним управління, виводять кошти з підприємства, звільнили незаконним способом керівника, а також інших осіб (в тому числі її), які не захотіли стати на їх сторону. На сьогоднішній день зареєстровано кримінальне провадження (копія ухвали суду від 07.12.2023 року долучається). У позовній заяві вказано, що звільнення позивача за пунктом 4 статті 40 КпП України проведено наказом відповідача у зв?язку з прогулами, однак не враховано той факт, що вона не могла бути присутня на робочому місці з поважних причин - перебування на лікарняному, а також не вказано коли мали місце прогули. Зазначено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 К3пП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов?язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Таким чином, у пункті 4 статті 40 К3пП України встановлено право роботодавця обрати стягнення у вигляді звільнення як за скоєння одного прогулу, так і у разі, коли прогули мають тривалий характер. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з?ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними визнаються такі причини, які виключають вину працівника. Пунктом 22 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.92 N? 9 передбачено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з"ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 п. І ст.41 КЗпП чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 К3пП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Звільнення на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов?язків за своєю природою є дисциплінарним стягненням, а тому має проводитись із дотриманням вимог трудового законодавства України щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень. Верховний Суд у складі колегії судів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 11 березня 2020 року по справі N? 459/2618/17 дійшов наступного висновку: «Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно або в цілому). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з?ясувати поважність причини такої відсутності». Відповідно до положень статей 147, 147-1, 149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Дисциплінарні стягнення застосонуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчинсного проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з?ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Законодавством не визначено переліку обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим із поважних причин, тому суд вирішує питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, виходячи з конкретних обставин і враховуючи будь-які докази з числа передбачених ст. 76 ЦПК України. При цьому відсутність працівника на роботі за станом здоров?я може підтверджуватися не лише листком непрацездатності, а й довідкою медичної установи, випискою з медичної карти амбулаторного хворого, а також показаннями свідків чи іншими доказами. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов?язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов?язків; вина працівника; наявність причинного зв?язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов?язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Разом з тим, саме на роботодавця покладається обов?язок доказування фактів вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов?язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що роботодавцем перед застосуванням до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення, яке є крайнім заходом дисциплінарної відповідальності несумлінного працівника, перевірялась та давалась оцінка причинам неявки позивача на роботу у визначені в актах дні. Позивачем повідомлено, що вона сумлінно виконувала свої обов?язки, а акти про нібито вчинені нею прогули зроблені (сфальсифіковані) задніми числами, які їй взагалі не надавалися для ознайомлення. Більше того, відповідач заборонив воєнізованій охороні допускати її на робоче місце. З огляду на те, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді прогулу та порушено процедуру застосування дисциплінарного стягнення, тому спірний наказ від 20.11.2023 №27-К/тр про звільнення позивача із займаної посади директора комерційного за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України незаконним. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Окремо зазначає, що на даний час директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласощі Юкрейн» є громадянин Польщі Давід Косовець , який не знає української мови і фізично не міг підписати наказ про звільнення позивача, завіряти копії документів, оскільки знаходиться у Польщі, а всі дії вчиняються особами, які вчинили рейдерське захоплення товариства. Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу зазначено, що відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв?язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до частини 2 ст.233 КЗпП із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісяний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Відповідач направив [PERSON] копію наказу про звільнення супровідним листом 21.11.2023, який позивач отримала 27.11.2023 (трекінг долучається), тому строк звернення до суду позивачем не пропущений. Судові витрати просить покласти на відповідача. Орієнтована сума витрат, яку очікує понести позивач під час розгляду справи, становить 20000 грн, витрат на правничу допомогу. Крім того, у поданій заяві позивач заявила клопотання про визнання обов`язкової явки директора ТОВ «Ласощі Юкрейн» Давіда Косовця для надання пояснень в судовому засіданні. Також із позовною заявою позивач подала клопотання про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласощі Юкрейн» (78103, Івано-Франківська область, Коломийський район, м.Городенка, вул.Височана С., будинок 13Г, код ЄДРПОУ 41981150) наступні докази: оригінал наказу від 20.11.2023 №27-К/тр; оригінал супровідного листа від 21.11.2023 №66; табель обліку робочого часу за жовтень - листопад 2023 року; оригінал довідки про середньоденну заробітну плату позивача [PERSON] за останні два місяці роботи. Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласощі Юкрейн" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом учасників справи. Судове засідання у справі призначено на 23 січня 2024 року о 11 год. 00 хв. Судове засідання 23.01.2024 відкладено за клопотаннями позивача та представника відповідача до 21.02.2024. 08.02.2024 до суду через систему «Електронний суд» представником відповідача - адвокатом Венгринюк Ю.В. подано відзив на позовну заяву. У поданому відзиві представник просив продовжити процесуальний строк для подання цього відзиву у справі №342/1602/23 на позовну заяву [PERSON] до цього товариства про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У задоволенні позову [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Ласощі Юкрейн» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити у повному обсязі. Вирішити питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи. В обґрунтування відзиву зазначено наступне. Щодо продовження строку для подання відзиву на позовну заяву зазначено, що неможливість вчасного ознайомлення із матеріалами справи №342/1602/23 стало наслідком відсутності можливості формування правової позиції та подання відзиву на позовну заяву. Зважаючи на те, що відзив подано 07.02.2024 р. (на п`ятнадцятий день від дня ознайомлення із матеріалами справи №342/1602/23) із долученням до нього доказів надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, вважають вимоги ч. 4 ст. 178 ЦПК України дотриманими. Беручи до уваги наведені підстави для продовження процесуального строку, а також важливість подання кожним учасником справи письмових заяв по суті справи, оскільки саме на підставі таких заяв та поданих доказів розглядається справа, для недопущення порушення особи на справедливий суд, з метою всесторонності та об`єктивності при розгляді справи №342/1602/23,

Outcome: dismissed