Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

12.09.2024 року до Центрального районного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Арсенал Страхування» до [PERSON] , про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму майнової шкоди в розмірі 44307,06 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування вимог посилається на те, що 15.09.2021 року між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" та ТОВ АТП "Гіпаніс" було укладено договір страхування наземного транспорту №560/21-Тз/М, згідно якого ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Lexus", д.н. [NUMBER] . 18.10.2021 року сталося ДТП за участю автомобіля "Lexus", д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля "Mitsubishi Lancer", д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення порушення ПДР водієм т/з "Mitsubishi Lancer", д.н. [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується постановою Центрального районного суду м. Миколаєва. Відповідно до рахунку ЗВ-0000029 від 20.10.2021 року страховик виплатив страхове відшкодування ТОВ АТП «Гіпаніс» в сумі 44307,06 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Mitsubishi Lancer", д.н. [NUMBER] на момет ДТП не була застрахована ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотньої вимоги до [PERSON] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 16.09.2024 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 16.09.2024 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в тому числі через оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно дост. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.12.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 15.09.2021 року між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" та ТОВ АТП "Гіпаніс" було укладено договір страхування наземного транспорту №560/21-Тз/М, згідно якого ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Lexus", д.н. [NUMBER] . 18.10.2021 року сталося ДТП за участю автомобіля "Lexus", д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля "Mitsubishi Lancer", д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , про що було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення ААБ №297800. Відповідно до викладених обставин, 18.11.2021 року було складено Страховий акт №006.02374521-1 та розрахунок страхового відшкодування на суму 44307,06 грн., а 19.11.2021 року платіжним дорученням №67315600 була виплачена страхова виплата за Договором страхування №560/21-Тз/М, страхувальника ТОВ АТП "Гіпаніс", (застрахованого об`єкта "Lexus", д.н. [NUMBER] .) на суму 44307,06 грн. Вина [PERSON] підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №297800 та іншими дослідженими судом доказами. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Mitsubishi Lancer", д.н. [NUMBER] [PERSON] на момет ДТП не була застрахована ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотньої вимоги до [PERSON] . Згідно пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Платіжним дорученням №67315600 від 19.11.2021 року ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" сплатила ТОВ АТП "Гіпаніс" суму страхового відшкодування в розмірі 44307,06 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 108 Закону України "Про страхування" страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). У постанові Верховного Суду України від 22.04.2021 року у справі №759/7787/18 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкоджених речей. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" та стягнути з [PERSON] на користь товариства 44307,06 грн. суми майнової шкоди. Позивачем в позовній заяві був вказаний попередній (орієнтований) розрахунок, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме: витрати на сплату судового збору - 3028,00 грн., витрати на отримання правничої допомоги у розмірі 10000,00 грн., витрати на проведення експертного дослідження - 10000,00 грн. Однак в матеріалах справи відсутні докази, які б могли підтвердити понесені позивачем витрити на отримання правничої допомоги та витрат на проведення експертного дослідження. За такого суд на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 3028,00 гривні, які стверджуються платіжною інстукцією №42634257 від 04.09.2024 року.

Outcome: approved