Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, ПрАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що, що АТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» на підставі Ліцензії НКРЕКП серія АЕ №229064 від 26.06.2015 (додається), в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації надавало послугу постачання та розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , власником та споживачем комунальних послуг є [PERSON] . Відповідач не сплачував в повному обсязі вартість наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.09.2024 становить 6383,87 грн. - за спожитий природний газ, 9590,82 грн. за надану послугу з розподілу газу. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 6383,87 грн., за надану послугу з розподілу газу у розмірі 9590,82 грн., а також відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 19.09.2021 по 20.02.2022, інфляційні витрати у розмірі 338,72 грн., три проценти річних у розмірі 81,33 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Крім того надала суду відповідь на відзив, в якій вказала, що заборгованість відповідача виникла за період з лютого 2018 року, остання оплата за газ була здійснена відповідачем в жовтні 2020 року. Також зазначила, що постановою КМУ № 211 від 11 березня 2020 року, установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Законом України № 540-IХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою КМУ № 651 від 27 червня 2023 року відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Також Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, та на даний час триває. В свою чергу, згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Враховуючи викладене, строки позовної давності не є пропущеними. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду відзив на позов, в якому вказав, що з листопада 2020 року він не є споживачем природного газу від позивача, а є споживачем від постачальника НАК «Нафтогаз». Вважає, що позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду з позовом, у зв`язку з чим просив відмовити позивачу у стягненні заборгованості за природний газ у сумі 6383,87 грн. та нарахованих на вказану суму інфляційних витрат у сумі 338,72 грн., та 3% річних в сумі 81,33 грн. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ПрАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач надає відповідачу [PERSON] послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , на підставі особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я відповідача. \~ \~ \~ \~Згідно листа Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб № 20-16/2-4316 від 06.11.2024, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 (надалі - Правила постачання природного газу) на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу». Відповідно до п. 2 розділу III Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. АТ «Донецькоблгаз» було розміщено (опубліковано) проект Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам: - на офіційному сайті АТ «Донецькоблгаз» у розділі Інформація Нормативні акти, Документи НКРЕКП Типовий договір постачання природного газу; - на інформаційному стенді в абонвідділі Слов`янського УГГ АТ «Донецькоблгаз» за адресою Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Світлодарська, буд. 28Б; Окрім цього, публікація проекту Договору була оприлюднена в обласній газеті «Знамя Индустрии» № 84/47 (14951) від 23.11.2016 року, № 85/48(14952) від 30.11.2016 року. \~ \~ \~ \~Пунктом 24 Розділу IIІ Правил постачання природного газу закріплено, що розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць. Згідно умов п.п. 4.6, 4.7 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, при здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) Постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Відповідно до абз. 2 п. 32 Розділу III Правил постачання природного газу побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 629 ЦК України договори є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо здійснення оплати за надані послуги з постачання та розподілу природного газу, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, за період з 01 лютого 2018 року по 31 серпня 2024 року у відповідача утворилась заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 6383,87 грн., та за надану послугу з розподілу газу у розмірі 9590,82 грн., що також підтверджується балансовою довідкою по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] . Щодо застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За приписами ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. З розрахунку заборгованості, яка виникла за період з лютого 2018 року по серпень 2024 року, вбачається, що відповідачем здійснювалась оплата боргу за спожитий природний газ останній раз у жовтні 2020 року у сумі 800 грн., за розподіл природного газу останній раз у лютому 2022 року у сумі 760,71 грн. В свою чергу позивач звернувся до суду з позовом 04.11.2024. Одночасно, суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року. За приписами п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ № 651 від 27 червня 2023 року відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Разом з тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, та на даний час триває. Згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що строки позовної давності щодо позовних вимог не спливли. Позивачем доведено надання відповідачу відповідних послуг з постачання та розподілу природного газу. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 6383,87 грн., та за надану послугу з розподілу газу у розмірі 9590,82 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як зазначено у частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, наданого позивачем, за період з 19.09.2021 по 20.02.2022, сума інфляційних витрат, нарахованих у зв`язку із наявною заборгованістю за спожитий природний газ складає 338,72 грн. В свою чергу, сума трьох процентів річних, нарахованих у зв`язку із наявною заборгованістю за спожитий природний газ складає 81,33 грн., суд погоджується з наданим розрахунком, відповідач не надав доказів його необґрунтованості. Отже, позивачем на суму заборгованості за спожитий природний газ та суму заборгованості за розподіл природного газу нараховані інфляційні витрати в сумі 338,72 грн. та 3 % річних в сумі 81,33 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved