Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

У липні 2024 року позивачка, в інтересах якої діє представник - адвокат Какулія О.Є., звернулася до суду з позовом до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, у якому просить визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] у м.Сєвєродонецьк Луганської області померла її мати [PERSON] . Позивачка являється спадкоємицею за заповітом померлої [PERSON] , яка в установленому законом порядку прийняла спадщину за заповітом, звернувшись до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу із відповідною заявою, на підставі якої було заведено спадкову справу, зареєстровану в реєстрі у нотаріуса за №122-2021, номер у спадковому реєстрі 68767778. До складу спадщини входить житлова квартира, розташована за адресою [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 15.01.1993. Оригінал вищевказаного документу був переданий позивачкою приватному нотаріусу для оформлення спадщини та знаходиться в спадковій справі. Після початку повномасштабного вторгнення рф в Україну позивачка була евакуйована з м.Сіверськодонецька Луганської області, в подальшому її було взято на облік ВПО на території Київської області. Звернувшись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно та відсутністю інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності спадкодавця. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.08.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 06.11.2024 ухвалою суду, постановленою без виходу суду до нададчої кімнати, закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду. Представник позивачки у судове засідання не з`явився, через підсистему Електронний суд подав заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника; позовні вимоги підтримав; судові витрати, понесені позивачкою, просив залишити за нею. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 06.11.2024 через підсистему Електронний суд подав клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача (а.с.122). Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [INFO] у м.Сєвєродонецьку Луганської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.24). Позивачка [PERSON] доводиться померлій [PERSON] донькою, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки (а.с.16) та копією свідоцтва про шлюб в частині зміни прізвища з [PERSON] на [PERSON] (а.с.22). [PERSON] , на випадок своєї смерті, заповідала все належне їй майно, дочці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 21.09.2007 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області, зареєстрований в реєстрі за № 61(а.с.19). З наданих довідок (а.с.18,18 зворот) вбачається, що місце проживання позивачки [PERSON] та її матері [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою по день смерті - [INFO] . Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №77810925 від 30.07.2024, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведено 02.12.2021 спадкову справу номер у нотаріуса 122-2021; номер у спадковому реєстрі 68767778; місце зберігання: приватний нотаріус Короткевич О.Г., Луганська область, м. Сєвєродонецьк. Як зазначено у відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адвокатський запит (а.с.11), Наказом міжрегіонального управління від 24.10.2023 №525/7 припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса [PERSON] по Сєвєродонецькому районному нотаріальному округу. Вищезазначеним наказом [PERSON] зобов`язано передати всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса до Луганського обласного державного нотаріального архіву після закінчення дії воєнного стану та обставин, які створюють загрозу життю та здоров`ю на території Луганської області. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса [PERSON] не були вивезені з адреси розташування її робочого місця та до Луганського обласного державного нотаріального архіву не передавались, відомості про стан збереження архіву наразі відсутні. Враховуючи вищезазначене, доступ до спадкових справ, заведених приватним нотаріусом [PERSON] , наразі відсутній. Зі змісту листа - відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Короткевич Ольги Геннадіївни вих.№65/01-16 від 11.07.2024, серед іншого вбачається, що [PERSON] 26.06.2024 звернулася до цього ж нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . При перевірці в Спадковому реєстрі було встановлено, що спадкову справу реєстровий номер у нотаріуса №122-2021 після смерті [PERSON] було заведено 02.12.2021 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Короткевич О.Г. Оскільки при зверненні і заявою про видачу свідоцтва про права на спадщину за заповітом, спадкоємцем не надано оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме Договір купівлі-продажу житлової квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений 15.01.1993 старшим нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори від 15.01.1993 за реєстровий №403, видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно не має можливості (а.с.14). Таким чином, зі змісту вищенаведених документів вбачається, що спадкова справа №122-2021, заведена 02.12.2021 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Короткевич О.Г. знаходяться в м.Сєвєродонецьк Луганської області, на тимчасово окупованій території України; позивачка прийняла спадщину після смерті матері, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на день смерті; отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивачка позбавлена можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову квартиру. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено у ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стосовно належності спадкової квартири спадкодавцю [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити наступне. В матеріалах справи наявна копія Договору купівлі-продажу посвідченого 15.01.1993 старшим нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Сердюк Н.І., реєстровий номер 403, на підставі якого [PERSON] належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . На зворотньому боці цього документу наявний реєстраційний напис про реєстрацію права власності [PERSON] на вказану квартиру у Сєвєродонецькому БТІ, записано у реєстрову книгу за №480 від 22.02.1993 (а.с.17). Копією Технічного паспорту на квартиру також підтверджується, що власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.101). За даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] - відсутні (а.с.13). Спадкодавцем право власності набуте у 1993 році. Надана позивачкою копія договору купівлі-продажу квартири та копія технічного паспорту на квартиру, посвідчені та зареєстровані органом, що здійснював реєстрацію права власності на той час, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації права власності на квартиру. Крім того, як зазначалося вище, [PERSON] по день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У заповіті [PERSON] також зазначено, що остання мешкає та зареєстрована у квартирі, за вказаною адресою (а.с.19). У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду. Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя та ефективного вирішення порушених прав особи як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Як установлено судом, право власності померлої [PERSON] на спірну квартиру зареєстровано у Сєвєродонецькому БТІ на підставі Договору купівлі-продажу від 15.01.1993 за р.№403, а тому право власності спадкодавця на спадкову квартиру увійшло до складу спадщини. Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, прийняла спадщину у строки та в порядку встановленому Законом, даних про наявність інших спадкоємців судом не встановлено, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved