Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до ТОВ «Дорі Фінанс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис за №85106 від 12 червня 2021 року про стягнення з неї на користь ТОВ «Дорі Фінанс» заборгованості за кредитним договором в сумі 38159,80 грн.. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 26 серпня 2021 року було відкрите виконавче провадження [NUMBER], а постановою від 09 травня 2024 року був накладений арешт на грошові кошти, які знаходяться на її банківських рахунках. На теперішній час виконавче провадження триває, що підтверджується інформацією з реєстру боржників. Зазначає, що з 22 лютого 2024 року нотаріуси України не мають права вчиняти виконавчі написи щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обгрунтування стягнення документи про безспірність заборгованості. Вона не погоджується із розміром заборгованості, остільки вона не є безспірною. Вказані копії виконавчого напису та виконавчого провадження нею не було отримано. Станом на час подачі позову до суду у неї відсутня будь-яка заборгованість перед ТОВ «Дорі Фінанс», як і перед іншими фінансовими установами. Викладені вище обставини породжують спір і стали підставою для звернення до суду з метою захисту порушених прав та інтересів і визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 06 листопада 2024 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, встановленням строку для подачі відзиву, написання письмових пояснень (а.с.20-22). 06 листопада 2024 року ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області повернуто позивачу заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у цивільній справі №691/1278/24 через недотримання вимог п.3ч.1ст.151 ЦПК України (а.с.30-34). У підготовчому засіданні 06 грудня 2024 року, постановлено ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області про закриття підготовчого провадження, призначення цивільної справи до судового розгляду та витребування доказів у приватного нотаріуса і у приватного виконавця з метою отримання копій нотаріальної справи та виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни за реєстровим №85106 від 12 червня 2021 року та виконавчого провадження від 26 серпня 2021 року [NUMBER] (а.с.41-45). У судове засідання 25 грудня 2024 року сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] подали заяву від 30 жовтня 2024 року про розгляд справи без їхучасті, підтримання позовних вимог. Представник відповідача ТОВ «Дорі Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., будучи належним чином повідомлені, шляхом надіслання судових повісток рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та розміщення оголошень про виклик до суду, на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://gd. ck. court. gov. ua., не прибули, причину своєї неявки суду не повідомили, не надіслали заяв чи то клопотань про розгляд справи у їх відсутність або перенесення розгляду. Вказані обставини у відповідності до ст.223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі позивача, представника позивача, представника відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача, з врахуванням того, що судом було створено всі умови для реалізації учасниками справи їх процесуальних прав, визначених ст.ст. 42, 43, 48, 49, 53, 58, 60, 64 ЦПК України. Суд, розглянувши позов у межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення учасників процесу про судовий розгляд, зміст заяви позивача і представника позивача, дослідивши та оцінивши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких вимог чинного законодавства. Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом, встановлено, із наданих стороною доказів у справі наступне. Згідно до паспорта громадянина України Серії [NUMBER] , виданого 18 червня 2011 року, особа позивача [PERSON] є встановленою, місце реєстрації [ADDRESS] (а.с.5-8). Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 26 серпня 2021 року було відкрите виконавче провадження [NUMBER], а постановою від 09 травня 2024 року був накладений арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках [PERSON] (а.с.12-13). Виконавчий напис був виданий про стягнення із [PERSON] реєстраційний номер [NUMBER] , місце реєстрації [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфінанс», податковий номер 39083990, яке є стягувачем, та в подальшому на підставі укладеного договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами №1 від 05 лютого 2021 року передало свої права ТОВ «Діджи Фінанс», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами №1/1 від 04 червня 2021 року ТОВ «Дорі Фінанс», заборгованості в сумі 37159,80 грн. (а.с.8). Строк, за який провадиться стягнення з 04 червня 1991 року по 09 червня 2021 року (а.с.8). При цьому внесені дані про боржника - [PERSON] , [INFO] , місце народження невідомо, реєстраційний номер [NUMBER] , місце реєстрації [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України Серії [NUMBER] та відповіддю на запит суду щодо встановлення місце реєстрації позивача, яка надійшла від виконавчого комітету Мліївської сільської ради від 09 грудня 2024 року (а.с.46). Відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 09 травня 2024 року, винесеної в рамках виконавчого провадження [NUMBER], накладено арешт на рахунки позивача [PERSON] і звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24 січня 2022 року (а.с.13-14). Витребувані докази у приватного нотаріуса та приватного виконавця у виді копій нотаріальної справи та виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни за реєстровим №85106 від 12 червня 2021 року та виконавчого провадження від 26 серпня 2021 року [NUMBER] судом не досліджені, через невиконання ухвали суду про витребування доказів (а.с.41-45). Копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, не були предметом дослідження судом, оскільки не надані приватним нотаріусом та державним виконавцем до суду, на виконання ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2024 року про витребування доказів (а.с.34-36). Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен з`ясувати обставини, які пов`язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини - ст. 214 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем та третьою особою у справі, вимог ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Правові відносини, які склалися між сторонами у справі, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов`язальне право. Для вирішення спірних правовідносин суд застосовує вимоги Цивільного Кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Закону України «Про виконавче провадження». У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування звернення стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до пунктів 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо звернення стягнення на нерухоме майно з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Суд, вивчивши та оцінивши надані докази у їх сукупності, встановив, що виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни за реєстровим №85106 від 12 червня 2021 року вчинений в м.Київ про стягнення із [PERSON] , реєстраційний номер [NUMBER] , місце реєстрації [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфінанс», податковий номер 39083990, яке є стягувачем, та в подальшому на підставі укладеного договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами №1 від 05 лютого 2021 року передало свої права ТОВ «Діджи Фінанс», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами №1/1 від 04 червня 2021 року ТОВ «Дорі Фінанс», заборгованості в сумі 37159,80 грн., виданий на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (а.с.15-16). Форма та зміст вчиненого виконавчого напису, на підставі вивчених вимог діючого чинного законодавства, вказують на їх недотримання в повному обсязі. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно Правового Висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Станом на 20 червня 2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу, про зміст таких у виконавчому написі нотаріусом не зазначено. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось і тому, за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів, чинним законодавством встановлені наслідки визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Із змісту наданих суду доказів, неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факту отримання ним повідомлення, вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису, в той час, як захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Відповідачем та третіми особами не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача з цих обставин у справі, не представлено витребуваних судом доказів. Так, у виконавчому написі про звернення стягнення відсутня інформація згідно якого документу встановлено період, за який виникла заборгованість в розмірі 37159,80 грн. з 04 червня 1991 року по 09 червня 2021 року. Посилання у виконавчому написі на те, що заборгованість стягується за вказаний період з 04 червня 1991 року по 09 червня 2021 року в розмірі 37159,80 грн., не є достатньою та безспірною на підтвердження дійсного періоду виникнення заборгованості та її розміру без вивчення судом доказів, які перебувають у приватного нотаріуса, які були у його розпорядженні на час вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі був витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій) і тому в цій частині позовні вимоги позивача для суду залишилися як відповідачем так і третіми особами не спростованими. Отже, на думку суду, у даному випадку, за відсутності належних доказів у розпорядженні суду, слід прийти до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису 12 червня 2021 року не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених вимог Законом України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те, що заборгованість [PERSON] не є безспірною перед ТОВ «Дорі Фінанс» м.Київ, остільки із змісту досліджених доказів, не можливо прослідкувувати виконання чи невиконання кредитного зобов`язання боржником в повному обсязі, та що вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом 12 червня 2021 року відбулося з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1., 3.4. Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, то є встановленими відповідно підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, і тому, суд, вважає за необхідне, позовну заяву задовольнити і визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни за реєстровим номером за реєстровим №85106 від 12 червня 2021 року вчинений в м.Київ про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Дорі Фінанс» м.Київ заборгованості в розмірі 37159,80 грн.. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, але остільки згідно ст.141 ЦПК України, вони є такими, що не підтверджені суду у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України, не обгрунтовані, відсутній розрахунок таких витрат із відображенням їх ціни, то суд, не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача (а.с.1-3). Позов підтверджується: копією паспорта громадянина України [PERSON] , копією постанови про відкриття виконавчого провадження, копієюю про арешт коштів боржника, копією постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копією виконавчого напису, копією кредитного договору, квитанцією про сплату судового збору.

Outcome: approved