Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вище вказаною позовною заявою, у якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проживав з відповідачкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу впродовж трьох років. Від шлюбу є малолітня малолітній син [PERSON] , який проживає з позивачем. Відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків; більше 2-х років дитиною не цікавиться, ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає; не піклується про його фізичний і духовний розвиток та не спілкується з дитиною взагалі. У судове засідання позивач не з`явився; засобами електронного зв`язку подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі; позовні вимоги підтримує та просить задовольнити; проти заочного рішення суду не заперечує (а.с. 52). Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, як шляхом направлення судових повісткок на зареєстроване місце проживання (а.с. 26-27, 28-29, 48-49), так і в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 23, 31, 41, 51). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи (а.с. 43). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 46-47), який проживає разом з [PERSON] (а.с. 8, 13). Орган опіки та піклування Тетерівської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та залишення дитини на утриманні батька [PERSON] , що підтверджується відповідним висновком, затвердженим виконавчим комітетом Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 20 від 18.03.2024 року (а.с. 9-11). Допитана у судовому засіданні 18.10.2024 року свідок [PERSON] (матір позивача, бабуся дитини) (а.с. 34-37) показала, що її син (позивач) з відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі. Зазначила, що [PERSON] перебував у Прибалтиці; повернувся в Україну на початку війни. З 2019 року по 2022 рік позивач з відповідачем проживали разом, проте з моменту початку війни, син з відповідачем не проживали однією сім`єю. Дитина у цей період проживала з відповідачем, однак сину повідомили, що дитина перебуває у скрутному становищі та є недоглянутою, тому у квітні 2022 року позивач поїхав її забрав до себе. Наразі дитина проживає переважно з [PERSON] , оскільки син служить. З моменту, як позивач забрав дитину у матері, остання ні разу не телефонувала, фінансово не підтримувала, на день народження дитину не вітала, дитиною не цікавиться взагалі. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 СК України). Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (ст. 150 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Право на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). З огляду на наведене, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, зокрема, ухилення від піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також від готування її до самостійного життя, у зв`язку з чим, дійшов висновку про потребу у позбавленні [PERSON] батьківських прав стосовно дитини. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (реч. 1 ч. 3 ст. 166 СК України). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України, реч. 1 ч. 2 ст. 51 Конституції України). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України). З огляду на наведене, зважаючи на необхідність забезпечити дитини рівень життя, достатній для їх всебічного розвитку, суд вважає за потрібне стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки (заробітку) доходу на дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.06.2024 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Також,

Outcome: approved