Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач в особі генерального директора Балашова В.В., звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою викладеною вище, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Глобал Спліт»» заборгованість за кредитним договором № 3/3274899 від 16.09.2019, укладеного між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем, у розмірі 137 948 грн 49 коп., з яких 32 524 грн 80 коп. строкова заборгованість, 39 210 грн 71 коп. прострочена заборгованість, 657 грн 58 коп. нараховані відсотки, 11 868 грн 81 коп. прострочені відсотки, 2 825 грн 61 коп. комісія, 50 860 грн 98 коп. прострочена комісія; судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.09.2019 між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 3/3274899. За умовами п. 1.1. вказаного договору кредитор надає позичальнику кредит у розмірі 122 852 грн 70 коп. строком на 60 місяці(в) - з 16.09.2019 по 15.09.2024 (включно).\~Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно відповідно до Графіку платежів по кредиту. Відповідно до п.п. 1.3.1-1.3.2 п. 1.3. ст. 1 договору, позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно, у розмірі 11.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, у розмірі 2.30% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. договору. Згідно з п.1.4 договору всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, відповідно до договору, визначені в Правилах. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладений договір про відступлення права вимоги № 4-2023, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № 3/3274899 від 16.09.2019 перейшло до ТОВ «Глобал Спліт».\~15.09.2023 [PERSON] \~АТ «Креді Агріколь Банк» направлено повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором № 4-2023 від 29.08.2023 до ТОВ «Глобал Спліт», яке в свою чергу стало новим кредитором та набуло права вимоги до боржника за кредитним договором № 3/3274899, а також повідомлено про необхідність перерахувати кошти в сумі 137 948 грн 49 коп., що відповідає розміру поточних зобов`язань за договором. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 22.04.2024 у відповідача утворилась загальна сума заборгованості за кредитним договором № 3/3274899 від 16.09.2019 у розмірі 137 948 грн 49 коп., яка складається зі: строкової заборгованості 32 524 грн 80 коп., простроченої заборгованості 39 210 грн 71 коп., нарахованих відсотків 657 грн 58 коп., прострочених відсотків 11 868 грн 81 коп., комісії 2 825 грн 61 коп., простроченої комісії 50 860 грн 98 коп. Розпорядженням керівника апарату Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 у зв`язку із звільненням [PERSON] з посади судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у відставку на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 07.05.2024 № 1365/0/15-24 відповідно до пунктів 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 644/3280/24. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана цивільна справа була передана в провадження судді Попової В.О. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 червня 2024 року позовна заява прийнята, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Через підсистему «Електронний суд» представник позивача Балашов В.В. подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу за місцем його реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заяв, клопотань тощо до суду від відповідача не надходило. Згідно ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування. Зі змісту п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до приписів ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~\~днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.09.2019 [PERSON] звернувся до АТ «Креді Агріколь Банк» із заявою-анкетою № 0101134-16092019-001 на отримання готівкового кредиту «Свобода» та підписав паспорт споживчого кредиту. Того ж дня, 16.09.2019, між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено комплексний договір № 3/3274899. Відповідно до п. 1.1. Договору, Банк надає позичальнику кредит в сумі 122 852 грн 70 коп. строком на 60 місяців - з 16.09.2019 по 15.09.2024 (включно). Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту. Положеннями п.1.2 Договору визначено, що кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Згідно з п.1.3.1 Договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку: процентну винагороду (далі - проценти) щомісячно, в розмірі 11.00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором. Відповідно до пункту 1.3.2 договору за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,30% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків банку, щомісяця, в день повернення кредиту одночасно з погашенням заборгованості за кредитом (частиною кредиту) на рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту (пункт 2.2 договору). Положеннями п. 2.3 Договору передбачено, що підписанням договору позичальник підтверджує, що він у письмовій формі і повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену Законом України «Про споживче кредитування» та/або іншими нормативно-правовими актами, що регулюють це питання. За змістом положень п.п. 3.1, 3.2 Договору у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми простроченого платежу. У разі порушення позичальником без поважних причин, вимог п.п. 2.2.3-2.2.9 Правил, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 1 % від суми кредиту, визначеної в п. 1.1 Договору за кожний випадок порушення. Відповідно до п. 6.1 Договору, шляхом підписання договору позичальник підтверджує, що він в день укладення договору особисто отримав свій примірник договору; умови договору йому зрозумілі; з Правилами і Тарифами Банку, ознайомлений, і згоден. Підписанням договору позичальник надає Банку, у разі відступлення останнім будь-якій третій особі своїх прав і вигод за договором, а також за угодами про забезпечення, свою згоду на передачу Банком третій особі інформації щодо себе. Аналогічні умови кредитування відображені й в паспорті споживчого кредиту, підписаному відповідачем. До матеріалів справи долучена пам`ятка клієнта за кредитним договором № 3/3274899 від 16.09.2019 та Додаток № 1 до комплексного договору № 3/3274899 від 16.09.2019 Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Кредитний договір № 3/3274899 від 16.09.2019, Додаток № 1 до комплексного договору № 3/3274899 від 16.09.2019, пам`ятка клієнта за кредитним договором № 3/3274899 від 16.09.2019, паспорт споживчого кредиту, підписані [PERSON] власноруч. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором № 3/3274899 від 16.09.2019 належним чином, що підтверджується випискою з рахунку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 15.09.2023 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 3/3274899 від 16.09.2019 у розмірі 137 948 грн 49 коп., яка складається з строкової заборгованості в розмірі 32 524 грн 80 коп., простроченої заборгованості в розмірі 39 210 грн 71 коп., нарахованих відсотків в розмірі 657 грн 58 коп., прострочених відсотків в розмірі 11 868 грн 81 коп., комісії в розмірі 2 825 грн 61 коп., простроченої комісії в розмірі 50 860 грн 98 коп. Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України. За приписами частин першої, другої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Щодо укладення договору факторингу судом встановлено. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладеного договір про відступлення права вимоги № 4-2023, за умовами якого АТ «Креді Агріколь Банк» передає (відступає), а ТОВ «Глобал Спліт» набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами\~та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (п. 2.1.). Відповідно до п. п. 3.1. Договору, право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з дати підписання ними відповідного реєстру прав вимоги за зразком, наведеним в Додатку № 1 до договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що міститься в Додатку № 4 до цього Договору та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитним договором. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. З Додатку № 1 від 15.09.2023 до Договору про відступлення права вимоги № 4-2023 від 29.08.2023 - Реєстр прав вимоги № 1, вбачається, що АТ «Креді Агріколь Банк» відступило ТОВ «Глобал Спліт» право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 3/3274899 від 16.09.2019 у розмірі 137 948 грн 49 коп. Відповідно до платіжних інструкцій № 150 від 18.09.2023 та № 4884 від 18.09.2023, ТОВ «Глобал Спліт» здійснило оплату за відступлення права вимоги по Договору № 4-2023 від 29.08.2023 на рахунок АТ «Креді Агріколь Банк» у сумі 12 944 500 грн 00 коп. та 125 610 грн 10 коп. відповідно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Виходячи з викладеного, в судовому засіданні підтверджено факт відступлення права грошової вимоги за комплексним договором № 3/3274899 від 16.09.2019 від АТ «Креді Агріколь Банк» до ТОВ «Глобал Спліт» до боржника [PERSON] 15.09.2023 АТ «Креді Агріколь Банк» на адресу [PERSON] направлено повідомлення, яким останнього повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «Глобал Спліт» та про необхідність перераховувати кошти в сумі 137 948 грн 49 коп., що відповідає розміру поточних зобов`язань за кредитним договором зі сплати залишку заборгованості за кредитом (тіло кредиту), нарахованих процентів за користування кредитом та комісії, на користь нового кредитора. Однак у визначені строки відповідачем зазначені вимоги не виконані. Так, суд встановив, що дійсно [PERSON] отримував кредитні кошти, користувався ними та протягом тривалого періоду часу частково виконував зобов`язання щодо їх повернення. На час розгляду справи судом відповідач не надав даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості первинному кредитору та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Виходячи з викладеного, судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання за комплексним договором № 3/3274899 від 16.09.2019, з умовами якого він погодився,\~та приходить до висновку про обґрунтованість задоволення позовних вимог в частині стягнення з\~\~ [PERSON] \~\~на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованості за вказаним договором\~в розмірі 84 261 грн 90 коп.,\~яка складається із: строкової заборгованості в розмірі 32 524 грн 80 коп.; простроченої заборгованості в розмірі 39 210 грн 71 коп.; заборгованості по нарахованим відсоткам в розмірі 657 грн 58 коп.; заборгованості по простроченим відсоткам і розмірі 11 868 грн 81 коп. Одночасно з цим, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення комісії в розмірі 2 825 грн 61 коп. та 50 860 грн 98 коп. є необґрунтованими виходячи з такого. 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Згідно зі статтями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16). Відповідно до п.4 ч.1\~ст.1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч.2\~ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. В той же час, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що «згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Як вбачається з матеріалів справи у пункті 1.3.2 комплексного договору № 3/3274899 від 16.09.2019 сторони обумовили, що за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,30% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Зі змісту кредитного договору вбачається, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Матеріали справи також не містять доказів, що споживач погодив перелік таких послуг та користувався ними. Враховуючи те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні\~Закону «Про споживче кредитування», позивачу встановлено щомісячну плату за послуги з обслуговування кредитної заборгованості, які умовами договору не конкретизовано, а споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. З підстав викладеного, суд дійшов висновку, що положення пункту 1.3.2 комплексного договору № 3/3274899 від 16.09.2019, яким передбачено сплату [PERSON] комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому в задоволенні цих вимог необхідно відмовити. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13липня 2022 року в справі №496/3134/19. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії в розмірі 2 825 грн 61 коп. та простроченої комісії в розмірі 50 860 грн 98 коп. суд відмовляє з підстав їх необґрунтованості. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп., сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає необхідним стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1 479 грн 65 коп. (84 261 грн 90 коп./137 948 грн 49 коп.*2 422 грн 40 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial