Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів 10 мобільний прикордонний загін « [INFO] » Державної прикордонної служби України, Адміністрація Державної прикордонної служби України в якому з урахуванням поданих уточнень до позовних вимог просила встановити факт її проживання однією сім`єю разом з [PERSON] , [INFO] з серпня 2021 року по час смерті [PERSON] [INFO] . В позові зазначила, що у березні 2021 року вона познайомилася з [PERSON] через соціальну мережу інтернет та невдовзі зустрілася з ним у місті Маріуполь, де останній проходив військову службу прикордонником. З 12 липня 2021 року вони стали підтримувати постійні стосунки, а з 14 серпня 2021 року стали проживати разом у квартирі, яка належала рідним її матері. На той час [PERSON] проходив службу у [NUMBER] загоні морської охорони Державної прикордонної служби, а вона працювала в центрі хребта «Eurospine». З того часу вони почали вести спільне господарство, мали спільний бюджет, який використовували на потреби їх сім`ї (придбавали необхідні речі, посуд, побутову техніку, тощо). На той момент їй виповнилося 16 років, а [PERSON] 21 рік. Її батьки буди обізнані про ці стосунки та не заперечували проти них. З матір`ю [PERSON] вона познайомилася 28 липня 2021 року, коли разом з [PERSON] приїхала до неї в гості у м. Хмельницький, а у жовтні 2021 року [PERSON] познайомив її зі своїм батьком. В ніч з 23 на 24 лютого 2022 року [PERSON] зателефонував їй та повідомив про необхідність збирати речі та їхати до його матері у м. Хмельницький. Вона виїхала до міста Хмельницького, а [PERSON] залишився у м. Маріуполь де як військовослужбовець виконував бойові завдання. Приїхавши до м. Хмельницького вона стала проживати разом з [PERSON] , матір`ю [PERSON] та вони чекали повернення [PERSON] . 23.03.2022 року [PERSON] повернувся із м. Маріуполь. [INFO] її батько та батьки [PERSON] вже познайомилися очно, стали спілкуватися та підтримують зв`язком по теперішній час. Їх батьки вважали її та [PERSON] сім`єю та ставилися до них як до чоловіка і дружини. У березні 2022 року [PERSON] поїхав на нове місце служби у місто Ізмаїл, а вона залишилася проживати з його матір`ю у м. Хмельницький. 01.05.2022 року вона переїхала до міста Ізмаїл, де вони разом з [PERSON] винаймали квартиру. У червні 2022 року [PERSON] перевели на нове місто служби до Білгород-Дністровського, куди вона разом з ним переїхала. [PERSON] завжди її представляв як наречену та їх друзі та знайомі ставилися до них як до сімейної пари. У жовтні 2022 року [PERSON] перевели на службу у місто Київ та поки він не прийняв нову посаду, вона залишалася проживати разом з його матір`ю у м. Хмельницькому. Після того, як [PERSON] облаштувався на новому місті вона переїхала до нього у м. Київ, де вони проживали разом та винаймали квартиру. У місті Києві вона влаштувалася на роботу у квітковий магазин, а [PERSON] проходив службу. Вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, всі фінансові питання вирішували разом. Зазначила, що сім`я [PERSON] сприймала її як невістку, вони разом навідували рідних (матір [PERSON] , його бабусю і дідуся) та друзів [PERSON] . 11.06.2023 року [PERSON] зробив їй пропозицію одружитися, про що вони повідомили рідних та близьких, та разом обирали обручки. 20.06.2023 року [PERSON] поїхав у відрядження в зону бойових дій та вони вирішили офіційно оформити свої стосунки після його повернення. [INFO] під час бойового завдання [PERSON] загинув. Зазначила, що незважаючи на смерть [PERSON] вона продовжила проживати разом з його матір`ю [PERSON] у м. Хмельницькому, та всі рідні [PERSON] ставляться до неї як до його дружини. Також зазначила, що всі рідні [PERSON] знали про їх стосунки та про волю останнього одружитися з нею. Оскільки вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , встановлення факт спільного її проживання однією сім`єю разом з останнім необхідно для підтвердження її права на отримання відповідної грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. У поданому відповідачем [PERSON] відзиві останній позов [PERSON] не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, позивачем [PERSON] заявлено вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту її проживання однією сім`єю разом із [PERSON] . При цьому із змісту позову встановлення такого факту позивачу необхідно для реалізації її права на отримання відповідної грошової виплати у зв`язку із загибеллю [PERSON] як військовослужбовця. Вважав, що оскільки він не є суб`єктом, який вирішує питання щодо призначення та виплати відповідної грошової виплати, а інших позовних вимог окрім встановлення факту, що має юридичне значення, в тому числі і вимог до нього, позивачкою не заявлено, вказаний спір не може розглядатися в порядку позовного провадження та повинен розглядатися в порядку окремого провадження. Щодо вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю просив врахувати, що такий факт не може бути встановлений, оскільки на момент виникнення стосунків між [PERSON] та [PERSON] остання не досягла мінімального віку, з якого можлива реєстрація шлюбу, остання була неповнолітньою. Вважав, що за таких обставин встановлення факту спільного проживання позивачки разом з [PERSON] однією сім`єю за період з 14.08.2021 року по 18.02.2023 рік (день набуття останньою повноліття) суперечить вимогам закону та моральним засадам суспільства. Також просив врахувати, що сам по собі факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, а жодних належних і допустимих доказів того, що між позивачкою та [PERSON] склалися усталені (стабільні, довго триваючі) відносини, які притаманні саме подружжю, що останні мали спільний побут, взаємні права та обов`язки відсутні. Відзив на позов відповідачем [PERSON] не поданий. Письмових пояснень щодо поданого позову третіми особами 10 мобільний прикордонний загін « [INFO] » Державної прикордонної служби України та Адміністрацією Державної прикордонної служби України до суду не подано. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним у мотивувальній частині позову. Зазначили, що з 14 серпня 2021 року [PERSON] та [PERSON] стали проживати однією сім`єю у м. Маріуполь, де вони винаймали квартиру. З того часу останній проживали як одна сім`я, мали спільний бюджет, всі зароблені кошти витрачали спільно на потреби своєї сім`ї. Після неодноразових переведень [PERSON] в інші місця несення служби, вона завжди приїжджала до нього, де вони разом винаймали житло та проживали як одна сім`я. Всі їх рідні та знайомі ставилися до них як до сім`ї. Під час її знайомства з батьками [PERSON] останній її представляв як свою наречену, та його батьки ставилися до неї як до невістки. Вони мали спільний бюджет, всі зароблені кошти витрачали спільно для забезпечення потреб їх сім`ї. У червні 2023 року [PERSON] зробив їй пропозицію одружитися та вони підшукували обручки. Про свій намір одружитися з нею [PERSON] повідомив своїх батьків та рідних і про такий намір останні знали. Разом з цим, [INFO] під час бойового завдання [PERSON] загинув. Оскільки між нею та [PERSON] не був зареєстрований шлюб, встановлення факту спільного проживання разом з [PERSON] однією сім`єю необхідно їй для підтвердження права на отримання грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення. Зазначила, що дійсно у серпні 2021 року її син [PERSON] став проживати разом з [PERSON] однією сім`єю. На той час вони проживали у м. Маріуполь. З початком війни її син вивіз [PERSON] , як свою наречену, до неї у м. Хмельницький де вона проживала до повернення сина. Після того, як син повернувся із Маріуполя, він неодноразово переїжджав на нові місця служби (м. Ізмаїл, Білгород-Дністровський, Київ). Після облаштування на новому місці [PERSON] переїжджала до нього, де вони проживали разом однією сім`єю. У червні [PERSON] повідомив про свій намір одружитися з [PERSON] . Також, оскільки знав про свій виїзд до місця ведення бойових дій [PERSON] просив не залишати без допомоги [PERSON] , а також висловив своє бажання, що у випадку його загибелі, частину належної у цьому випадку виплати повинна отримати [PERSON] . Просила врахувати, що стосунки між її сином та [PERSON] були притаманні сімейним, та остання завжди піклувалася [PERSON] як дружина до чоловіка. Відповідач [PERSON] та його представники в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні, з підстав, викладених у поданому відзиві на позов. Зазначили, що на момент виникнення спірних відносин [PERSON] виповнилося лише 16 років. За таких обставин вважали, що оскільки за загальним правилом шлюбний вік в Україні становить 18 років, питання щодо надання права [PERSON] на реєстрацію шлюбу у встановленому порядку не вирішувалося, встановлення факту спільного проживання однією сім`єю в період до часу набуття позивачкою повноліття буде суперечити моральним засадам суспільства та не відповідатиме вимогам закону. Крім того просили врахувати, що зважаючи на вік позивачки, її особисті обставини, а саме що остання проживала та піклувалася про себе у віці 16 років самостійно, початок війни в Україні, стосунки [PERSON] до неї не були як до дружини, і таким стосункам була притаманна лише опіка з його сторони до останньої, оскільки той відчував свій обов`язок у захисті [PERSON] . Також просили врахувати, що фактично найм житла, забезпечення здійснювалося лише за рахунок [PERSON] , який мав постійний заробіток. Жодних доказів того, що під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] мали взаємні права та обов`язки притаманні подружжю, вели спільний побут не має. Також просили врахувати, що позивакою заявлено вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення без заявлення жодної іншої позовної вимоги, а отже вказана справа повинна розглядатися в порядку окремого провадження. Представник [INFO] » Державної прикордонної служби України в судому засіданні при вирішенні поданого позову покладався на розсуд суду. Представник Адміністрація Державної прикордонної служби України в судовому засіданні проти задоволення вказаного позову не заперечувала. Вважала, що представленими доказами підтверджено факт спільного проживання [PERSON] однією сім`єю разом з [PERSON] . Також просила врахувати, що встановлення вказаного факту необхідно для вирішення питання щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибелю військовослужбовця [PERSON] . Станом на даний час таку виплату призначено батькам загиблого військовослужбовця [PERSON] та [PERSON] . Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] народися [INFO] . [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] [PERSON] проходив військову службу у [NUMBER] мобільному прикордонному загоні « [INFO] » Державної прикордонної служби та [INFO] загинув під час артилерійського обстрілу у зоні бойових дій на території села Жереб`янки Васильківського району Запорізької області. На момент загибелі [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованих шлюбах не перебували. Листом за №32/М-58-17 від 12.09.2023 року за підписом начальника [NUMBER] мобільного прикордонного загону Держаної прикордонної служби України [PERSON] було повідомлено, що оскільки відсутні відомості про реєстрацію шлюбу між нею та загиблим [PERSON] відсутні законні підстави для виплати їй одноразової грошової допомоги в зв`язку з смертю військовослужбовця [PERSON] . Також роз`яснено її право звернутися до суду із заявою про встановлення факту, як члену сім`ї померлого, дружині, що проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 19.05.2022 року між [PERSON] , як орендодавцем, та [PERSON] , як орендарем, укладений договір оренди житлового приміщення, за умовами якого орендодавець передав в оренду квартиру [ADDRESS] на строк 2 місяці з 19.05.2022 по 19.07.2022 рік. 11.11.20222 року між [PERSON] , як орендодавцем, та [PERSON] , як орендарем, був укладений договір оренди житла, за умовами якого передано в оренду квартиру [ADDRESS] на строк до 11 травня 2023 року включено. Наказом [NUMBER] мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 25.09.2023 №238-ОС на підставі рішення комісії призначену суму одноразової грошової допомоги 15 000000 грн. вирішено виплатити поетапно рівними частками членам сім`ї загиблого [PERSON] , а саме матері [PERSON] та батькові [PERSON] . Допитана в якості свідка [PERSON] суду повідомила, що [PERSON] знає з 2020 року, оскільки разом проходили службу у м. Овруч. Приблизно у червні 2021 року [PERSON] перевели служити до м.Маріуполь. Оскільки у них були близькі та дружні стосунки вони продовжили спілкуватися. Таке спілкування відбувалося по телефону. Під час таких розмов спілкування було не лише з приводу роботи, але й в особистих питаннях. [PERSON] повідомляв їй що познайомився з дівчиною [PERSON] , які на той час було лише 16 років. На її питання чи планував одружитися з нею останній говорив, що не готовий. Допитана в якості свідка [PERSON] суду повідомила, що з [PERSON] та [PERSON] познайомилася влітку 2022 року, коли приїжджала до свого хлопця [PERSON] у Білгород-Дністровський. Знайомство відбулося оскільки [PERSON] та [PERSON] проходили службу в одному підрозділі. Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом в одній квартирі, вони жили як одна сім`я, мали спільний бюджет, ставилися один до одного як чоловік та дружина. Після того, як [PERSON] перевели служити у м. Київ, вони з [PERSON] приїжджали до нього та [PERSON] у гості восени 2022 року. Також [PERSON] їй повідомляв, що як повідомив йому [PERSON] останній планував одружитися з [PERSON] . Також зазначила, що зі слів самої [PERSON] їй відомо, що [PERSON] зробив їй пропозицію та вони мали одружитися. Знає, що після загибелі [PERSON] залишилася проживати разом з його матір`ю. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він є хрещеним батьком [PERSON] . Після початку війни за проханням [PERSON] він зустрічав [PERSON] у м. Києві, аби їй допомогти добратися у м. Хмельницький до матері [PERSON] . Знає, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час підтримували фактичні подружні стосунки (проживали разом) і що [PERSON] планував одружитися з нею після повернення з бойового завдання. Також зазначив, що за проханням сім`ї [PERSON] він зустрічав батьків [PERSON] , коли вони добиралися до [PERSON] у м. Хмельницький. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він підтримував дружні стосунки з [PERSON] , з яким познайомився у м.Маріуполь 24.02.2022 року. При знайомстві [PERSON] розповів що у нього є кохана дівчина [PERSON] . Після того, як вони евакуювалися з Маріуполя з квітня 2022 року вони разом проходили службу у м. Ізмаїл, а потім у Білгород-Дністровський. Там [PERSON] проживав разом з [PERSON] , де вони разом винаймали житло та жили як одна сім`я. У жовтні 2022 року [PERSON] перевівся до м. Києва та разом з ним переїхала і [PERSON] . У травні 2023 року він, разом зі своєю нареченою [PERSON] , приїжджав у гості до [PERSON] та [PERSON] . Там, в одній із розмов [PERSON] повідомив йому, що планує одружитися з [PERSON] . Свідок [PERSON] суду повідомив, що у 2018 році під час навчання у Державній прикордонній академії він познайомився з [PERSON] та підтримував з ним дружні стосунки. У листопаді 2022 року під час виїзду на бойове завдання він дізнався, що до них у загін має бути переведений [PERSON] . У подальшому коли [PERSON] переїхав до м. Київ, він проживав там разом з [PERSON] де вони разом винаймали квартиру. Вони жили однією сім`єю. Перед виїздом на бойове завдання у червні 2023 року в розмові [PERSON] повідомив, що після повернення планує одружитися з [PERSON] . Свідок [PERSON] суду повідомив, що [PERSON] є його рідним братом. У липні 2021 року, коли [PERSON] проходив службу у м. Маріуполь, в телефонній розмові він повідомив, що познайомився з дівчиною [PERSON] з якою підтримує стосунки. У серпні 2021 року вони стали проживати разом як одна сім`я. У жовтні 2021 року [PERSON] разом з [PERSON] приїхали до м. Хмельницького де брат познайомив [PERSON] з матір`ю. Після початку війни [PERSON] відвіз [PERSON] до матері у м. Хмельницький, де вони разом проживали. У березні 2022 року [PERSON] повернувся з Маріуполя та став служити у м. Ізмаїл, потім у м.\~Юідгород-Дністровський а потім у м. Києві. Разом з ним завжди проживала [PERSON] . Вони жили як одна сім`я та планували одружитися. Брат завжди ставився до [PERSON] як до своєї дружини. У липні 2023 року під час бойового завдання [PERSON] загинув. Про свій намір одружитися з [PERSON] повідомляв як йому, так і матері. Також перед виїздом на бойове завдання у червні 2023 року [PERSON] повідомив, як їх батьку, матері та йому, що у випадку своєї смерті частину грошових коштів належить віддати [PERSON] . Свідок [PERSON] суду повідомила, що [PERSON] знала з 2013 року, коли стала проживати разом в одному будинку у м. Хмельницькому. Вона разом з [PERSON] відвідувала одну школу та були в дружніх стосунках. У літку 2021 року [PERSON] їй повідомив, що познайомився у м. Маріуполь з дівчиною та перебуває з нею у близьких стосунках. У жовтні 2021 року [PERSON] разом з [PERSON] приїхали до Хмельницького і тоді вона безпосередньо познайомилася з останньою. З початком війни [PERSON] приїхала та стала проживати разом з [PERSON] , матір`ю [PERSON] . У березні 2023 року [PERSON] разом з [PERSON] приїжджали у м. Хмельницький в гості до [PERSON] . Тоді під час спілкування [PERSON] останній повідомив, що планує одружитися з [PERSON] . У червні 2023 року зі слів [PERSON] вона дізналася, що [PERSON] зробив пропозицію одружитися [PERSON] . Після загибелі [PERSON] . [PERSON] залишилася проживати разом з [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] суду повідомили, що [PERSON] є їх онуком. Під час проходження служби у м. Маріуполь [PERSON] познайомився з дівчиною [PERSON] та говорив, що має з нею стосунки. З того часу вони постійно проживали разом як одна сім`я. Після початку війни [PERSON] вивіз [PERSON] з Маріуполя та привіз її до своєї матері у м. Хмельницький як свою дружину. Коли [PERSON] повернувся з Маріуполя його направили проходити службу в м. Ізмаїл. Разом з ним в Ізмаїлі проживала [PERSON] . У березні 2023 року [PERSON] разом з [PERSON] приїжджали у м. Хмельницький та останній представ їм [PERSON] як свою дружину. Свідок [PERSON] суду повідомила, що знала [PERSON] з серпня 2021 року, коли вони разом проходили військову службу у [ADDRESS] . Під час проходження служби у них були дружні, близькі стосунки. [PERSON] часто розповідав про свою сім`ю. Про [PERSON] він ніколи не згадував, та вона її разом з [PERSON] не бачила. Зазначила, що під час проходження служби у [PERSON] [PERSON] говорив, що підтримував стосунки з не одною дівчиною. Також повідомила, що під час проходження служби в Ізмаїлі вона не бачила [PERSON] разом з [PERSON] . При особистому спілкуванні [PERSON] ніколи не говорив про своє бажання одружитися. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Приписами частин\~першої та\~другої ст.16\~ЦК України\~визначено,\~що кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~свого особистого\~немайнового або\~майнового права\~та інтересу.\~ Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з п. 1 статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Підпунктами 1-3 п. 2 статті 16 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві. Статтею 16-1 Закону №2011-XII встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Відповідно до п. 3 статті 16-2 Закону розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом першим статті 16-3 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. 28 лютого 2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова №168 в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин). Абзацами\~\~ 1-3\~\~ пункту 2 Постанови №168 передбачено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами. Як вже зазначалось, коло осіб, які мають право на одержання допомоги, визначене статтею 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", і до таких належать: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Отже, право на отримання одноразової грошової допомоги має, зокрема, один із подружжя, який не одружився вдруге. Частиною 1 статті 21 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Статтею 36 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно з ч. 2 статті 21 Сімейного кодексу України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач просила встановити факт її спільного проживання однією сім`єю разом з військовослужбовцем [PERSON] . Як на підставу вказаного позову остання зазначила, що вона, як особа, яка проживала однією сім`єю разом з військовослужбовцем [PERSON] без реєстрації шлюбу, має право на отримання грошової допомоги у зв`язку із його загибеллю відповідно до Закону України № 2011-XII. Таке її право по суті не визнається [PERSON] батьком загиблого. Спірним питанням у межах розгляду цієї справи є те, чи [PERSON] належить до членів сім`ї військовослужбовця [PERSON] , які відповідно до статті 16-1 Закону № 2011-XII мають право на отримання спірної одноразової грошової допомоги. Спірним питанням у межах розгляду цієї справи є зокрема те, чи [PERSON] належить до членів сім`ї військовослужбовця [PERSON] , які відповідно до статті 16-1 Закону № 2011-XII мають право на отримання спірної одноразової грошової допомоги. Отже належним способом захисту у даній справі є вимога позивача про визнання за нею права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця [PERSON] відповідно до ст.16-1 Закону України №2011-ХІІ. При цьому суд зазначає, що у справах позовного провадження, встановлення певних юридичних фактів належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК). З огляду на викладене суд зазначає, що позивачем обраний неефективний спосіб захисту прав, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed