Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок за адресою [ADDRESS] , земельну ділянку кадастровий номер 3221880402:10:082:0153 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку кадастровий номер 3221880402:10:082:0154 для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено, оскільки відсутні необхідні документи для вчинення нотаріальної дії. За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки іншим шляхом захистити свої порушені права не може. 17.07.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просить: визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Крім того, під час розгляду справи залучено в якості третьої особи [PERSON] 05.12.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позов підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] , батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 04.08.2017 року, актовий запис №57. Відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина, яка складається із: житловий будинок за адресою [ADDRESS] , земельну ділянку кадастровий номер 3221880402:10:082:0153 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку кадастровий номер 3221880402:10:082:0154 для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] . Частиною 1 статті 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З копії спадкової справи №324/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що 28.09.2017 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою зареєстрованою під №906 про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Як вбачається з копії спадкової справи №324/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] , 13.03.2008 року [PERSON] склала заповіт згідно якого, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, а також все те, що буде належати їй на день смерті заповіла сину [PERSON] , [INFO] , та сину [PERSON] , [INFO] . Згідно копії повторного свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 07.11.2022 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис №4919. Постановою державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори Дударєвою І.Ю. від 10.11.2022 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю необхідних документу для видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно до п.2 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 статті 3\~Закону України\~від 01\~липня 2004\~року «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно до ч.4 ст.3\~зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Як вбачається з копії договору дарування від 17.12.1992 року, [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 06.10.2017 року Комунальним підприємством «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» вказаний житловий будинок побудовано у 1939 році. Згідно до довідки на нерухоме майно №1110 виданої Комунальним підприємством «Вишгородське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] на підставі договору дарування ІІ-\~4750 від 17.12.1992 року, на праві власності належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] . Рішенням сесії Абрамівської сільської ради №400-37-VI від 02.09.2015 року «Про перейменування вулиць, провулків сіл Савенки, Абрамівка, Дудки назву провулку Кірова, ІІ в с.\~Дудки, Вишгородського району Київської області перейменовано на вулицю Київська. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1939 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (була чинною до 13 грудня 1995 року), не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент набуття ним права власності, а також положеннями ЦК Української\~РСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Відповідно до п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №45/5 від 31 жовтня 1975 року, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Статті 1216, 1218 ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавці), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позивач не може захистити своє порушене право, як спадкоємець в позасудовому порядку, а тому звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Отже, суд вважає, що матеріалами справи доведено, належне володіння спадкодавцем майном, яке набуто на законних підставах, та були усі необхідні документи відповідно до законодавства, яке діяло на момент володіння цим майном спадкодавцем, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі статей 331,1216, 1217, 1218, 1220, 1297 ЦК України,

Outcome: approved