Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника - адвоката Куріловича С. О. звернулася до [PERSON] про визнання права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та автомобіля марки Audi, реєстраційний номер [NUMBER] , в порядку спадкування за законом. В обґрунтування поданої позовної заяви зазначила, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . У зв`язку з його смертю відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та автомобіль марки Audi, реєстраційний номер [NUMBER] . Ураховуючи, що померлий [PERSON] заповіту не складав, спадкування належного йому майна відбувається за законом. До кола спадкоємців першої черги за закономвходять: позивачка як дочка померлого [PERSON] , яка подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у 6-тимісячний строк з дня відкриття спадщини; син померлого [PERSON] , який подав заяву про відмову від прийняття спадщини; мати померлого, яка взагалі не подавала заяву про прийняття спадщини і не проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та дружина спадкодавця [PERSON] , яка заяву про прийняття спадщини не подавала, однак була зареєстрована за адресою проживання спадкодавця, проте фактично з ним не проживала . У січні 2024 позивачка звернулася до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру та автомобіль, проте, нотаріус їй повідомила, що остання має право лише на частку вказаного майна, оскільки на день смерті з померлим була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка вважається згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України такою, що прийняла спадщину. Також повідомила, що на частину спадкового майна, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано обтяження - арешт, на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2013. Проте, вказаний арешт за клопотанням позивачки ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21.03.2024 скасований. Позивачка вважає себе єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] , оскільки відповідачка була лише зареєстрована за адресою проживання спадкодавця, проте не проживала, відповідно спадщину після його смерті не приймала. Тому просить суд визнати за нею право власності на все спадкове майно. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 08.07.2024 провадження у справі викрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 31.07.2024 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів, а саме спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , розглянуто та задоволено клопотання представника позивачки про виклику свідків. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 27.09.2024 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів, а саме спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , розглянуто та задоволено клопотання представника позивачки про виклику свідків. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 25.10.2024 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні, яка була обумовлена необхідністю витребування додаткових доказів за клопотання представника позивачки - адвоката Куріловича С. О., а саме інформації щодо перетину державного кордону [PERSON] . На підставі розпорядження керівника апарату Чигиринського районного суду Черкаської області № 146 від 10 грудня 2024 року у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2024 головуючим суддею у вказаній цивільній справі визначений суддя Попельнюх А.О. Ухвалою суду від 12.12.2024 підготовче провадження закрито, справа призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Курілович С. О. позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася. У зв`язку із неявкою відповідачки без поважних причин, ураховуючи згоду представника позивачки, суд ухвалив згідно положень ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Допитані під час судового розгляду свідки надали суду такі показання. Свідки [PERSON] та [PERSON] , що були сусідами за місцем проживання померлого [PERSON] , підтвердили, що відповідачка [PERSON] , дружина померлого, виїхала за кордон до Польщі, її останній раз бачили за місцем проживання років за 2 - 3 до смерті [PERSON] . На поховання відповідачка також не приїжджала. Крім того повідомили, що протягом останніх років життя [PERSON] проживав спільно із [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що з листопада 2018 вона почала зустрічатися з [PERSON] , а з лютого 2019 вони почали проживати однією сім`єю. Щодо його дружини, то вказала, що остання виїхала за кордон на початку 2018 року. Також повідомила, що шлюб між померлим та відповідачкою носив лише формальний характер, фактично шлюбні відносини між ними були давно припинені. Він планував ініціювати розгляд справи про розірвання шлюбу, але не встиг, оскільки передчасно помер. Заслухавши представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються питань спадкування, тому до їх правового регулювання застосуванню підлягають норми Книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Відповідно до частини першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями частини 5 статті 1268 Цивільного кодексу України гарантовано, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі статті 1296 Цивільного кодексу України вбачається, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Визначений законодавцем обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України). Зі змісту статті 328 Цивільного кодексу України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту частини другої статті 16 ЦК України вбачається, що способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що вбачається із наданого суду свідоцтва про смерть, виданого 15.12.2021 Чигиринським відділом ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 19.12.2011 Виконавчим комітетом Чигиринської міської ради, що зареєстроване в Чигиринському виробничому відділку КП «ЧООБТІ». Належність майна померлому та його реєстрація підтверджені витягом про державну реєстрацію прав від 19.12.2011 (а.с. 13-15). Також померлому на день відкриття спадщини на праві приватної власності належав автомобіль марки Audi, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області (а.с. 16). Позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , що встановлено судом зі свідоцтва про народження, виданого Відділом РАЦС Чигиринського РУЮ Черкаської області 05.12.2000, актовий запис № 103 (а.с. 17). З дослідженої копії спадкової справи № 02/2022, що зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 68980182 (а.с. 52-102), судом встановлено, що спадкодавець за життя був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , інших осіб в тому числі малолітніх та неповнолітніх не зареєстровано, на підтвердження чого надана довідка про останнє місце проживання померлого та склад сім`ї на день смерті від 21.12.2021 за № 9512-06-47, виданої Виконавчим комітетом Чигиринської міської ради (а. с. 57 на звороті). Позивачка - дочка спадкодавця [PERSON] ,у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, після чого Чигиринською державною нотаріальною конторою 14.01.2022 зареєстрована спадкова справа за № 68980182, номер справи у нотаріуса №02/2022, на підтвердження чого наданий витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68103761 від 14.01.2022 (а.с.57). Інший спадкоємець першої черги за законом - син спадкодавця [PERSON] , подав заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька (а.с. 53). Відповідачка також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , оскільки на день його смерті була дружиною, що встановлено судом з наданого витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 14.01.2022 за №00034590026 (а.с.64 на звороті, 65). Проте відповідачка із заявою про прийняття спадщини не зверталася. З аналізу витребуваних судом відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби №19-77223/24 від 06.11.2024, встановлено, що [PERSON] за період часу з 01.10.2018 до 01.09.2023 періодично перетинала державний кордон України у напрямках в`їзду та виїзду, проте майже постійно перебувала за межами України, перебування на території України мало короткотривалий характер (одна-дві доби). У свою чергу у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] , зокрема 19.04.2022 о 01:41 год, вона перетнула державний кордон у напрямку в`їзду, після чого 21.04.2022 о 20:11 год виїхала за межі країни (а.с. 122-123). Таким чином за визначений період її перебування на території України, ураховуючи відстань від місця перетину державного кордону до місця відкриття спадщини, необхідну кількість часу для приїзду до м. Чигирина, проведення на той період часу на території нашої держави воєнних дій, обумовлених військовою агресією росії, що у свою чергу лише ускладнювало можливість пересування по території країни, суд дійшов переконання, що такий перетин кордону вочевидь не був обумовлений наміром вчинення юридично-значимих дій для прийняття спадщини після смерті чоловіка, а мав інший, відмінний від правовідносин спадкування характер. Постановою державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори Курило Я.В. від 12 січня 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та автомобіль: тип - легковий седан - В, марка - Audi, модель - 80, реєстраційний номер - [NUMBER] , VIN - [NUMBER] ,після померлого [PERSON] . Оскільки на думку нотаріуса окрім позивачки, яка подала заяву про прийняття спадщини,спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка була зареєстрована за місцем відкриття спадщини і від її прийняття не відмовилася (а. с. 19-20). На підтвердження зняття арешту із спадкового майна, а саме з квартири померлого [PERSON] , представник позивачки надав суду ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21.03.2024 (а.с.22-23). Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити про своєчасність прийняття спадщини (Постанова Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 937/10434/19, Постанова КЦС ВС від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20) Ураховуючи наведене суд дійшов висновку, що після відкриття спадщини після смерті [PERSON] відповідачка у справі, як спадкоємиця першої черги за законом, хоча і мала зареєстроване місце проживання разом зі спадкодавцем, проте там не проживала протягом тривало часу. Після відкриття спадщини [PERSON] жодних юридично - значимих дій, які б могли слугувати підставою для прийняття нею спадщини після смерті чоловіка, вона не вчиняла, оскільки протягом тривалого часу відповідачка проживала за межами країни. Будучи зареєстрованою за місцем відкриття спадщини відповідачка не проживала там з 2018 року. У свою чергу лише реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити про прийняття спадщини в порядку частини третьої статті 1268 ЦК України. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна померлого [PERSON] , яка прийняла спадщину. Наявна невідповідність реєстраційних та фактичних даних порушують її права на спадщину, і таке порушене право підлягає судовому захисту. Обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам ст. 16 ЦК України, тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved