Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить суд ухвалити рішення про визначення йому додаткового тримісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне померлій нерухоме майно частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя мати позивача склала заповіт, яким заповідала йому вказане нерухоме майно. Маючи намір прийняти спадщину, позивач 13 травня 2024 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову, у зв`язку з тим, що пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач вказує на той факт, що на час прийняття спадщини він проживав у місті Києві, в той час, як мати проживала у м. Кривому Розі, спадкове нерухоме майно знаходиться теж у м. Кривому Розі, тому йому у зв`язку з його зайнятістю він не міг прибути до м. Кривого Рогу вчасно, щоб подати заяву про прийняття спадщини. Крім того разом з померлою він не проживав, тому не міг знати про існування заповіту. Із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріальної контори інші спадкоємці не звертались. Ухвалою від\~11\~червня 2024\~року прийнято\~позовну заяву\~до розгляду\~та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у приміщенні суду. Ухвалою від 11 листопада 2024 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради (Україна, 50071, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, будинок 32, код ЄДРПОУ 05410872). Ухвалою від 29 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті та встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. Позивач Білик в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, у заяві також зазначив, що йому не відомо було про існування заповіту. Представник Криворізької міської ради у судове засідання не з`явився, у поданій до суду. Разом з тим від нього надійшло клопотання про розгляд справи за участю представника виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради. Клопотання обґрунтоване тим, що з огляду на предмет спору, та враховуючи, що рішенням Криворізької міської ради від 31.03.2016 №381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» районним у місті радам делеговані повноваження щодо участі у судових засіданнях, в яких стороною по справі є Криворізька міська рада та її виконком з питань, зокрема щодо встановлення додаткового строку для прийняття спадкового майна. Таким чином, представництво інтересів Криворізької міської ради у даній справі здійснюється представниками виконкому Саксаганської районної в місті ради згідно вищезазначеного рішення. Представник Саксаганської районної в місті ради надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та прийняття рішення на розсуд суду. Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, розглянувши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Померла [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла позивачу [PERSON] належну заповідачу частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний заповіт посвідчено 16 квітня 2012 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лігутою Л. В. З наданої на виконання ухвали суду копії спадкової справи убачається, що приватний нотаріус Железна О. В. відкрила спадкову справу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . З постанови приватного нотаріуса Железної О. В. вбачається, що [PERSON] , позивачу по справі, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , померлої [INFO] з підстав пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці після померлої згідно матеріалів спадкової справи відсутні. Суд враховує, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. (постанова Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц) Отже, належним відповідачем за обставинами даної справи є Саксаганська районна в місті рада. Щодо територіальної підсудності поданого позову, то відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Отже, на поданий позов поширюються правила виключної підсудності. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом частини першої та третьої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Вирішуючи поданий позов, суд враховує, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту. При цьому, суд бере до уваги, що за обставинами даної справи спадкоємець [PERSON] не проживав спільно зі спадкодавицею [PERSON] , не вів з нею спільного побуту, не знав про заповіт на своє ім`я і дізнався про нього вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, нотаріус про заповіт позивача не повідомив, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку. У цьому аспекті слід звернути увагу на необхідність дотримання принципу свободи заповіту як фундаментального принципу спадкового права, який корелюється зі свободою спадкування. Зрештою спадкоємці можуть не мати наміру спадкувати за законом, втім, виявлення заповіту може спонукати їх до виконання останньої волі спадкодавця. Крім того, зважаючи на те, що інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, а відповідачі у справі не заперечили проти задоволення поданого позову, поновлення права позивача на прийняття спадщини не призведе до втручання у право власності відповідачів та не порушить принцип пропорційності, оскільки очевидно, що приватний інтерес на спадкування після смерті близького родича, за особистим розпорядженням (останньою волею) спадкодавця, переважає інтерес територіальної громади щодо можливого набуття права власності на відумерлу спадщину. При цьому, суд не знаходить підстав для застосування висновків, висловлених ВП ВС у постанові від 26 червня 2024 року у справі №686/5757/23, оскільки наведені у ній висновки значною мірою обумовлені конкретними обставинами справи, а саме, потребою в дотриманні принципу «пропорційності» втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину. (п.104). Враховуючи викладене, зважаючи на позицію відповідачів, які не заперечують проти задоволення позову, відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved