Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання спадщини відумерлою. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з 118/1000 часток квартири [ADDRESS] , загальною площею 190,8 кв. м., житловою площею 125,2 кв.м. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] до суду звернулась [PERSON] із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.10.2022 у справі № 522/3441/22 заяву [PERSON] залишено без розгляду у зв`язку із наявністю спору про право, який має вирішуватись в порядку позовного провадження. \~ \~ \~ \~Позивач указує, що оскільки після смерті [PERSON] минуло більше одного року, [PERSON] не підтверджено право на спадкування після її смерті, а інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, заповіти та спадкові договори останньою не укладались, спадщина, яка залишилася після смерті [PERSON] , підлягає визнанню судом відумерлою. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного Одеська міська рада просила визнати відумерлою спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що складається з 118/1000 часток квартири [ADDRESS] . Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого, після набрання ним законної сили воно є підставою для державної реєстрації за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради права власності на 118/1000 часток квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. \~ \~ \~ \~ Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, відзиву на позовну заяву чи інших процесуальних документів від неї до суду не надходило. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. \~ \~ \~ \~ [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01.02.2022. Актовий запис про смерть № 1317. \~ \~ \~ \~ [PERSON] на праві власності належало 118/2000 часток квартири [ADDRESS] , загальною площею 190,8 кв. м., житловою площею 125,2 кв.м., на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Арабаджи К. Г. 31.01.2018 та зареєстрованого в реєстрі за № 3.80. Крім того, [PERSON] належало на праві власності 118/2000 часток квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2021, виданого державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Оліянчук С. С. та зареєстрованого в реєстрі за № 7-589. \~ \~ \~ \~Реєстрація права власності [PERSON] на указані частки квартири підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.05.2023. \~ \~ \~ \~З довідки № Р1-223308/-ф/л від 16.02.2022 слідує, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 25.03.2016 по 02.02.2022. \~ \~ \~ \~ Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73640247 від 18.08.2023 відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~Як слідує з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 73640251 від 18.08.2023 відсутня інформація про складені [PERSON] заповіти/спадкові договори. \~ \~ \~ \~Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.10.2022 у справі № 522/3441/22 заяву [PERSON] , за участю заінтересованої особи - Одеської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю залишено без розгляду, оскільки між [PERSON] та Одеською міською радою існує спір про право, який стосується спадкового майна після смерті [PERSON] , розгляд якої передбачений в загальному порядку. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті на життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~ Згідно із статтею 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Згідно із статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Звертаючись до суду із позовом, Одеська міська рада посилалася на те, що спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, [PERSON] не підтверджено право на спадкування після її смерті, а інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, відсутні відомості про складення [PERSON] заповіту чи спадкового договору. Однак, позивачем не надано доказів у підтвердження відсутності спадкоємців [PERSON] за законом відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачем до позовної заяви долучено довідку № Р1-223308/-ф/л від 16.02.2022, з якої слідує, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 25.03.2016 по 02.02.2022. Однак, дана довідка лише підтверджує реєстрацію місця проживання [PERSON] за указаною адресою за певний період та на час відкриття спадщини, однак не підтверджує відсутність інших осіб, зареєстрованих за даною адресою. Доказів про відсутність спадкоємців, які постійно проживали разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, зокрема зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , матеріали справи не містять. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] зазначила, що спірна квартира є квартирою спільного заселення та в ній можуть бути зареєстровані інші особи. При цьому, у разі наявності спадкоємців [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, визнання спадщини відумерлою та передача її у власність територіальної громади, призведе до порушення їхніх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, має навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 280/1356/16-ц (провадження № 61-18231св18) у випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин належними і допустимими доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Разом з тим, позивачем не заявлялося клопотання про витребування судом доказів на підтвердження відсутності спадкоємців [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, зокрема щодо осіб, зареєстрованих за місцем проживання спадкодавця на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому суд зауважує, що право суду на збирання доказів, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, у справах позовного провадження є обмеженим відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК, а збирання доказів у порушення наведеної процесуальної норми може призвести до порушення принципу змагальності цивільного судочинства та рівності всіх учасників перед судом. Отже, додані до позовної заяви докази не підтверджують в достатній мірі обставини, викладені у позовній заяві. Відтак, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову Одеської міської ради слід відмовити за недоведеністю. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed