Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить визначити йому додатковий строк терміном 60 днів для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що [INFO] в селищі Бабаї Харківського району Харківської області помер дід позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина. 26 листопада 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Павлової О.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але Постановою № 549/02.31 від 03 грудня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як ним пропущений строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, у вказаній Постанові зазначено, що із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , який є сином [PERSON] , тобто дядьком позивача, а свідоцтво про право на спадщину не видавалися. Внаслідок карантинних обмежень, які діяли на всій території України, позивач не міг особисто надати необхідні документи для заведення спадкової справи, що є об`єктивними та поважними причинами пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того пропущений строк (2 місяці) є незначним. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Спеціальним розпорядженням Голови Верховного суду № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються Харківським районним судом Харківської області та визначено територіальну підсудність Полтавському районному суду Полтавської області. На підставі вищевказаного розпорядження цивільна справа передана до Полтавського районного суду Полтавської області за підсудністю. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2023 року справу передано на розгляд до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2024 року відкрито провадження по справі. 20 травня 2024 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та вказав, що на момент подання позовної заяви позивач [PERSON] отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 грудня 2021 року, а саме у видачі свідоцтва про право спадщини за законом на спадкове майно, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач у позовній заяві вказує, що йому було відомо про смерть спадкодавця [PERSON] , але своєчасно із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріуса не звертався та не направив її поштою, до того ж єдиною підставою поважності пропущеного шестимісячного строку зазначає карантинні обмеження, що думку відповідача не є поважною підставою для поновлення строку. Спадкодавець [PERSON] , який є рідним батьком відповідача, помер [INFO] , тобто шестимісячний строк, який надається законом для подання заяви, сплинув 22 жовтня 2021 року. 18 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Павлової О.О., та було відкрито спадкову справу. Жодних належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивач суду та сторонам по праві не надав. Необізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця не є підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Також позивач не довів, у чому саме та які саме перешкоди завадили йому вчиняти дії щодо прийняття спадщини, Крім того позивач перебував в Україні і не мав перешкод направити заяву про прийняття спадщини поштою. Також у період часу з 16 листопада 2020 року до 16 травня 2021 року на території України вже не діяли жорсткі карантинні обмеження, оскільки постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року на території України запроваджено адаптивний карантин, що є загальновідомим фактом. 24 жовтня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник позивача адвокат Билим О.М. у судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві та зазначив, що позивач мав можливість своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане повторно 16 листопада 2021 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 179 від 26 квітня 2021 року. Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Павлової О.О. № 549/02.31 від 03 грудня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , оскільки [PERSON] , батько якого [PERSON] помер [INFO] , є спадкоємцем, який протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому він вважається таким, що не прийняв спадщину після вищевказаного померлого. Також в якості доказів суду надано: копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 25 квітня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції міста Харків, де вказано, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками записано: батько - [PERSON] , мати [PERSON] , запис № 475 від 25 квітня 2003 року; витяг № 6317-1829633-2018 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, за даними якого [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; витяг № 66079266 від 18 серпня 2021 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі, відповідно до якого 18 серпня 2021 року заведено спадкову справу № 68170576 після смерті [INFO] [PERSON] . За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частинами першою, другою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. Отже, лише якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Водночас необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, Верховного Суду у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Правозастосовна практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є усталеною. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку звернення для прийняття спадщини, позивач посилається на карантинні обмеження, які діяли на всій території України. [PERSON] помер [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач із заявою про прийняття спадщини звернувся до нотаріуса лише 26 листопада 2021 року. Разом з тим, порядок видачі свідоцтва про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року. Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 Глави 10 Порядку). Пунктом 3.21 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Суд, в сукупності аналізуючи доводи позивача, надані докази, не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не зазначено жодної обставини, яка б реально унеможливлювала у встановлений законом строк з дня смерті [PERSON] подати до нотаріальної контори письмову заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її засобами поштового зв`язку та у подальшому надіслати нотаріально засвідчену заяву або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. При цьому суд враховує, що позивачем не заперечується, що йому було відомо про смерть [PERSON] , тобто про відкриття спадщини, а тому він міг звернутися із заявою про прийняття спадщини у встановлений строк, при цьому сам по собі факт встановлення карантинних обмежень на території України не є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини. За викладених обставин, суд приходить до висновку що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають, оскільки будь-яких обставин, які б могли бути визнані поважними причинами пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не зазначено, доказів на їх підтвердження не надано, тому повністю відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю та безпідставністю. Судові витрати понесені позивачем суд відносить за його рахунок.

Outcome: dismissed