Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Страхова група "ТАС" про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 03 липня 2022 року на автодорозі Р-15 «Ковель-Жовква» у м.Нововолинську сталася ДТП за участю автомобіля марки «КІА», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та моторолера марки «МХ150Х», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була забезпечена страховим полісом №АТ/2476322 від 14.05.2022, що на день настання ДТП був чинним. Постановою Волинського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року [PERSON] визнано невинуватим у порушенні вимог ПДР України, що призвели до пошкодження транспортних засобів. Вважає, що відповідальним за пошкодження його автомобіля є водій [PERSON] . З посиланням на норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з відповідача в свою користь 77 518,53 грн, з яких: 52 600,83 грн на відшкодування матеріальної шкоди; 3 531,50 грн за оплату експертизи; 160,00 грн за оплату поштових витрат; 1 226,20 грн за оплату судового збору; 20 000,00 грн витрат за надання професійної правничої допомоги. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Шостак В.В. позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, наведених у позові. Представник відповідача Товт С.С. в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити у його задоволенні, а також у відповідності до ст.43 ЦПК України надав письмові пояснення на позовну заяву, у яких наводить мотиви заперечення проти позову. Вирішуючи питання щодо порядку дослідження доказів, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, заслухавши думку позивача та його представника, представника відповідача, суд на підставі ч. 8 ст. 83 ЦПК України ухвалив не приймати до розгляду документи, які долучені представником відповідача по письмових пояснень, та повернути їх представнику відповідача в судовому засіданні, оскільки такі докази не подані у встановлений строк для подання відзиву, причини пропуску такого строку відповідачем не наведені. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні фактичні обставини справи, зміст відповідних спірних правовідносин та застосовує до них такі норми права. Із постанови Волинського апеляційного суду від 24.04.2024 вбачається, що 03.07.2022 у м. Нововолинськ на перехресті вулиць Автобусна та Шахтарська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «КІА» модель «SPORTAGE» р.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та мотоциклу «МХ 150А» р.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 17-18). Вказаною постановою суду апеляційної інстанції скасовано постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 06.03.2024 щодо [PERSON] , провадження у справі закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.17-18). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП застрахована у АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ 2476322 від 06.05.2022, забезпечений транспортний засіб: тип А1, номерний знак [NUMBER] , модель/марка [NUMBER] (а.с.14). Згідно висновку експерта № 2236 від 06.09.2022 вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля «КІА» модель «SPORTAGE» р.н. [NUMBER] складає 92665,46 грн, а вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного пошкодженого автомобіля складає 52600,83 грн (а.с.19-35). Вказаними вище доказами позивач обґрунтовує позовні вимоги про стягнення з відповідача заподіяної матеріальної шкоди в сумі 52600,83 грн. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч.ч. 1, 3 ст. 5 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників; акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності ; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-ІV (далі у тексті рішення - Закон) відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. За змістом статтей 3, 6, п. 22.1 ст. 22, п. 32.1 ст. 32 Закону: обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників;страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого;уразі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи;відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що шкода,заподіяна при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, відшкодовується при настанні цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною першою статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, при вирішенні питання про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, зокрема при дорожньо-транспортній пригоді, встановленню та доведенню підлягають: дії кожного володільця джерела підвищеної небезпеки, зокрема, порушення Правил дорожнього руху, тобто неправомірність діянь, вина, та їх причинно-наслідковий зв`язок із наслідками (заподіяною шкодою). За змістом статей 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частинами 1,3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Копія постанови Волинського апеляційного суду від 24.04.2024, яка надана позивачем як доказ на підтвердження доводів про відповідальність [PERSON] за спричинену внаслідок ДТП шкоду, не містить встановлених судом обставин щодо вини [PERSON] . На переконання суду надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази не доводять протиправність дій та вини водія [PERSON] у заподіянні шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкодженням автомобіля, що належить [PERSON] , а тому у відповідача ПАТ "Страхова група "ТАС" відсутні правові підстави та обов`язок відшкодувати позивачу [PERSON] заподіяну шкоду. Враховуючи викладене, підстави для задоволення позову відсутні. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, у відповідності до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed