Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що 16.03.2020 року між АТ "Перший Український міжнародний банк" до [PERSON] був укладений кредитний договір №2001578960801, відповідно до якого [PERSON] видано кредитну картку з встановленим кредитним лімітом в розмірі 10000,00 грн., який в подальшому був збільшений до 37000,00 грн. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним вище правочином. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитних договорів заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.09.2024 року складає: по кредитному договору №2001578960801 від 16.03.2020 року в розмірі 55642,33 грн., з яких: 33365,72 грн. заборгованість за кредитом, 22276,61 грн. заборгованість по процентам. Позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, яку зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. На підставі викладеного просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитними договорами та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлялась про судовий розгляд справи, копію ухвали про відкриття провадження з додатками отримала 17.12.2024 року, відзив на позов та інших заяв не подала. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про наступне: 16.03.2020 року між АТ "Перший Український міжнародний банк" до [PERSON] був укладений кредитний договір №2001578960801, відповідно до якого [PERSON] видано кредитну картку з встановленим кредитним лімітом в розмірі 10000,00 грн., який в подальшому був збільшений до 37000,00 грн., шляхом підписання останньою заяви про приєднання до цього договору, та паспорту споживчого кредиту, строком на 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін, зі сплатою відсотків в розмірі 47,88% на рік. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитних договорів заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.09.2024 року складає: по кредитному договору №2001578960801 від 16.03.2020 року в розмірі 55642,33 грн., з яких: 33365,72 грн. заборгованість за кредитом, 22276,61 грн. заборгованість по процентам. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорена та не спростована. Відповідно до ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За частиною 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. Відповідно до засад змагальності сторін, передбачених ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду доказів, що спростовують обставини та докази зазначені та надані позивачем. При цьому суд створив всі умови для змагальності процесу, зберігаючи об`єктивність і неупередженість. Згідно змісту ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитними договорами, не виконав, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved