Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

В листопаді 2024 року [PERSON] , діючи через\~свого представника\~-\~адвоката Бусахіна\~О.С., звернулася до суду з указаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 листопада 1992 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. За час шлюбу вони придбали житловий будинок, що розташований за адресою по [ADDRESS] . Згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2024 року шлюб між сторонами розірвано. Угоди між собою про поділ вище зазначеного спільного майна подружжя вони не досягли, що й стало підставою для звернення до суду. На підставі викладеного, позивач просить в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя, виділити їй у власність 1/2 частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою по [ADDRESS] . В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Бусахін О.С. у поданій заяві просив про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позов в частині поділу майна підтримує в повному обсязі, судові витрати просить не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] згідно з поданою заявою також просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги позивача визнає. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає\~можливим проводити\~розгляд справи\~за відсутності\~сторін, на підставі наявних у справі доказів. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 06 листопада 1992 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2024 року (а.с. 8-9). В період шлюбу сторонами придбано у спільну сумісну власність житловий будинок, що розташований за адресою по [ADDRESS] , право власності на який зареєстровано за відповідачем 14 вересня 2023 року державним реєстратором Снігурівської міської ради Зимою Ю.В., номер відомостей про речове право: 51762061, що підтверджується витягом з Державного реєстру ревих прав (а.с. 6). Оціночка вартість вище вказаного житлового будинку станом на 07 листопада 2024 року становить 456160,00 грн, згідно висновку про оцінку майна ФОП [PERSON] (а.с. 10-18). Між сторонами виник спір з приводу поділу спільного майна подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як передбачено ч. 1 ст. 69 ЦК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, яке підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з його дійсної вартості на час вирішення спору. Виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, презюмується законодавством. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, спірний житловий будинок набуто подружжям за час шлюбу та є їх спільною сумісною власністю, що не заперечується сторонами. З огляду на вище викладене, враховуючи що відповідач позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за сторонами (кожним з них) права власності на 1/2 частку спірного майна (ідеальні частки), з позбавленням відповідача права на цілу частку. На прохання сторони позивача суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved