Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

У позовній заяві позивач просить ухвалити рішення про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Вимоги позивач обґрунтувала тим, що за життя [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповів позивачу. До складу спадкового майна увійшли житловий будинок та земельні ділянки. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини з`ясувала, що пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає, що цей строк пропустила з поважних причин, оскільки вважала, що спадщину прийняла своїми фактичними діями, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, володіючи його особистими та правовстановлюючими документами, а також будучи не обізнаною із діючим законодавством помилково вважала, що подати заяву про прийняття спадщини можливо лише після спливу шести місяців. В підготовче засідання учасники справи не з`явились. Позивач [PERSON] в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Від Рівненської сільської ради електронною поштою надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника ради. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.1217, 1223, 1272 ЦК України. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . За життя 10 грудня 2021 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Рівненської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за №60, яким усе своє майно він заповів [PERSON] . Чинність цього заповіту підтверджена Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 30 грудня 2024 року № 79607795. Довідкою Рівненської сільської ради від 04 грудня 2024 року №744 стверджено, що на день смерті [PERSON] проживав і був зареєстрований один. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 10.12.2021 року Рівненською сільською радою. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30 грудня 2024 року № 79607788 стверджено, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась. Наведені у позові обґрунтування заявлених вимог відповідачем не заперечені та визнані, тому в силу ч.1 ст.82 ЦПК України вважаються доведеними та такими, що доказуванню не підлягають. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову, не суперечать закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог.

Outcome: approved