Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

У жовтні 2023 року Акціонерне товариств «Комерційний банк «ГЛОБУС» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 листопада 2021 між АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] було підписано договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування, шляхом підписання заяви-анкети на приєднання до договору. Умови надання кредиту визначені у додатку 1 до договору «Порядок надання та обслуговування споживчих кредитів». У заяві-анкеті відповідачем зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів, а саме: сума кредиту\~32\~897,00 грн, строк кредитування 36 місяців з 15.11.2021 року по 14.112024 року, пільговий період 12 місяців з 15.11 2021 року по 15.11. 2022 року, комісія за управління кредитом 32905%, розмір процентної ставки 0,0001% річних, реальна процентна ставка 46,53% річних, схема повернення кредиту ануїтетна. Так, відповідно до графіка платежів, відповідач зобов`язався у період з моменту отримання кредиту до першого числа кожного місяця, вказаного у графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 1\~549,82 грн. Позивач зазначає, що відповідачем не здійснено погашення (повернення) грошових коштів відповідно до графіку платежів та договору, чим грубо та систематично порушено умови договору. Станом на 01 вересня 2023 року заборгованість відповідачем за договором складає 36\~953,10 грн, з яких: 6552,51 строкова заборгованість по кредиту; 20\~860,49 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 954,01 строкова заборгованість по процентам; 8586,09 грн. прострочена заборгованість по процентам. Просили стягнути з [PERSON] на користь АТ «КБ «Глобус» заборгованість за кредитним договором від 15 листопада 2021 року у розмірі 36\~953,10 грн., судовий збір у розмірі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі\~6000,00 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2023 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2024 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав клопотання в якому просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, також подав заяви в яких просив ухвали ти по справі заочне рішення в порядку спрощеного позовного провадження. Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Пунктом 2Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2передбачено, що відповідно до статей55,124\~Конституції України та статті 3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15 листопада 2021 між АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] було підписано договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування, шляхом підписання заяви-анкети на приєднання до договору. В заяві-анкеті зазначено власні персональні дані відповідача , погоджено умови кредитування та графік платежів, а саме: сума кредиту\~32\~897,00 грн, строк кредитування 36 місяців з 15.11.2021 року по 14.112024 року, пільговий період 12 місяців з 15.11 2021 року по 15.11. 2022 року, комісія за управління кредитом 32905%, розмір процентної ставки 0,0001% річних, реальна процентна ставка 46,53% річних, схема повернення кредиту ануїтетна. Аналогічні інформація викладена в Паспорті споживчого кредиту, який підписаний\~ відповідачем. Відповідно до умов заяви-анкети на приєднання до договору, відповідач [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, паспортом споживчого кредиту, Договором по надання споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту, які йому зрозумілі. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Відповідно до наведеного в заяві-анкеті графіка платежів, відповідач зобов`язаний у період з моменту отримання кредиту до 1 (першого) числа кожного місяця, вказаного у графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 1\~549,82 грн. Проте відповідач взяті на себе грошові зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 01 вересня 2023 року утворилася заборгованість за договором в сумі 36\~953,10 грн, з яких: 6552,51 строкова заборгованість по кредиту; 20\~860,49 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 954,01 строкова заборгованість по процентам; 8586,09 грн. прострочена заборгованість по процентам. Пунктом 2.1.15.4 Додатку до договору 1 передбачено, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості по споживчому кредиту, у строки, передбачені Графіком платежів, клієнт сплачує проценти з розрахунку процентної ставки зазначеної в діючих тарифах, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення. Відповідно до п. 2.2.11 Додатку 1 до Договору, погашення заборгованості за договором наявної на поточну дату здійснюється в наступній черговості: 1) на сплату простроченої заборгованості по споживчому кредиту та прострочених процентів за користування споживчим кредитом,2) на сплату строкової заборгованості по споживчому кредиту та нарахованих процентів за користування споживчим кредитом, 3) на сплату штрафних санкцій (пені, штрафи), інших платежів за договором. Відповідно до частин 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім основної заборгованості за кредитом (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на заборгованість за користування кредитними коштами. Статтею 13 ЦПК України\~визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких доказів в розумінні положень\~ст. 76-81 ЦПК України\~на спростування даних обставин щодо заперечень проти позову. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 36\~953,10 грн, з яких: 6552,51 строкова заборгованість по кредиту; 20\~860,49 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 954,01 строкова заборгованість по процентам; 8586,09 грн. прострочена заборгованість по процентам. Шодо витрат на правову допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом Прохоренком Валерієм Петровичем, який здійснює свою адвокатську діяльність на підставі свідоцтва № 3352 від 29.05.2008 року та Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» був укладений Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №051222 від 05.12.2023р. Відповідно до п. 3.1 Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.12.2022 року за надання послуг за цим Договором Клієнт сплачує Адвокату гонорар, виходячи з кваліфікації, досвіду і завантаженості, кількості годин, витрачених Адвокатом за надання послуг Клієнту, складності справи/завдання, обсягу наданих послуг/ виконаних робіт, фінансового стану Клієнта та іншої сторони (сторін) судового процесу, ціни позову (якщо підлягає грошовій оцінці), значимості справи для Клієнта та впливу рішення суду на його репутацію та інші обставини. Відповідно до п. 3.2 Договору ставка гонорару Адвоката за 1 (одну) годину роботи складає 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень. Сторони погодили, окрім гонорару Адвоката за послуги, за кожне судове рішення на користь банку Клієнт оплачує Адвокату гонорар успіху, який встановлюється у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача надав копію акту № 41543562 прийому-передачі послуг за Договором № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.12.2022 року та копію платіжної інструкції №11619 від 06.10.2023 року. Дослідивши вище вказані документи, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 5250 грн. 00 коп. витрат на професійну правову допомогу. Суд в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 750 грн. 00 коп. (згідно акту № 40644477 прийому-передачі послуг за Договором № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.12.2022 року та копію платіжної інструкції №11619 від 06.10.2023 року) за формування пакету документів для подачі до суду та відправлення рекомендованим листом через відділення АТ «Укрпошта» не вбачає підстав для задоволення, так як відправлення документів засобами поштового зв`язку не відноситься до правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved