Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

І. Описова частина Короткий виклад позиції позивача та відповідача. 26.11.2024 до суду надійшла позовна заява ТОВ "Українські фінансові операції" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до умов укладеного договору № 5986242 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.10.2022, від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - Первісний кредитор), Відповідачка [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 000 грн, строком на 360 днів шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідачки з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими вона ознайомилася перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. В порушення умов Кредитного договору та положень ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала. Заборгованість за Кредитним договором станом на 17.09.2024 року становить 24 912,05 грн, яка складається з: 10 000 грн. заборгованість за кредитом; 15 673,30 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 03.10.2022 року по 17.09.2024 року (включно). Згідно укладеного Договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 право вимоги за кредитним договором №5986242 від 03.10.2022 перейшло від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». У подальшому, відповідно до умов укладеного Договору факторингу від 31.07.2024 № 31.07/24-Ф, право вимоги по кредитному договору № 5986242 від 03.10.2022 відступлено на користь позивача. Покликаючись на норми цивільного законодавства, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за Договором № 5986242 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.10.2022 р. станом на 17.09.2024 у розмірі 24 912,05 грн, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. 13.01.2025 на адресу суду надійшло клопотання відповідачки про зменшення витрат на правничу допомогу у межах розумності та справедливості. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 26.11.2024 до суду надійшла позовна заява ТОВ "Українські фінансові операції" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України, того ж дня було визначено головуючу суддю Шарую Л.О. та передано їй дану справу (а.с. 43). Відповідь про реєстрацію місця проживання відповідача на запит суду надійшла 02.12.2024 (а.с. 90). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначений розгляд справи (а.с. 91-92). Відзив на позовну заяву не наданий. 13.01.2025 на адресу суду надійшло клопотання відповідачки про зменшення витрат на правничу допомогу у межах розумності та справедливості. У судове засідання представник позивача не з`явився. 09.12.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача Дідух Є.О. про розгляд справи без його участі (а.с. 100). У судові засідання відповідачка не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та на мобільний номер телефону (а.с. 105, 107). Також відповідачка та її представник адвокат Солод В.М. були ознайомлені із матеріалами цієї цивільної справи, що підтверджується їхніми заявами (а.с. 108-110). Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки судом вживалися вимоги закону щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, вона вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, не подала відзив, суд ухвалив проводити розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина рішення Фактичні обставини, встановлені судом та мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено, що між сторонами виник спір у сфері споживчого кредитування. 03.10.2022 між\~ТОВ "Авентус Україна"\~та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи\~ТОВ "Авентус Україна"\~укладено електронний договір № 5986242 про надання споживчого кредиту. (а.с. 9-14). Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту\~ТОВ "Авентус Україна", затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022, що розміщені на Веб-сайті (а.с. 29-38). Відповідно до п. 9.8. договору (Розділ 9), відповідачка, підписавши вказаний договір підтвердила, що перед укладенням цього договору їй було в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування; б) вказана в ч. 1, 2\~ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"\~та розміщена на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000,00 грн. (п. 1.3. договору); строк кредиту 360 днів (п.1.4 договору). Дата повернення кредиту визначена в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що є додатком N 1 до договору, згідно якої строк дії договору закінчується 28.09.2023. Відповідно до п. 1.5.1. договору, стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 1,493 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 02.11.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Пунктом 2.1 кредитного договору визначено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Після прийняття відповідачкою умов кредитного договору з нею було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачкою у відповідності до вимог ч. 6 та 8 ст.\~11,\~12\~\~ Закону України "Про електронну комерцію", а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідачкою підписаний паспорт споживчого, у котрому зазначена сума кредиту 10\~000 грн, строк кредитування 360 дні, процентна ставка стандартна 1,99 %, знижена процентна ставка 1,493 %, річна процентна ставка 726,35 %, знижена річна процентна ставка 711,22 %, загальні витрати за кредитом 71\~640,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 81\~640,00 грн. (а.с. 15-16). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилами ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України ця правова позиція має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Ураховуючи положення статей 204, 207, 624, 628, 634, 368, 640 ЦК України, а також правову позицію ВП ВС, висловлену у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010, суд дійшов висновку про укладення 30.05.2024 між позивачем та відповідачем Договору про надання грошових коштів у позику № 4148440524. Матеріали справи не містять та відповідачкою не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності цього договору, він недійсним не визнаний. У матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням\~ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення відповідачки було обмеженим і не відповідало її внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними. Судом встановлено, що Первісний кредитор свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував 03.10.2022 кошти в сумі 10 000 грн. відповідачці, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» від 29.09.2023 № 20230929-2 (а.с. 17-18), карткою обліку Договору (а.с. 19-28). Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачкою умов Договору про надання споживчого кредиту № 5986242 від 03.10.2022. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачкою на час розгляду справи не спростована. Відповідачка не надала до суду докази того, що кошти на її картковий рахунок не надходили або, що вона погасила заборгованість, свого розрахунку суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити, чи інший доказ про невірність наданого позивачем розрахунку, суду не представлено. Суд дійшов висновку, що відповідачка свої зобов`язання перед Первісним кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. У зв`язку з невиконанням відповідачко зобов`язань по вказаному договору та неповерненням отриманих у кредит грошових коштів у відповідачки перед Первісним кредитором виник борг по тілу кредиту в розмірі 10\~000 грн. Слід зазначити, що статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Щодо строку, підстав та розміру нарахування позивачем процентів за користування відповідачем кредитними коштами, то суд зазначає таке. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Слід звернути увагу на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Тобто, після припинення строку кредитного договору, проценти не нараховуються. \~Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 31.10. 2018 у справі № 202/4494/16-ц. Позивач просить стягнути із відповідачки проценти за користування кредитними коштами за період із 03.10.2022 по 17.09.2024 у сумі 15\~673,30 грн. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом, сторони у договорі № 5986242 від 03.10.2022 узгодили строк кредитування 360 днів, дату повернення кредиту 28.09.2023. Отже, кредитодавець мав право нараховувати проценти за користування кредитом відповідачем протягом 360 днів, у період із 03.10.2022 по 28.09.2023. Нарахований позивачем розмір процентів в розмірі 15\~673,30 грн. не перевищує умови договору, а тому суд вважає, що ця позовна вимога є обґрунтованою. Щодо набуття позивачем права вимоги за кредитним договором суд зазначає таке. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 ЦК України). 26.09.2023 року між\~ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА"\~та\~ТОВ "ФК "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС"\~укладено Договір факторингу N 26.09/23-Ф (а.с. 57-61), відповідно до умов якого, право вимоги, зокрема, за договором № 5986242 від 03.10.2022 про надання споживчого кредиту, заборгованість за яким складає 24\~912,05 грн. перейшло до\~ТОВ "ФК "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС". Цього ж дня сторонами підписано акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу N 26.09/23-Ф (а.с. 50, 65) та сплачено кошти в сумі 938001.65 гривень (платіжна інструкція N 198 від 26.09.2023) за відступлення прав вимог, відповідно до умов договору факторингу N 26.09/23-Ф (а.с. 67). 31.07.2024 року між\~ТОВ "ФК "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС"\~та позивачем -\~ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ"\~укладено Договір факторингу N 31.07/24-Ф від 31 липня 2024 року, згідно з яким право вимоги за договором договором № 5986242 від 03.10.2022 про надання споживчого кредиту відступлено\~ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" (а.с. 51-54). Сторонами 31.07.2024 підписано акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу N 31.07/24-Ф (а.с. 55-56) та сплачено 02.08.2024 кошти в сумі 67377,00 гривень (платіжна інструкція N 2 від 02.08.2024) за відступлення прав вимог, відповідно до умов договору факторингу N 31.07/24-Ф. (а.с. 66). У матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договорів, їх форма і порядок укладення суперечать положенням\~ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства. Суд вважає, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідачки по договору № 5986242 від 03.10.2022. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу\~статті 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачкам належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Положеннями\~статті 133\~ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 223 від 18.10.2024 позивачем при поданні цієї позовної заяви до суду сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. Згідно із частиною 2\~статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 4\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №\~826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.02.2021 (провадження №\~61-44217св18), витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Як слідує із матеріалів справи правничу допомогу позивачу надавав адвокат Дідух Є.О., який діяв на підставі укладеного договору про надання правової допомоги № 01/08/2024-А від 01.08.2024. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги № 01/08/2024-А від 01.08.2024 (а.с. 83-84), копію акту приймання-передачі наданих послуг № 5986242 від 17.09.2024 до договору № 01/08/2024-А на загальну суму 10 000,00 грн. (а.с. 39), детальний опис робіт № 5986242 від 17.09.2024 (а.с. 40), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 85). Враховуючи, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, ціну позову 24\~912,05 грн. обсяг робіт виконаних адвокатом, обсяг наданих послуг, значимість спору для сторін, а також те, що всі обставини справи були встановлені при розгляді справи без участі представника позивача, суд вважає, що витрати, понесені позивачем на правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень є завищеними та неспівмірними до складності справи та виконаних адвокатом робіт. За вказаних обставин, а також ураховуючи наявність клопотання представника відповідача адвоката Солод В.М. про зменшення витрат на правову допомогу, суд вбачає підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідачки та, виходячи з засад розумності, вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. Покликаючись на положення статей 259-261, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved