Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Від Обухівського районного суду Київської області до Миронівського районного суду Київської області надійшла вищевказана справа для розгляду. Представник позивача Тараненко А.І. звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії №00-7683838 від 26 квітня 2023 року на суму 16800,00 грн. Як вбачається\~із рекомендованого\~повідомлення про\~вручення поштового\~відправлення,\~відповідач 04\~вересня 2024\~року отримав\~надіслані судом\~копію позовної\~заяви з\~додатками та\~ухвалу про\~відкриття спрощеного\~провадження,\~проте в\~супереч вимог ст. 178 ЦПК України та пункту 4 резолютивної частини ухвали про відкриття провадження по справі відзиву на позов не надіслав, доказів, які спростовують доводи позивача про існування кредитної заборгованості не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Під час розгляду справи судом встановлено, що 26 квітня 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] був укладений Договір кредитної лінії №00-7683838, на виконання умов якого банк надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 5040,00 гривень. У відповідності до умов кредитного договору кредит відповідачу було надано на поворотній основі із сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Всупереч умов Договору №00-7683838 від 26 квітня 2023 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 16800,00 грн., яка складається з наступного: 5040,00 грн. заборгованість по кредиту; 11760,00 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Існування цієї заборгованості підтверджується платіжним дорученням від 28 листопада 2023 року (а.с. 48) Розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 48-49). У відповідності до правових позицій викладених у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2019 року №910/10254/18 та від 30 серпня 2019 року №353/614/15 зазначені докази підтверджують факт передачі кредитних коштів відповідачу та розміру його заборгованості перед позивачем. Перехід права вимоги цієї заборгованості від ТОВ «Манівео Швидка фінансова Допомога» до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» підтверджується наявними у матеріалах справи договорами факторингу. Зважаючи на принцип змагальності сторін, передбачений ст. 12 ЦПК України та передбачений ч. 1 ст. 81 ЦПК України обов`язок відповідача надати докази, які спростовують доводи позивача щодо наявності заборгованості, за умов відсутності таких доказів, суд позбавлений можливості дійти висновку про відсутність порушення відповідачем зазначених умов кредитного договору, як наслідок суд приходить до висновку про наявність порушення цих умов та наявність цієї заборгованості. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Відповідач умови кредитного договору не виконав, а тому суд вважає, що з відповідача підлягає до стягнення заявлена позивачем сума заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, позивач 11 червня 2024 року сплатив судовий збір за пред`явлення позову в розмірі 2422,40 грн., які у відповідності до норми ч. 1 ст.\~88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст. ст. 14, 525, 526, 527, 530, 610 - 612, 629, 634, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved