Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилалась на те, що народилась [INFO] . [PERSON] , [INFO] була її рідною матір`ю. [INFO] [PERSON] померла. Похованням матері займалась вона. Вказала, що мати проживала в с.Голошина, однак через похилий вік та стан здоров`я потребувала сторонньої допомоги. Тому в травні 1997 року [PERSON] переїхала жити до неї в м.Чернівці і вона здійснювала догляд за матір`ю. З цього часу по день смерті матері [INFO] вони спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну частку (пай), загальною площею 2,93 гектара та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,50 гектара. Однак, вона як спадкоємиця за законом першої черги, протягом шести місяців після смерті матері не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала себе такою, яка своєчасно її прийняла, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. У матері інших спадкоємців, окрім неї не було. 07.10.2024 року вона звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, проте їй було роз`яснено, що оскільки вона вчасно не подала заяву про прийняття спадщин, а також не надала відповідних документів, які б підтверджували фактичне прийняття нею спадщини після смерті матері, вона вважається такою, що не прийняла спадщину. Наведені обставини перешкоджають заявниці належним чином оформити спадщину, яка відкрилась після смерті її матері, а тому у неї виникла необхідність у встановленні факту постійного проживання разом із матір`ю на час її смерті. Факт проживання разом із спадкодавцем однією сім`ю підтверджує актом про фактичне місце проживання, виданого ПП «Сонячний острів» від 24.09.2024 року. Просила встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] на час відкриття спадщини: [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримала. Пояснила суду, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] . Заявниця вчасно не звернулась із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що на час смерті вона проживала разом із матір`ю за однією адресою [ADDRESS] , а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину. Від представника заінтересованої особи: Яблуницького старостинського округу Конятинської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Не заперечує проти задоволення заяви. Заінтересована особа: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макєєва Н.В. у судове засідання не з`явилась. Про причини відсутності не повідомила. Свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою заявниці. Їй відомо, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] . Разом із заявницею, за адресою [ADDRESS] мешкала її мати, за якою [PERSON] здійснювала догляд, оскільки остання не могла самостійно пересуватись. Свідок [PERSON] суду показала, що їй відомо, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] . Вони проживали разом більше десяти років. [PERSON] здійснювала догляд за матір`ю [PERSON] , оскільки остання через стан здоров`я потребувала стороннього догляду. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини викладені в ній знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Так, у відповідності до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Положеннями ст.315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як було встановлено судом, [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зазначено [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30.08.1975 року, позивач [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.6зв.). [INFO] [PERSON] померла (а.с.7). Із дослідженої судом довідки Яблуницького старостинського округу Конятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №78/15-13 від 10.07.2024 року вбачається, що згідно запису в господарській книзі за 1996-2000 роки №7 Яблуницької сільської ради села Яблуниця Путильського району Чернівецької області сторінка 45, особовий рахунок № [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована в с.Голошина (інших осіб не зареєстровано), та зроблено запис в графі 23 (відомості про вибуття) - «вибула»; інформація щодо дати та місця вибуття - відсутня. На момент смерті [PERSON] на території Яблуницької сільської ради не проживала (а.с.7зв.). Відповідно до акту про фактичне місце проживання ПП «Сонячний острів» від 24.09.2024 року, [PERSON] , [INFO] , з травня 1997 року до дня смерті [INFO] , фактично проживала із донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджують сусіди: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.8). Листом приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макєєвої Н.В. заявнику було роз`яснення, що за даними Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , 1929 року народження, яка померла [INFO] , не заведена, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру від 07.10.2024 року. Оскільки вона вчасно не подала заяву про прийняття спадщини, а також не надала відповідних документів, які б підтверджували фактичне прийняття нею спадщини після смерті матері, вона вважається такою, що не прийняла спадщину (а.с.11). Як вбачається з витягу зі Спадкового реєстру від 07.10.2024 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (а.с.12). Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного. Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК Україниспадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою статті 1223 ЦК Українипередбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК Українимісцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування"судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Отже, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК Українипередбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Як було встановлено судом, заявниця проживала разом із [PERSON] до її смерті, що підтвердили свідки, допитані судом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у заяві підтверджуються належними доказами, а тому вважає за можливе встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для одержання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved