Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~шляхом направлення\~засобами поштового\~зв`язку 15.07.2024\~(надійшла\~до суду\~27.06.2024),\~ в\~якій просив\~суд стягнути\~зПублічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на його користь 150\~000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок\~нещасного випадку\~на виробництві\~під час\~трудової діяльності (без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів). \~ \~ \~ \~Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [PERSON] з 24.09.2001 до 07.12.2023 працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за різними професіями, зокрема, з 15.12.2015 до 25.06.2021 обіймав посаду змінного провідного інженера з охорони навколишнього середовища відділу по цілодобовій роботі (охорона атмосферного повітря) Департаменту з охорони навколишнього середовища. Під час його трудової діяльності на вказаній посаді, а саме, 24.05.2021, стався нещасний випадок на виробництві, в результаті якого він отримав тілесні ушкодження, що призвели до стійкої втрати працездатності. Актом №21 від 14.07.2021 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався на виробництві 21.05.2021 о 13.30 год., встановлено обставини, за яких нещасний випадок мав місце. Причинами настання нещасного випадку є: 1) основна: допуск до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці порушення вимог п.3.3.2, п.3.3.5 Посадової інструкції ПІ 192.1231.003 «Заступника директора Департаменту з охорони навколишнього середовища»; 2) супутні: невиконання вимог інструкції з охорони праці порушення вимог п.3.2 інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для працівників підприємства» ОП 228.01.21; розділ ІІ глава І п.14, п.15, розділ ІІІ глава 7 п.2 «Правила охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт» НПАОП 0.00-1.75-15; розділ 14 глава 1 п.1.3, п.1.4, п.1.16 «Правила охорони праці на автомобільному транспорті» НПАОП 0.00-1.62-12; залучення до роботи працівників не за спеціальністю (професією) порушення вимог п.3.3.2, п.3.3.5 Посадової інструкції ПІ 192.1231.003 «Заступника директора Департаменту з охорони навколишнього середовища»; невиконання посадових обов`язків порушення вимог п.3.3.6.6 посадової інструкції ПІ 192.2149.2.037 «Змінного провідного інженера з охорони навколишнього середовища відділу з цілодобової роботи (охорона атмосферного повітря) Департаменту з охорони навколишнього середовища», п.3.3.2, п.3.3.5 посадової інструкції ПІ 192.1231.003 «Заступника директора Департаменту з охорони навколишнього середовища». Після нещасного випадку [PERSON] було надано першу медичну допомогу та госпіталізовано до травматичного відділення КЗ «Криворізька міська лікарня №2» ДОР з діагнозом «Травматична ампутація дистальної фаланги IV пальця правої кисті з відривом сухожилку глибокого згинача на рівні середньої третини передпліччя. Скелетування середньої та праксимальної фаланги IV пальця правої кисті», де йому було проведено операцію ПХО рани IV пальця правої кисті, формування кукси на рівні оснування проксимальної фаланги, із призначенням медикаментозного лікування. [PERSON] проходив стаціонарне лікування з 24.05.2021 до 01.06.2021 та в подальшому амбулаторно лікувався в ЛПЗ за місцем проживання. По завершенню лікування, за результатами огляду МСЕК йому було первинно визначено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 10%. За результатами повторного огляду 21.05.2024 стійка втрата працездатності у розмірі 10% підтверджена. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок нещасного випадку на виробництві та втратою працездатності [PERSON] зазнав фізичного болю та страждань, змінилися його образ та якість життя, що завдає йому моральних страждань, адже він розуміє, що відновити стан здоров`я неможливо. Внаслідок травми він вимушений був терпіти різкий, майже нестерпний біль, йому було проведено хірургічну операцію ПХО рани IV пальця правої кисті, формування кукси на рівні оснування проксимальної фаланги, проведено медикаментозне лікування. Його права кисть скалічена та спотворена, що завдає йому додаткових моральних страждань, призводить до незручностей при спілкуванні з людьми. Він постійно відчуває ниючий біль правої кисті, який посилюється при фізичних навантаженнях. Через травму виконання ним роботи по дому значно утруднено. В результаті отриманої травми він вимушений був відмовитись від захоплень та активного способу життя. Також моральні страждання спричиняє і те, що, незважаючи на проходження лікування, фізичний стан здоров`я є невідновним, він не зможе вже жити тим повноцінним життям, як це було раніше. Оцінюючи розмір завданої моральної шкоди, позивач виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з огляду на ступінь втрати працездатності, обсяг перенесених фізичних та моральних страждань визначає в розмірі 150 000 грн., що не підлягає оподаткуванню. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» адвокат Ботвінко О.А. подав відзив на позов (а.с.46-50), вважаючи вимоги [PERSON] безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Додатково просив поновити процесуальний строк на подання відзиву як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки фактично представник відповідача ознайомився з матеріалами справи 09.09.2024 з причин, що об`єктивно виключали можливість зробити це раніше (відпустка судді та представника відповідача). В обґрунтування своїх заперечень по суті вимог представник зазначив, що за змістом позову, нещасний випадок на виробництві з [PERSON] стався внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку працівників ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та обумовлений неналежним виконанням підприємством вимог законодавства щодо створення та підтримання безпечних умов праці. Разом з тим, [PERSON] залишив поза увагою той факт, що відповідно до п.8 акта форми Н-1/П про нещасний випадок від 14.07.2021, значна частина вини в нещасному випадку лежить на ньому, оскільки останній виконував роботи, що не входять до його обов`язків згідно з посадовою інструкцією ПІ 192.2149.2.037 провідного інженера з охорони навколишнього середовища відділу з цілодобової роботи (охорона атмосферного повітря) департаменту з охорони навколишнього середовища, який не дбав про особисту безпеку і здоров`я під час виконання робіт по розвантаженню холодильника, не застосував при виконанні вантажно-розвантажувальних робіт засоби індивідуального захисту (спеціальне взуття, рукавиці), а також перед початком виконання розвантажувальних робіт не зняв обручку з 4-го пальця правої руки. Також представник зауважив, що в силу положень діючого законодавства України, неправомірні дії чи бездіяльність та вина власника або уповноваженого ним органу є обов`язковими передумовами виникнення правовідносин з відшкодування моральної шкоди. Тому, наявність неправомірних дій чи бездіяльності та вини заподіювача підлягає обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди. Позаяк, у спірних правовідносинах не було встановлено вчинення з боку відповідача будь-яких неправомірних дій, що могли б призвести до ушкодження здоров`я [PERSON] , а відтак відсутня одна з обов`язкових передумов для відшкодування моральної шкоди. Описані в акті порушення, допущені з боку заступника директора департаменту з охорони навколишнього природного середовища ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» [PERSON] , не мають причинно-наслідкового зв`язку з настанням нещасного випадку та нанесеною шкодою здоров`ю позивача. Що стосується розміру заявленої [PERSON] моральної шкоди в 150\~000 грн., то він визначений без врахування принципів розумності і справедливості, належним чином не вмотивований, завищений, не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує позивач. Крім того, при ухваленні рішення по суті заявлених вимог представник ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» просив застосувати норми ч.2 ст.1193 ЦК України, адже саме груба необережність [PERSON] сприяла виникненню шкоди та його травмуванню. \~ \~ \~ \~З урахуванням наведених представником відповідача обставин та причин пропуску строку, суд вважає за можливе його поновити, а відзив врахувати при ухваленні рішення. \~ \~ \~ \~Відповіді на відзив із обґрунтуванням своїх заперечень проти доводів, наведених представником відповідача, позивач [PERSON] не подав, додаткового часу для цього не потребував. \~ \~ \~ \~Правом на участь в судовому засіданні позивач [PERSON] не скористався, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Пред`явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. \~ \~ \~ \~У ході розгляду справи представник відповідача адвокат Ботвінко О.А. заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав, викладених в позові. Зважаючи на те, що позивач про свою участь в судовому засіданні не заявив, не заперечував проти ухвалення рішення в порядку письмового провадження, про що подав відповідну заяву. З урахуванням позиції сторін та поданих ними заяв, суд вважає за можливе розгляд справи проводити в письмовому провадженні без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши письмові докази у справі, враховуючи позицію сторін, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, а відповідачем визнано, що позивач [PERSON] з 24.09.2001 до 07.12.2023 працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», яке є правонаступником ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за різними професіями, зокрема, з 15.12.2015 до 25.06.2021 обіймав посаду змінного провідного інженера з охорони навколишнього середовища відділу по цілодобовій роботі (охорона атмосферного повітря) Департаменту з охорони навколишнього середовища. Із 25.06.2021 до 03.05.2022 позивач обіймав посаду провідного інженера з охорони навколишнього середовища відділу з оперативної роботи (охорона атмосферного повітря) Департаменту з охорони навколишнього середовища. Із 03.05.2022 до 07.12.2023 обіймав посаду начальника відділу з оперативної роботи (охорона атмосферного повітря) Департаменту з охорони навколишнього середовища. Звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗпП України, наказ №882/к від 07.12.2023. Вказані обставини також підтверджуються відповідними записами в трудовій книжці [NUMBER] , виданій на ім`я [PERSON] 24.05.2021 о 13.30 год. з [PERSON] під час виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок за наступних обставин. 24.05.2021,\~працюючи у\~денну зміну\~(з\~08\~годин 00\~хвилин до\~16\~годин 45\~хвилин)\~змінний провідний\~інженер з\~охорони навколишнього\~середовища ДОНС\~ПАТ «АрселорМіттал\~Кривий Ріг»\~ [PERSON] ,\~о 07\~год.\~50\~хв.\~прибув до\~адміністративного побутового\~корпусу ДОНС,\~де о\~08\~год.\~05\~хв.\~отримав від\~начальника відділу\~з цілодобової роботи ДОНС [PERSON] завдання спільно з начальником відділу з функціонування СЕМ, стандартизації та метрології [PERSON] і представниками горно-транспортного цеху комісійно провести обстеження вулиць селища «Комсомольський» на можливість поливу (пилопригнічення) на літній період. Після отримання завдання о 08 год. 40 хв. [PERSON] і [PERSON] виїхали з ДОНС на службовому автомобілі для обстеження вулиць селища «Комсомольський». Приблизно об 11 год. 30 хв. [PERSON] , [PERSON] повернулися до ДОНС і почали складати акт комісійного обстеження вулиць селища «Комсомольський». О 13 год. 00 хв. до будівлі лабораторії аналітичного контролю та моніторингу стічних вод ДОНС прибув автомобіль марки «Камаз», р/н № [NUMBER] , який привіз холодильник марки «Samsung». О 13 год. 20 хв. по службовому телефону до змінного провідного інженера з охорони навколишнього середовища [PERSON] , змінного провідного інженера з охорони навколишнього середовища [PERSON] , начальника відділу з функціонування СЕМ, стандартизації та метрології [PERSON] звернувся заступник директора Департаменту з охорони навколишнього середовища [PERSON] з проханням допомогти розвантажити прибувший до будівлі лабораторії аналітичного контролю та моніторингу стічних вод ДОНС автомобіль центрозавозу. О 13 год. 25 хв., прибувши до будівлі лабораторії аналітичного контролю та моніторингу стічних вод ДОНС [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] побачили біля входу в приміщення будівлі лабораторії автомобіль, в кузові якого знаходився [PERSON] . Останній запропонував [PERSON] піднятися в кузов автомобіля щоб пересунути холодильник до заднього борту кузова. Після того, як холодильник був пересунутий до заднього краю борта, [PERSON] став спускатися з кузова автомобіля. Ставши обличчям по ходу руху автомобіля, [PERSON] , взявшись лівою рукою за лівий незмінний борт автомобіля, почав спускатися з кузова автомобіля, при цьому поставив ліву ногу на засув відкидного заднього борту. При постановці ноги на засув трапилося зміщення відкидного заднього борту, внаслідок якого [PERSON] втратив рівновагу і почав падати. Щоб попередити падіння [PERSON] намагався схопитись правою рукою за борт автомобіля. При спробі схопитись правою рукою за борт автомобіля під час падіння, [PERSON] обручкою на четвертому пальці правої руки зачепився за скобу запірного пристрою заднього борту і під вагою власного тіла сталося травмування четвертого пальця правої руки. Після отримання травми [PERSON] побіг до приміщення будівлі лабораторії аналітичного контролю та моніторингу стічних вод в санвузол до рукомийника промити рану. Працівники лабораторії почали надавати першу допомогу, а начальник відділу з функціонування СЕМ, стандартизації та метрології [PERSON] о 13 год. 31 хв. викликав швидку медичну допомогу. О 13 год. 50 хв. прибула фельдшер здоров пунктів медичного центру ПП «Стіл Сервіс» [PERSON] і надала кваліфіковану долікарняну допомогу. Після надання допомоги, [PERSON] каретою швидкої медичної допомоги підприємства доправили до травмпункту комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР. Як слідує з п.5 акта, вид події кваліфіковано як падіння потерпілого. Причинами настання нещасного випадку є: 1) основна (організаційна): допуск до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці порушення вимог п.3.3.2, п.3.3.5 Посадової інструкції ПІ 192.1231.003 «Заступника директора Департаменту з охорони навколишнього середовища»; 2) супутні (організаційні): невиконання вимог інструкцій з охорони праці порушення вимог п.3.2 інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для працівників підприємства» ОП 228.01.21; розділ ІІ глава І п.14, п.15, розділ ІІІ глава 7 п.2 «Правила охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт» НПАОП 0.00-1.75-15; розділ 14 глава 1 п.1.3, п.1.4, п.1.16 «Правила охорони праці на автомобільному транспорті» НПАОП 0.00-1.62-12; залучення до роботи працівників не за спеціальністю (професією) порушення вимог п.3.3.2, п.3.3.5 Посадової інструкції ПІ 192.1231.003 «Заступника директора Департаменту з охорони навколишнього середовища»; невиконання посадових обов`язків порушення вимог п.3.3.6.6 посадової інструкції ПІ 192.2149.2.037 «Змінного провідного інженера з охорони навколишнього середовища відділу з цілодобової роботи (охорона атмосферного повітря) Департаменту з охорони навколишнього середовища», п.3.3.2, п.3.3.5 посадової інструкції ПІ 192.1231.003 «Заступника директора Департаменту з охорони навколишнього середовища». Згідно з висновками комісії, викладеними у п.7 акта, встановлено, що випадок зі змінним провідним інженером з охорони навколишнього середовища Департаменту з охорони навколишнього середовища ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» [PERSON] підпадає під вимоги п.п.1 п.52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ №337 від 17.04.2019, та є таким, що пов`язаний з виробництвом. Після обстеження та надання кваліфікованої медичної допомоги [PERSON] був госпіталізований до травматологічного відділення КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР з діагнозом: «Травматична ампутація дистальної фаланги IV пальця правої кисті з відривом сухожилку глибокого згинача на рівні середньої третини передпліччя. Скелетування середньої та праксимальної фаланги IV пальця правої кисті», де він проходив стаціонарне лікування з 24.05.2021 до 01.06.2021 (лікарняний лист №568387), продовжений з 02.06.2021 у зв`язку з порушенням функції правої верхньої кінцівки; виписаний для подальшого амбулаторного лікування в ЛПЗ за місцем мешкання. Вказані обставини встановлено з виписки із медичної картки стаціонарного хворого №11387 КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР. За інформацією у виписці із медичної картки амбулаторного хворого від 11.06.2024, наданої КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР, [PERSON] знаходиться на обліку у травматолога з 2021 року, вважає себе хворим з 24.05.2021, коли отримав виробничу травму травматичний відрив дистальної фаланги IV пальця правої кисті. Лікувався в стаціонарі травматологічного відділення КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР з 24.05.2021 до 01.06.2021; 24.05.2021 було виконано операцію ПХО рани IV пальця правої кисті, формування кукси на рівні основи проксимальної фаланги. У подальшому лікувався амбулаторно за місцем мешкання. 15.03.2022 після проходження комісії на МСЕК отримав 10% втрати професійної працездатності. За міжкомісійний період був під наглядом травматолога за місцем мешкання, отримував медикаментозне та фізіофункціональне лікування. Рекомендації: лікування згідно індивідуального плату реабілітації. За результатами\~проходження первинного\~огляду МСЕК\~15.03.2022\~ [PERSON] \~ первинно\~визначено стійку\~втрату професійної\~працездатності у\~розмірі 10%\~з 15.03.2022\~до 01.04.2024. Визначено потребу в медикаментозному лікуванні і ВМП по висновку ЛКК ЛПЗ, що підтверджується довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності серії 12ААА №061079 від 15.03.2022. За результатами повторного огляду МСЕК 02.05.2024 [PERSON] підтверджено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 10% з 01.04.2024 до 01.04.2026 із визначенням дати переогляду 10.03.2026. Передбачено обмеження в праці по лінії ЛКК ЛПЗ. Потреба у медичній та соціальній допомозі відсутня (довідка від 21.05.2024 серії 12ААА №061352). Визначаючи характер спору, суд виходить з обставин завдання шкоди здоров`ю [PERSON] в результаті нещасного випадку на виробництві під час виконання ним трудових обов`язків, що стався в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», у зв`язку з чим між сторонами склались трудові відносини, які регулюються положеннями ст.ст.153, 237-1 КЗпП України щодо відшкодування завданої моральної шкоди. Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст.ст.16, 23 ЦК України,\~відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці регламентовано ч.4 ст.43, ч.1 ст.46 Конституції України. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Стаття 4 Закону України «Про охорону праці»\~передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується , зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ч.2\~ст.153 КЗпП України,\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», яку кореспондує ст.153 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових\~актів,\~а\~також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків у встановленому законодавством порядку. Положеннями ч.1 ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 №20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 у справі «Кечко проти України» у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому,\~рішенням Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008, абз.9 п.5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки\~ст.1167 ЦК України\~та\~ст.237-1 КУпАП України\~їм надано право відшкодовувати моральну шкоду саме за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до п.8 акта, винними в нещасному випадку визнано осіб, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, а саме: - [PERSON] заступник директора Департаменту з охорони навколишнього середовища ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», який не забезпечив безпечні умови праці з дотриманням виконання вимог законодавчих актів з охорони праці при виконанні робіт по розвантаженню холодильника, чим порушив п.3.3.2, п.3.3.5 посадової інструкції ПІ 192.1231.003 «Заступника директора департаменту (охорона водного басейну) департаменту з охорони навколишнього середовища» та вимоги нормативно-правових актів з охорони праці: розділ II глава І, п.п.14, 15, розділ ІІІ глава 7 пункт 2 «Правила охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт» НПАОП 0.00-1.75-15; розділ XIV глава 1 п.п.1.3, 1.4, 1.16 «Правила охорони праці на автомобільному транспорті НПАОП 0.00-1.62-12; - [PERSON] змінний провідний інженер з охорони навколишнього середовища Департаменту з охорони навколишнього середовища ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», який виконував роботи, що не входять до його обов`язків згідно посадової інструкції ПІ 192.2149.2.037 «Змінного провідного інженера з охорони навколишнього середовища відділу з цілодобової роботи (охорона атмосферного повітря) департаменту з охорони навколишнього середовища», який не дбав про особисту безпеку і здоров`я під час виконання робіт по розвантаженню холодильника, чим порушив п.3.3.6.6 ПІ 192.2149.2.037 «Змінного провідного інженера з охорони навколишнього середовища відділу з цілодобової роботи (охорона атмосферного повітря) департаменту з охорони навколишнього середовища», не застосував при виконанні вантажно-розвантажувальних робіт засоби індивідуального захисту (спеціальне взуття, рукавиці), а також перед початком виконання розвантажувальних робіт не зняв обручку з 4-го пальця правої руки, чим порушив п.3.2 інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для працівників підприємства» (ЛП.228.01.21) та вимоги нормативно-правових актів з охорони праці: розділ II глава І, п.п.14, 15, розділ ІІІ глава 7 пункт 2 «Правила охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт» НПАОП 0.00-1.75-15; розділ XIV глава 1 п.п.1.3, 1.4, 1.16 «Правила охорони праці на автомобільному транспорті НПАОП 0.00-1.62-12. Таким чином, із вказаного акта спеціального розслідування нещасного випадку чітко слідує, що вина в настанні нещасного випадку на виробництві, що стався з [PERSON] , комісією встановлена як обопільна не тільки [PERSON] як заступника директора Департаменту з охорони навколишнього середовища ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», а й самого працівника [PERSON] . Відповідно до п.4.1 рішення Конституційного Суду України № 1-9/2004 від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з отриманою на виробництві травмою, та з огляду на доведеність факту нещасного випадку на виробництві та заподіяння в результаті його шкоди здоров`ю працівника [PERSON] , приходить до висновку, що позивачу дійсно була заподіяна моральна шкода, так як в результаті отриманої травми він переніс фізичний біль, хірургічну операцію, проходив стаціонарний, а в подальшому амбулаторний курс лікування, у тому числі й за індивідуальним планом реабілітації з огляду на порушення функцій травмованої правої верхньої кінцівки. Втрата ним працездатності на 10%, встановлена строково із проходженням переогляду, з точки зору характеру отримання ушкодження, позбавили позивача нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що трудове каліцтво знижує його життєву активність, зменшує можливості\~реалізувати свої\~наміри в\~професійній сфері,\~повноцінно працювати, змушує витрачати додаткові сили на організацію свого життя, створює незручності, внаслідок чого [PERSON] переносить моральні страждання та хвилювання, у тому числі з огляду на отримання такої травми у молодому віці. Відтак доводи представника відповідача про недоведеність факту заподіяння позивачеві моральної шкоди є безпідставними. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність порушення відповідачем норм законодавства про охорону праці, що призвело до настання нещасного випадку на виробництві, в результаті якого спричинено шкоду здоров`ю позивача як працівника, а тому саме на роботодавця ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» покладається обов`язок з відшкодування завданої моральної шкоди. Посилання представника відповідача на те, що в настанні нещасного випадку комісією встановлена й вина позивача, суд вважає доречними та такими, що заслуговують на увагу при визначенні розміру відшкодування, однак не звільняють ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від відповідальності, адже вина підприємства в настанні нещасного випадку також встановлена та доведена. До того ж відповідно до\~ст.13 Закону України «Про охорону праці», саме роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно із ч.1\~ст.1167 ЦК України,\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує роз`яснення, викладені в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує характер отриманої позивачем виробничої травми, стаж роботи на підприємстві відповідача до настання нещасного випадку, відсоток втрати професійної працездатності (10%), стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках. Суд також враховує наявність вини в настанні нещасного випадку й позивача, яка є доведеною в ході проведення спеціального розслідування нещасного випадку в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» комісією. При цьому, після нещасного випадку позивач продовжив трудову діяльність на підприємстві з підвищенням у посаді (з 03.05.2022 обіймав посаду начальника відділу з оперативної роботи (охорона атмосферного повітря) Департаменту з охорони навколишнього середовища), а причина його звільнення з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» обумовлена його власним бажанням та не пов`язана з наслідками отриманої виробничої травми. Виходячи з цих обставин, із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням конституційної значущості здоров`я як невідчужуваного та непорушного блага, що належить людині від народження і охороняється державою, беручи до уваги конкретні обставини по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди дещо завищений, а тому визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 50 000 грн. із частковим задоволенням пред`явлених [PERSON] позовних вимог. Слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Щодо проведення оподаткування моральної шкоди, завданої позивачеві ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві, присудженої судом до відшкодування, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV ПК України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (ст.164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (ст.165 ПК України). Підпункт 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначає податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб, зокрема, юридичну особу (її філію, відділення, інший відокремлений підрозділ), яка незалежно від організаційно правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язана нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу. Відповідно до ст.18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків. Згідно з підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. У пункті 163.1 статті 163 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України. Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом (пункт 164.1 статті 164 ПК України та підпункт 164.1.1 цього пункту). Законом України від 16.01.2020 №466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (далі Закон №466) внесено зміни до п.п.164.2.14 «а» ст.164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23.05.2020). Так, відповідно до п.п.164.2.14 «а» ст.164 ПК України (з урахування змін, внесених Законом №466), до загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що з 23.05.2020 суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Аналогічний правовий висновок викладено й у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 у справі №599/645/21. Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків [PERSON] внаслідок заподіяння шкоди його здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне зазначити, що розмір моральної шкоди у 50 000 грн. як такої, що заподіяна позивачеві внаслідок ушкодження його здоров`я, необхідно стягнути відповідача без урахування утримання з нього обов`язкових податків і зборів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», та характер позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, визначеної у грошовому вимірі, яка є майновою. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне судовий збір в розмірі 1\~211 грн. 20 коп. стягнути з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України (з розрахунку: 1% від суми моральної шкоди, присудженої до стягнення, але не менше 1 211 грн. 20 коп. за ставками, що діяли на момент пред`явлення позову).

Outcome: partial