Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

До суду надійшла позовна заява АТ «Кредобанк» в особі представника адвоката Гончарової У.І., в якій позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №17088/2018 у загальному розмірі 643457,42 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 02.05.2018 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №17088/2018, зі змінами від 29.03.2023, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до пунктів кредитного договору позичальник прийняв на себе зобов`язання повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та строки, передбачені цим Договором та Додатковим договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28.08.2024 останній має заборгованість за кредитним договором 643 457,42 грн, з яких: 442111,37 грн\~тіло кредиту; 185 681,60 грн прострочені проценти за основним боргом. З метою досудового врегулювання спору 19.07.2024 позивачем на адресу відповідача направлена досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишена відповідачем без реагування, борг не оплачений. З метою захисту своїх порушених прав, позивач звернувся до відповідача з вищевказаним позовом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.09.2024 позовну заяву АТ «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Червонозаводського районного суду м. Харкова. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024 для розгляду даної справи визначена суддя Шиховцова А.О. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.10.2024 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у справі. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.11.2024 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача АТ «Кредобанк» у судове засідання не з`явився, через підсистему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без його участі, в якому він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача судом направлялися судові повістки, а також копія ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви з доданими до неї документами, які не вручені працівниками пошти у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 99-1«Правил надання послуг поштового зв`язку», затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21). Таким чином, судом виконано обов`язок щодо належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] звернувся до АТ «Кредобанк» з метою отримання автомобільного кредиту, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву фізичної особи на отримання автомобільного кредиту від 23.04.2018. В розділі 1 даної анкети-заяви вказав бажану суму кредиту 688126,53 грн.; строк кредитування 84 місяці. Між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] 02.05.2018 укладено кредитний договір № 17088/2018 відповідно до умов якого, Банк надав позичальнику кредит у розмірі 649880,28 грн на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання на строк до 01 травня 2025 року. Кредит видавався для здійснення оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу Toyota, модель Camry, дата випуску 2017, укладеного між позичальником та ТОВ «Артсіті» та оплати страхування від нещасних випадків у сумі 12680,28 грн. (п.п. 2.2., 2.4 Договору). Пунктом п. 2.8. Договору визначено, що датою видачі кредиту вважається день перерахування кредитних коштів (повністю або частково) з позичкового рахунку відповідно до умов кредитного договору. Умовами п. 3.2. Договору сторонами погоджено, що за користування кредитом встановлюється змінювана процентна ставка на умовах, визначених цим розділом кредитного договору. На момент укладення договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки. Надалі первинна процентна ставка в розмірі 14.99% річних. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановленої для цих періодів значення змінюваної процентної ставки (п. 3.3. Договору). Відповідно до умов п. 4.1. Договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені договором (п. 2.1., 4.8. договору). Згідно з умовами п. 4.1.1. Договору повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами протягом усього строку кредитування, відповідно до графіку погашення заборгованості. Згідно з п. 4.8. Договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 4.7. Договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленнях, протягом 30 календарних днів з дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31 календарного дня після отримання письмового повідомлення банку (п. 4.7. Договору). Аналогічні умови кредитування викладені у паспорті споживчого кредиту, які погодив відповідач. Банк перерахував кредитні кошти на рахунок відповідача, що підтверджується меморіальними ордерами №23441895 від 02.05.2018 на суму 637 200,00 грн з призначенням платежу: «Надання кредиту ( [PERSON] ), відп. до рахунку №1483 від 23.04.2018 в т.ч. ПДВ 106200,00 грн на авто TOYOTA CAMRY, номер кузова [NUMBER] » та №23441917 від 02.05.2018 на суму 12680,28 грн з призначенням платежу: «Надання кредитних коштів, із подальшим їх скеруванням на оплату страхових внесків згідно договорів страхування». Також надання кредиту Банком підтверджується випискою по особовим рахункам [PERSON] за період з 02.05.2018 по 28.08.2024, з якого вбачається зарахування 02.05.2018 кредиту у сумі 637 200,00 грн та 12680,28 грн. Окрім того, 28.12.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено додатковий договір до Кредитного договору № 17088/2018 від 02.05.2018, відповідно до якого сторонами змінено порядок погашення заборгованості шляхом підписання нового графіку платежів (Додаток №1 до цього Додаткового договору), згідно з яким Позичальник зобов`язується неухильно дотримуватися умов договору, при цьому сторони погодили, що за кредитним договором встановлюється термін повернення кредиту до 01.05.2025. 29.03.2023 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору № 17088/2018 від 02.05.2018, відповідно до якого сторони погодили змінити порядок погашення Позичальником заборгованості за Кредитним договором шляхом підписання нового Графіку платежів (Додаток №1 до цього Додаткового договору), згідно з яким позичальник зобов`язується неухильно дотримуватися, при цьому сторони погодили, що за кредитним договором встановлюється термін повернення кредиту до 01.05.2025. Також у цьому договорі сторони обумовили перелік документів, які позичальник має надати якщо набуде статусу військовослужбовця. У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором кредиту №17088/2018 від 02 травня 2018 року, [PERSON] має станом на 19.07.2024 заборгованість перед банком у розмірі 643 457,42 грн, з яких: 442111,37 грн\~тіло кредиту; 185 681,60 грн прострочені проценти за основним боргом. Позивачем на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку по особовим рахункам з 02.05.2018 по 28.08.2024, яка є належним доказом отримання та користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу надання кредитних коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована. З метою досудового врегулювання спору АТ «Кредобанк» направляло на адресу відповідача досудову вимоги про виконання договірних зобов`язань за Кредитним договором. Однак, як зазначає позивач, жодної дії щодо погашення заборгованості відповідачем здійснено не було. 29.11.2018 ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Кредобанк» (скорочена назва - ПАТ « Кредобанк») змінило назву на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО « Кредобанк» (скорочена назва - АТ «Кредобанк»). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, як це закріплено вимогами ст. 525 ЦК України. Відповідно положень ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). За змістом ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Отже, позивачем доведений факт наявності у [PERSON] перед АТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором № 17088/2018 від 02.05.2018 у загальній сумі 643 457,42 грн. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «КРЕДОБАНК» слід стягнути судовий збір у розмірі 9652,00 грн сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved