Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до суду з вказаним позовом. У позовній заяві вказано, що 10.09.2021 між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений кредитний договір №718232261 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 15250,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Згідно умов договору відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15250,00 грн. Позивач вказує, що 28.11.2018 TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та TOB «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та TOB «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та TOB «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 була укладена додаткова угода №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. Позивач зазначає, що пунктом 2.1. розділу 2 (предмет договору) договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов договору TOB «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити TOB «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. У позовній заяві вказано, що відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №162 від 30.11.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (урахуванням додаткових угод до нього), TOB «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 39920,39 грн. Позивач вказує, що 23.02.2024 між TOB «Таліон Плюс» та TOB «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 від TOB «Таліон Плюс» до TOB «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 65822,33 грн. У позовній заяві вказано, що 17.07.2024 TOB «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 17/07/2024, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Згідно реєстру боржників за договором факторингу № 17/07/2024 від 17.07.2024 від TOB «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 65822,33 грн. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач ТОВ «ФК «Ейс» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 718232261 від 10.09.2021 у розмірі 65822,33 грн. та стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 04.12.2024 було відкрито провадження у даній справі та справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що відповідач заявлені позовні вимоги визнає частково. Представник відповідача вважає, що заявлена у позові вимога про стягнення суми заборгованості за відсотками у розмірі 50573,26 грн. не відповідає дійсності, тобто, на думку представника, розрахунки виконані з помилками. 29.09.2021 позивач сплатила відсотки у сумі 4666,00 грн. На думку представника відповідача розмір заборгованості за кредитним договором № 718232261 складає суму 55057,58 грн., з яких: 15250,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 39807,58 грн. - проценти за користування кредитними коштами. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що відповідач позовні вимоги визнає частково, у своїх поясненнях представник посилався на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , яка до укладення шлюбу мала прізвище « [PERSON] », був укладений кредитний договір № 718232261, згідно з яким відповідач отримала у користування кредитні кошти в розмірі 15250,00 грн. Договором передбачений порядок сплати відсотків за користування кредитом. Згідно умов цього договору строк кредиту становить 30 днів (а.с. 10-35, 91). 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01 (а.с. 36-41). 28.11.2019 TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та TOB «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 (а.с. 42). 31.12.2021 між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та TOB «Таліон Плюс» була укладена додаткова угода №27 до договору факторингу № 28/1118-01 (а.с. 43-47). Згідно додаткової угоди №27, яка була укладена 31.12.2021 між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та TOB «Таліон Плюс» продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 до 31 грудня 2022 року (а.с. 48). У реєстрі прав вимоги № 162 від 30.11.2021 зазначено, що TOB «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 718232261 в розмірі 39920,39 грн., з яких: 15249,07 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 24671,32 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 49-50). 23.02.2024 між TOB «Таліон Плюс» та TOB «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01 (а.с. 51-55). У витязі з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 зазначено, що TOB «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 718232261 в розмірі 65822,33 грн., з яких: 15249,07 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 50573,26 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 56-57). 17.07.2024 між TOB «ФК «Онлайн Фінанс» та TOB «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 17/07/24 (а.с. 58-62, 65). У витязі з реєстру боржників до договору факторингу № 17/07/24 від 17.07.2024 зазначено, що TOB «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 718232261 в розмірі 65822,33 грн., з яких: 15249,07 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 50573,26 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 63-64). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 718232261 від 10.09.2021, який наданий позивачем, вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нарахував відповідачу за період з 10.09.2021 по 30.11.2021 заборгованість, яка складається з 15249,07 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 24671,32 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 66-67). У розрахунку заборгованості за кредитним договором № 718232261 від 10.09.2021, який наданий позивачем, зазначено, що заборгованість відповідача перед ТОВ «Таліон Плюс» становила 65822,33 грн., з яких: 15249,07 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 50573,26 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 68). У виписці з особового рахунка за кредитним договором № 718232261 від 10.09.2021 вказано, що заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Ейс», становить 65822,33 грн., з яких: 15249,07 грн. заборгованість за тілом кредиту, 50573,26 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 69). Відповідно до норм статей 610, 612, 625, 629 ЦК\~України договір є обов`язковим до виконання, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.1054\~ЦК\~України за\~кредитним договором\~банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 512\~ЦК\~України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК\~України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ст.\~1081\~ЦК\~України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1 ст.\~1082\~ЦК\~України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Така позиція викладена і Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року № 6-979цс15. Суд приходить до висновку, про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 15249,07 грн. Розмір заборгованості відповідача перед позивачем в цій частині підтверджується доказами у справі та не заперечується стороною відповідача. При розрахунку заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом суд приймає до уваги пояснення представника відповідача, викладені у відзиві на позов, та розрахунок заборгованості за відсотками (а.с. 128-129), доданий представником відповідача до відзиву на позов. Такі пояснення та розрахунок заборгованості підтверджуються письмовими доказами у справі. В той же час розрахунок заборгованості відповідача за відсотками, наведений позивачем (а.с. 66-68), містить арифметичні помилки, які вплинули на нараховану загальну суму заборгованості за відсотками. Таким чином, в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. З відповідача слід стягнути заборгованість за відсотками в сумі 39808,51 грн. Всього з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 55057,58 грн. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137\~ЦПК\~України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»). Судом досліджено договір про надання правничої допомоги № 26/07/24-01 від 26.07.2024 (а.с. 70-71), додаткову угоду №2 до договору про надання правничої допомоги № 26/07/24-01 від 26.07.2024 (а.с. 72-73), акт прийому-передачі наданих послуг від 26.07.2024 (а.с. 74) свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю (а.с. 75). З урахуванням вищевикладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги, зважаючи на характер даної категорії справи, загальний обсяг наданих адвокатом правничих послуг за відповідний період, обґрунтована вартість наданої правої допомоги становить 6000 грн. Однак, зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 55057,58 грн., тобто 83,65%, то з відповідача у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5019 грн. Також, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог (83,65%), з відповідача у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2026,34 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial