Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

У грудні 2024 року адвокат Д`яконова К.І. і інтересах [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просила встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , правовстановлюючого документу - договору дарування частини квартири від 24.09.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В., зареєстрованого в реєстрі за №1-1890, на підставі якого [PERSON] належить 2/4 частки квартири [ADDRESS] . Заява вмотивована тим, що [PERSON] , яка народилась у м.Маріуполі Донецької області [INFO] , 16.12.1998 року ДПА в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя присвоєно ідентифікаційний номер: [NUMBER] , що підтверджується відповідною довідкою про присвоєння ІПН. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.04.2004 № [NUMBER] /н [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . За кожним із співвласників зареєстровано по 1/4 частці вказаної квартири відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3583402 від 14.05.2004 року. В подальшому на підставі договору дарування частини квартири від 24.09.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В., зареєстрованого в реєстрі за №1-1890, [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] належні їм 2/4 частки вищевказаної квартири. Право власності [PERSON] на 2/4 частки квартири зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до витягу про державну реєстрацію №27718098 від 21.10.2010 року. Зазначає, що в зазначеному договорі дарування не вірно вказано ідентифікаційний код фізичної особи, обдарованої - [PERSON] , а саме зазначено « [NUMBER] » замість вірного « [NUMBER] ». Квартира [ADDRESS] , 3/4 частки якої належить [PERSON] та 1/4 частка - [PERSON] , була зруйнована внаслідок активних бойових дій на території м.Маріуполя Донецької області через військову агресію РФ. При зверненні до нотаріального органу з метою перенесення інформації про державну реєстрацію право власності [PERSON] на 2/4 частки вказаної квартири, яке у неї виникло на підставі договору дарування від 24.09.2010 року №1-1890, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яке функціонує з 2013 року, було встановлено технічну помилку, яка міститься у вказаному правовстановлюючому документі. Відповідно до відповіді на адвокатський запит Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.11.2024 року №50705/53988-26-24/15.1: територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 року відноситься до тимчасово окупованих територій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 08.05.2023 року №1705/5 «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області» Третю маріупольську державну нотаріальну контору реорганізовано шляхом її приєднання до Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори з перейменуванням в Першу маріупольську державну нотаріальну контору. Одерій Г.В. займає посаду завідувача Першої маріупольської державної нотаріальної контори, водночас, наказом міжрегіонального управління до особливого розпорядження оголошено простій Першої маріупольської державної нотаріальної контори. Отже, враховуючи вимоги п.6.16 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №3253/5 від 22.12.2010 року, нотаріусом, яким може вчинити дію з усунення технічної помилки у тексті нотаріального документа є той нотаріус, який вчинив нотаріальну дію та створював нотаріальний документ. У даному випадку у заявника відсутня можливість звернення до державного нотаріуса Одерій Г.В., якою здійснювалось посвідчення договору дарування частини квартири від 24.09.2010 року №1-1890. Враховуючи викладене, наразі [PERSON] не має можливості реалізувати свої права на подачу заяви щодо отримання відшкодування за пошкоджене майно, належне заявнику через вказані невідповідності у реєстраційному номеру платника податків, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду. Ухвалою судді від 09.12.2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Д`яконова К.І. в судове засідання не з`явились, від представника до суду надійшло клопотання, в якому просила провести розгляд справи без їх участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання, відповідно до якого зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви, спір про право між сторонами з вказаного питання відсутній, розгляд справи просила провести без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.04.2004 № [NUMBER] /н, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3583402 від 14.05.2004 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності по 1/4 частині належала квартира [ADDRESS] (а.с.12, 13). 24.09.2010 року між [PERSON] , [PERSON] - дарувальниками, та [PERSON] - обдаровуваною, укладено договір дарування частини квартири, який посвідчений державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1-1890, за яким дарувальники подарували, в рівних частинах кожний, а обдаровувана прийняла в дар 2/4 частини квартири під номером [ADDRESS] (а.с.14). Право власності на дану частку квартири зареєстровано Міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується Витягом про реєстрацію прав власності: номер витягу 277, дата 21.10.2010; реєстраційний номер: 5838540; тип об`єкту: [ADDRESS] ; номер запису: 18722 в книзі 25 (а.с.15). Особа заявника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] , виданим 11.12.1997 року Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУУМВС України в Донецькій області, відмітка про місце реєстрації [ADDRESS] , а також довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, виданою саме на ім`я заявника [PERSON] . (а.с.5-6). Проте, у вищезазначеному договорі дарування частини квартири від 24.09.2010 року зазначено ідентифікаційний номер обдаровуваної [PERSON] , який їй не належить - « [NUMBER] », замість вірного « [NUMBER] ». Зі змісту заяви вбачається, що з метою отримання інформації чи здійснює свою нотаріальну діяльність Четверта маріупольська державна нотаріальна контора та безпосередньо державний нотаріус Одерій Г.В. для можливості внесення виправлень до Договору дарування частини квартири представник заявника зверталася до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з відповідним адвокатським запитом, з відповіді на який встановлено, що територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 року відноситься до тимчасово окупованих територій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за №1668/39004. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 08.05.2023 року №1705/5 «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області» Третю маріупольську державну нотаріальну контору реорганізовано шляхом її приєднання до Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори з перейменуванням в Першу маріупольську державну нотаріальну контору. Одерій Г.В. займає посаду завідувача Першої маріупольської державної нотаріальної контори, водночас, наказом міжрегіонального управління до особливого розпорядження оголошено простій Першої маріупольської державної нотаріальної контори (а.с.19). Згідно з п.6.16. Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №3253/5 від 22.12.2010 року, у разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи(іб) щодо якої(их) було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку. Помилка у тексті нотаріального документа виправляється у всіх примірниках такого документа одночасно. Виправлення помилки повинно відповідати відомостям, що містяться в документах, які були подані нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, або отримані безпосередньо з єдиних та державних реєстрів. Виправлення технічної помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене. Враховуючи вищезазначене, у заявника відсутня можливість звернення до державного нотаріуса Одерій Г.В., якою здійснювалось посвідчення договору дарування частини квартири від 24.09.2010 року №1-1890, оскільки вказаний нотаріус не здійснює нотаріальну діяльність, а Перша маріупольська державна нотаріальна контора перебуває у простої. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В силу п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно з листом Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Встановлення факту належності договору дарування частини квартири має юридичне значення для заявника, оскільки від його встановлення залежить реалізація права заявника на подачу заяви щодо отримання відшкодування за пошкоджене майно, а встановити даний факт іншим чином неможливо. Спір про право відсутній. Виправити помилку у правовстановлюючому документі не представляється можливим, оскільки нотаріус, яка посвідчувала договір, на даний час не здійснює свою діяльність. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, а також те, що іншим шляхом підтвердити належність заявнику правовстановлюючого документу неможливо, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд вважає доведеним факт належності заявнику спірного правовстановлюючого документа договору дарування частини квартири від 24.09.2010 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved