Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначала, що 14.07.2009 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який розірвано рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 03.10.2013. Після розірвання шлюбу відповідач бачив доньку декілька раз - у 2014 та у 2018 році. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, більше з донькою не зустрічався, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не відвідує вдома та в навчальних закладах. Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження, відсутнє словесне привітання. З огляду на викладене прохала позбавити відповідача батьківських прав стосовно доньки. Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 14.10.2024 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено підготовче засідання, надано строк для подання відзиву. 13 листопада 2024 року ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області зобов`язано надати суду письмовий висновок щодо вирішення спору у цій справі про позбавлення батьківських прав [PERSON] 09 грудня 2024 року ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У відзиві на позов представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог зважаючи на те (а.с.34-36), що наведені у позові факти не відповідають дійсності. Докази на підтвердження позиції позивача в матеріалах справи відсутні. Поза увагою залишився той факт, що позивачем створено передумови для обмеження спілкування з дитиною. Приїзди відповідача в м.Гадяч для спілкування з дитиною в більшості випадків завершувались безрезультатно через категоричну відсутність дозволу матері бачитись з донькою. Відповідач не застосовував юридичних механізмів для встановлення режиму побачень з дитиною з огляду на психологічний травматизм відповідних процедур та можливі негативні наслідки для доньки. Заборгованості по аліментам відповідач немає. З огляду на викладене вказував на відсутність підстав для застосування до відповідача такого виключного заходу впливу, як позбавлення батьківських прав. У відповіді на відзив позивачем викладено, що посилання відповідача є суб`єктивними та не відповідають дійсності. Вона ніколи не перешкоджала йому у спілкуванні з дитиною, навіть була прихильницею у їх спілкуванні (а.с.49-50). В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі та фактично обґрунтували їх тими ж обставинами. Крім того, позивач пояснила, що ініціатором подання позову була донька [PERSON] . Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Крім того відповідач пояснив, що йому створювались позивачем перешкоди у спілкуванні з донькою, він не мав змоги спілкуватись з дитиною наодинці, не міг її забрати. Про його подарунки дитині казали, що то принесли ельфи. З огляду на такі стосунки з колишньою дружиною та її родичами він, не бажав проявляти надмірну наполегливість з метою недопущення травмування дитини, її психічного здоров' . Знає, що між чоловіком позивача та його донькою склалися добрі стосунки. Не заперечує, що з 2018 року фактично з дитиною не спілкувався. Проживає в c.Ковалі, одружений, має двох малолітніх дітей, працює. Думав , що коли донька підросте, вона його зрозуміє. Бажає бути присутнім в житті доньки. В соціальних мережах її сторінку не знайшов. Під час його перебування на службі в територіальній обороні йому нараховували премію, яка не повинна, але пішла у заборгованість по аліментах. Він цю заборгованість не оспорював, сплатив. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку дитини, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає зважаючи на таке. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 03.10.2013 шлюб між сторонами розірвано (а.с.13). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що остання у [PERSON] відсутня (а.с.38). Відповідно до довідки Гадяцького опорного ліцею імені Лесі України Гадяцької міської ради №01-18/344 від 30.09.2024, зі слів класного керівника [PERSON] з 01.09.2020 і по цей момент вона спілкується виключно з мамою [PERSON] (а.с.15). Допитані в судовому засідання свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо суду показали, що перебувають з позивачем в дружній відносинах. Жодного разу не чули про батька, не бачили його. Дарина бажала спілкуватись з батьком, було видно, що їй чогось бракує, з цього приводу вона дуже переживала. З висновку служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.122) виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області №802 від 18.12.2024 вбачається, що відповідач за місцем роботи характеризується позитивно, не мав наміру відмовлятись від спілкування з дочкою, але колишня дружина йому перешкоджала та налаштовувала дитину проти нього. Заборгованості по сплаті аліментів немає. Позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно доньки [PERSON] є недоцільним (а.с.121-122). Відповідно до частин першої, другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на позбавленні батька батьківських прав. Пояснила, що ініціатором поданого позову була вона. Прохала матір допомогти. Почуттів до батька в неї немає. Вона ображена на нього за те, що він не проявляв до неї уваги. Не хоче, щоб відповідач був її батьком, спілкуватися з ним не бажає, і вважає своїм батьком чоловіка матері. Згідно з ч.8 ст.7 СК Українирегулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав визначені в ст.164 СК України, в тому числі в зв`язку з ухиленням від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч.1). Позбавлення батьківських прав - насамперед спосіб захисту інтересів дитини, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування повинно вирішуватися лише після всебічного дослідження позицій сторін, насамперед, з`ясування ставлення батька до дитини. Згідно з п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що позбавлення батьківських прав можливе при наявності передбачених законом підстав, однак такий захід суд може застосувати у виняткових випадках, з урахуванням ряду обставин, в тому числі і винної поведінки батьків. З позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні вбачається, що свої вимоги вона обґрунтовує тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги дитині, постійно ухиляється від обов`язку щодо виховання дитини, не спілкується, не цікавиться її життям. Зазначені позивачем фактори як підстава для позбавлення відповідача батьківських прав, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку про відсутність в діях відповідача свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, повної байдужості до подальшої долі та життя неповнолітньої доньки. Відповідач категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, брав участь у кожному судовому засіданні, прагне брати участь у вихованні та утриманні доньки, що свідчить про його інтерес до дитини. Посилання в позовній заяві на ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги суд не бере до уваги, оскільки такі обставини не підтверджені належними доказами, заборгованість по сплаті алементів відсутня. Не відвідування батьком батьківських зборів, не підтримування контакту з класним керівником та вчителями не може бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи матеріали справи та пояснення сторін судом встановлено, що неактивна участь батька в житті донки спричинена конфліктами між сторонами, проживанням відповідача на значній відстані від доньки. Відсутність емоційного зв`язку відповідача та дитини є результатом відсутності сталого спілкування. За таких обставин, виходячи також з пояснень неповнолітньої [PERSON] таке призводить до того, що формування її відношення до батька відбувається за впливом матері, яка має неприязні стосунки із відповідачем, і емоційний стан обумовлений напруженими конфліктними стосунками між батьками. Також значною мірою впливу є також те, що у батька є інша сім`я, внаслідок чого і змінилось ставлення доньки до батька. Крім того з пояснень та поведінки дитини [PERSON] також вбачається, що відповідач їй небайдужий і налагодження спілкування між ними можливо. Згідно з ч.3 ст.171 ЦПК України суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. З огляду на викладене судом встановлено, що застосування такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, не буде відповідати якнайкращим інтересам дитини. При цьому необхідно також зазначити, що позивач не зверталась до відповідного органу опіки та піклування з приводу виконання відповідачем батьківських обов`язків, поведінка відповідача не була предметом розгляду органу опіки та піклування до звернення позивача з позовом до суду, до нього не вживались відповідні заходи реагування з питань неналежного відношення до обов`язків по вихованню дочки. Таким чином судом встановлено відсутність винної поведінки та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. З огляду на викладене, суд вважає, що підстав, передбачених законом, для позбавлення батьківських прав відповідача немає.

Outcome: dismissed