Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 89 830 гривень 00 копійок, зокрема: - за кредитним договором №50265-03/2023 в розмірі 49 330,00 гривень, з яких 13 900,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35 430,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором №09173-04/2023 в розмірі 40 500,00 гривень, з яких 11 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 29 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] уклав кредитні договори з ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм", право вимоги за якими спочатку перейшло до ТОВ "Стар Файненс Груп", а в подальшому до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за відповідними договороми факторингу. Свої обов`язки за цими кредитними договорами відповідач не виконав, в результаті чого виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотками, які в сукупності становлять заявлений розмір позовних вимог. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 10 травня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В межах встановленого судом строку представник відповідача подав відзив на позовну заяву. У ньому заявлені позовні вимоги не визнав, фактично посилаючись на відсутність підтвердження переходу права вимоги за цими кредитними договорами до позивача, однак не заперечував про існування договірних відносин із ТОВ "ФК "Інвеструм". У зв`язку із цим просив у задоволенні позову відмовити. Представник позивача подав відповідь на відзив відповідача, у якому зазначив про відповідність заявленої суми заборгованості по тілу кредиту та відсоткам умовам укладених відповідачем кредитних договорів, а також вказав, що доданими до позову документами повністю підтверджується перехід права вимоги за кредитними договорами до позивача, тому просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача надіслав заперечення на відповідь на відзив, в якому вказав, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами право грошової вимоги за кредитними договорами №50265-03/2023 від 31.03.2023 та №09173-04/2023 від 06.04.2023, тому просив у задоволенні позову відмовити. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 31 березня 2023 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТРУМ" та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту № 50265-03/2023, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 13 900,00 гривень під 912,5% річних або 2,50% за добу строком на 25 днів. 06 квітня 2023 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТРУМ" та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту № 509173-04/2023, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 11 500,00 гривень під 912,5% річних або 2,50% за добу строком на 25 днів. В подальшому, 03 липня 2023 року ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ "ФК "Інвеструм" уклали договір факторингу №3072023, відповідно до якого право вимоги за вищевказаними кредитними договорами перейшло до ТОВ "Стар Файненс Груп". Право вимоги за цими договором перейшло до позивача на підставі договору факторингу від 27 жовтня 2023 року, укладеному між позивачем та ТОВ "Стар Файненс Груп". Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стороною позивача до позовної заяви додано належним чином завірені копії кредитних договорів та договорів факторингу. Розрахунками заборгованості ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" стверджено невиконання відповідачем умов укладених кредитних договорів, внаслідок чого у нього станом на 31 березня 2024 року утворилась заборгованість, розмір якої становить за договором №50265-03/2023 49 330,00 гривень, а за договором №09173-04/2023 40 500,00 гривень. Отже, у справі встановлено, що відповідач має заборгованість за цими кредитними договорами, на яку позивач набув права вимоги на підставі укладеного договору факторингу. Станом на день звернення до суду із цим позовом заборгованість по кредитними зобов`язаннями відповідач не погасив ні первісному кредитору, ні позивачу. Щодо процентів за користування кредитними коштами суд дійшов такого висновку. В обґрунтування заявленого розміру процентів до договору факторингу додано витяг з Реєстру боржників, де щодо відповідача зазначено суму заборгованості за основним боргом та суму заборгованості за відсотками, а саме: - за кредитним договором №50265-03/2023 в розмірі 49 330,00 гривень, з яких 13 900,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35 430,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором №09173-04/2023 в розмірі 40 500,00 гривень, з яких 11 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 29 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. При цьому жодних розрахунків чи посилань на умови кредитних договорів щодо нарахування саме таких відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.10541 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №\~444/9519/12 викладено такий правовий висновок: "Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання". Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора яку вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Право кредитодавця нараховувати передбачені указаними договорами проценти за користування кредитом припинилося 24.04.2023 та 30.04.2023, у зв`язку із чим з цих дат права та інтереси кредитодавця забезпечувалися частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У зв`язку із цим при визначенні заборгованості відповідача [PERSON] по відсоткам слід виходити із визначених у самих договорах умов. За умовами кредитного договору №50265-03/2023 від 31.03.2023, укладеного ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" з відповідачем [PERSON] , встановлено строк його дії на 25 днів до 24.04.2023 (строк кредитування). За умовами кредитного договору №09173-04/2023 від 06.04.2023, укладеного ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" з відповідачем [PERSON] , встановлено строк його дії на 25 днів до 30.04.2023 (строк кредитування). Отже, відповідно до вищенаведених законодавчих приписів та правового висновку Великої Палати Верховного Суду розмір процентів за вищевказаним договором буде такий: - за договором №50265-03/2023 від 31.03.2023 8 687,50 гривень (13 900, 00 гривень основного боргу х 25 днів дії договору х 2,50% процентної ставки за добу); - за договором №09173-04/2023 від 06.04.2023 7187,50 гривень (11 500, 00 гривень основного боргу х 25 днів дії договору х 2,50% процентної ставки за добу). Таким чином, по справі встановлено, що загальний розмір заборгованості за кредитними договорами становить: - за договором №50265-03/2023 від 31.03.2023 22 587,50 гривень (13900 гривень отриманих кредитних коштів + 8 687,50 гривні процентів); - за договором №09173-04/2023 від 06.04.2023 18 687,50 гривень (11 500, 00 гривень отриманих кредитних коштів + 7 187,50 гривні процентів). Суд також зауважує, що вимог про стягнення коштів в порядку ч.2 ст.625 ЦК України позивач не заявив. При цьому доводи представника відповідача про сумнівність правомірності виникнення у фактора ТОВ «Стар Файненс Груп» права грошової вимоги до відповідача [PERSON] і, як наслідок, безпідставність виникнення також права вимоги у позивача ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів», суд відхиляє з огляду на визначені у договорі факторингу №3072023 умови та додані до цього договору докази. Так, у пункті 3.1 договору факторингу визначено, що фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Права вимоги,\~що є\~предметом договору\~факторингу №\~27102023\~від 27.10.2023,\~належать ТОВ\~«Стар Файненс\~Груп» на\~підставі договору факторингу №3072023 від 03.07.2023, перейшли до позивача, що також підтверджується актом прийому передачі Реєстру Боржників та витягом з реєстру боржників. Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо наявності у нього заборгованості. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав та мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі отриманих відповідачем кредитних коштів та процентів, визначених судом в цьому рішенні. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог: 41 275 / 89 830,00 х 100 = 45,95% або 1391 гривню 36 копійок (3028,00 х 45,95%). За заявою представника позивачки, розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу вирішити протягом п`яти днів після отримання позивачем ухваленого рішення суду.

Outcome: partial