Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.10.2024звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. У поданій заяві зазначає, що у провадженні Придніпровського районного суду міста Черкаси перебувала справа N?711/2278/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання правочину недійсним, стягненню заборгованості та відшкодування моральної шкоди. Відповідно до пункту третього ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23 квітня 2024 року ухваленим у складі судді Кондрацької Н. М. позивачу у задоволенні позову відмовлено. Проте у справі залишилися невирішеними наступні заяви та клопотання позивача, щодо яких не були прийняті судові рішення (ухвали) чи вирішення яких по суті мало бути відображене у змісті судового рішення (в описовій та резолютивній частині), що однозначно та беззаперечно вказує на не вирішення судом всіх процесуальних питань у справі, а відтак на неповноту та невизначеність висновків судового рішення: заява про відсутність повноважень представника відповідача [PERSON] адвоката Фумельова I.О. від 11.07.2023 року; заява про виправлення арифметичної помилки в ухвалі про застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу до відповідача від 01 грудня 2023 року; клопотання про захід процесуального примусу у випадку повторного невиконання процесуального обов?язку та зловживання процесуальними правами відповідачем від 01 грудня 2023 року; заява про подання представником відповідача Фумельовим І.О. відзиву без додержання вимог ЦПК України від 20.12.2023, в заява з визнання обставин невчинення відповідачами певних дій та відсутності певних подій встановлених судом від 20 грудня 2023 року; усна заява про постановлення окремої ухвали суду щодо дисциплінарного проступку адвоката Фумельова І.О. від 11 квітня 2024 року. В ході розгляду справи позивачем були подані заяви та клопотання від 11.07.2023 року, 01.12.2023 року, 20.12.2023 року, 11.04.2024 року, які прийняті судом і долучені до матеріалів справи, але безпідставно та необґрунтовано залишені поза своєю увагою й невирішені по суті у судових засіданнях: 19.09.2023 року, 20.12.2023 року, 11.04.2024 року чи під час прийняття в начадій кімнаті рішення у справі у засіданні 23.04.2024 року. Проте правильне застосування норм процесуального права залежить, в тому числі, від правильності встановлення обставин й питань пов`язаних з рухом і розглядом справи, зокрема з подання заяв і клопотань учасником справи та своєчасного їх розгляду і вирішення безпосередньо судом. Рішення суду не може бути водночас необґрунтованим і законним, а тому необґрунтованість рішення тягне за собою його незаконність. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (частина друга ст.258 ЦПК України). Клопотання осіб, які беруть участь у справі, з питань, пов?язаних з розглядом справи, суд вирішує негайно. Відкладення вирішення клопотань не допускається. Відмова в їх задоволенні не позбавляє права осіб, які беруть участь у справі, знову заявляти клопотання з того самого питання в процесі судового розгляду, якщо при цьому немає зловживання процесуальними правами. Суд вправі при вирішенні повторного клопотання з урахуванням зміни обставин у ході розгляду справи постановити іншу ухвалу по суті заявленого клопотання. Однак суд при вирішенні процедурних питань, пов?язаних з рухом справи в суді першої інстанції, клопотань та заяв позивача до уваги не брав та користувався виключно своїми мотивами та міркуваннями, чим допустив порушення правильного й однакового застосування судами окрема положень цивільного процесуального законодавства. Також суд не взяв до уваги, що відповідно до ч.2 ст. 376 ЦІК України порушення норм процесуального права бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право заявляти заяви та клопотання. Це право виливає з принципу змагальності та диспозитивності і закріплене у ч.1 ст.43 ЦПК України. Отже саме по собі подане прохання представника відповідача [PERSON] адвоката Фумельова I.О у додаткових поясненнях від 07.12.2023 року розглядати дану справу за відсутності відповідача та його представника жодним чином не звільняє суд від обов?язку вирішити по суті подані позивачем заяви та клопотання від 11.07.2023 року, 01.12.2023 року, 20.12.2023 року, 11.04.2024 року. Більш того, у зазначених додаткових поясненнях адвоката Фумельова І.О. була висловлена позиція стосовно вказаних заяв і клопотань позивача, а судом, хоча й всупереч вимог ЦПК України через відсутність належних доказів надсилання додаткових пояснень іншим учасникам справи, позаяк лише наявний фіскальний чек про надсилання рекомендованого листа не дає суду змоги належним чином з?ясувати вміст такого листа, додаткові пояснення все ж таки були долучені до матеріалів справи. Окрім цього матеріали справи також не містять згоди позивача на зміну черговості вирішення судом заявлених ним заяв і клопотань. Кількість заяв та клопотань, які особа має право заявити, не обмежується. Всі вони повинні вирішуватися у встановленому порядку, тобто задовольнятися або відхилятися ухвалою суду. У більшості випадків незадоволення заяв чи клопотань, за якими були постановлені ухвали не позбавляє особу ще раз подавати тотожні клопотання чи заяви з урахуванням зміни обставин у ході розгляду справи. Отже у багатьох випадках з вирішенням заяв та клопотань вирішуються не просто поточні процесуальні питання, а такі процесуальні питання, які можуть вплинути на долю вирішення цивільної справи або на доцільність подальшого її розгляду. Ухвалами суд фіксує власні процесуальні дії та поведінку учасників справи (зокрема, суд ухвалою може задовільнити або відмовити у задоволенні заяви клопотання). Окремо позивач звертає увагу, що ухвали суду, як і рішення суду, виступають правозастосовчим актом, але на відміну від рішення суду, зазвичай, застосовують норми цивільного процесуального права та впливають на виникнення, зміну та припинення цивільних процесуальних відносин. Таким чином ухвали виступають актом правосуддя. Правосуддя - це не тільки правоохоронна, але і правозастосовча діяльність, яку покликані здійснювати суди України. Тим більше, що за невиконання ухвал суду передбачена кримінальна відповідальність в ст. 382 КК України. З урахуванням неведеного позивач доходить висновку, що основне призначення ухвал суду першої інстанції полягає в забезпеченні процесуальної діяльності суду під час розгляду і вирішення цивільної справи. Від їх законності та обґрунтованості може залежати кінцевий результат розгляду цивільної справи. Ось чому ухвали суду першої інстанції в якості проміжних судових рішень мають надзвичайно важливе значення для учасників справи. Відтак позивач добросовісно реалізуючи право на подання заяв та клопотань, як учасник справи, виходячи з принципу правової визначеності, розраховував на відповідні процесуальні дії суду і правомірно очікував вирішення заявлених клопотань та заяв судом, а саме: заяви про відсутність повноважень представника відповідача [PERSON] адвоката Фумельова І.О. від 11.07.2023 року; заяви про виправлення арифметичної помилки в ухвалі про застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу до відповідача [PERSON] від 01 грудня 2023 року; клопотання про захід процесуального примусу у випадку повторного невиконання процесуального обов`язку та зловживання процесуальними правами відповідачем [PERSON] від 01 грудня 2023 року; заяви про подання до суду представником відповідача [PERSON] адвокатом Фумельовим І.О. відзиву без додержання вимог ЦПК України від 20 грудня 2023 року; заяви про визнання обставин невчинення відповідачами певний дій та відсудсутності певних подій встановлених судом від 20 грудня 2023 року; усної заяви про постановлення окремої ухвали суду щодо дисциплінарного проступку адвоката Фумельова І.О. від 11 квітня 2024 року. При цьому саме від вирішення судом по суті в значній мірі залежав кінцевий результат розгляду цієї цивільної справи. Отже позивач вважає, що порушення судом норм процесуального права стосовно заяв та клопотань учасника справи, залишених взагалі без розгляду, викликали порушення розгляду справи і спричинили негативні процесуальні наслідки, що безпосередньо вплинули на законність і обґрунтованість рішення суду. Водночас суд порушив концепцію справедливості судового розгляду та поставив позивача в несприятливе становище представляти свою сторону й захищати свої інтереси. Відтак мали місце суддівські помилки, що мають очевидний характер, та є результатом несумлінного (халатного) ставлення до суддівських обов?язків. При цьому ЦК України взагалі не передбачає, що у справі можуть бути «відкритими» заяви та клопотання сторін, а тим більш залишитись без вирішення по суті до моменту ухвалення судом рішення у справі. Відтак, враховуючи наведене у своїй сукупності, за наявності очевидних помилок, які особа, що наділена високим статусом судді, не мала би допустити у разі сумлінного ставлення до виконання своїх обов?язків, присутні неповнота та невизначеність висновків суду щодо окремих процесуальних питань у справі. Тому судове рішення справедливо може вважатися ухваленим внаслідок недбальства судді. У такому випадку неповнота судового рішення, згідно висновків Верховного Суду у наведених вище постановах, може бути усунута шляхом ухвалення додаткового рішення/додаткової ухвали, а не через його перегляд в апеляційному порядку. При цьому вважається, що позовні вимоги, докази, подані на їх обґрунтування, судом розглянуті згідно з вимогами статей 209 - 246 ЦПК України, а розгляд справи належним чином відображений в описовій та мотивувальній частинах рішення. Таким чином з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду та у зв?язку з наявністю у справі невирішених окремих процесуальних питань, що є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення,

Outcome: dismissed