Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

12 липня 2024 року, адвокат Кравченко В.В. звернувся до суду з позовом в інтересах позивача [PERSON] , в якому просить стягнути з Комунального підприємства «Сновське» Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в сумі 48642,28 грн , середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні та судові вирати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] 15.11.2018 переведено на посаду робітника з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями, а наказом №18 від 30.09.2022 - звільнено у зв`язку з ліквідацією підприємства. За період з 01 березня 2022 року по 30 вересня 2022 року [PERSON] була нарахована заробітна плата у розмірі 48642,28 грн, яка до сьогоднішнього дня їй так і не виплачена. У зв`язку з тим, що при звільненні, у строки встановлені ст.116 КЗпП України, не був проведений розрахунок по заробітній платі, відповідач має виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою суду від 24 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Також даною ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 27.12.2024 відповідачем надано інформацію на запит суду та витребувані докази. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, в зв`язку з чим, згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 27 лютого 2017 року по 30 вересня 2022 року перебувала у трудових відносинах з Комунальним підприємством «Сновське» Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, 15.11.2018 була переведена на посаду робітника з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями. 30 вересня 2022 року позивач звільнена з роботи відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією підприємства. Дані обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.16). Згідно довідки КП "Сновське" від 09.05.2024 року, заборгованість по заробітній платі позивача [PERSON] на день звільнення, станом на 30.09.2022, становить 48 642 грн 28 коп. (а.с.17) Згідно із частиною першою статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Частиною першою статті 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Оскільки між сторонами по справі відсутній спір про розмір необхідної для виплати суми заробітної плати, то сторона відповідача зобов`язана була виплатити позивачу у день звільнення, тобто 30.09.2022 року, всі суми, що належали позивачу від підприємства. Отже, Комунальним підприємством «Сновське» Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області порушено трудове право позивача на своєчасне отримання заробітної плати та отримання повного розрахунку при звільненні. Стороною відповідача не надано суду доказів, які б підтверджували виплату заборгованості по заробітній платі [PERSON] , та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем станом на дату звернення з позовом до суду. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в сумі 48 642 грн 28 коп. Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд виходить з наступного. Статтею 117 КЗпП України встановлено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Як встановлено судом, відповідачем порушені строки виплати заробітної плати позивачеві, повний розрахунок не проведений і на час розгляду справи, вина роботодавця не виключається при фінансових труднощах підприємства чи відсутності коштів на розрахунковому рахунку, отже з відповідача на користь позивача відповідно до статті 117 КЗпП України слід стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні, але не більш як за шість місяців. Середній заробіток працівника визначається згідно статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі за текстом Порядок). Згідно абзаців 3 та 4 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08 лютого 1995 року (з подальшими змінами та доповненнями), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Відповідно до пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки про середньоденну заробітну плату, виданої головою ліквідаційної комісії КП «Сновське» Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 324,18 грн. Відтак, розмір середнього заробітку у [PERSON] за час затримки розрахунку при звільненні за період 01.10.2022 (наступний день після звільнення позивача) до 31.03.2023 (не більше як за шесть місяців), за 130 робочих днів, без вирахування податків та обов`язкових платежів склав 42143,40 грн (324,18 грн х 130 дн). З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки КП "Сновське" порушені строки виплати заробітної плати позивачу, вина роботодавця не спростована, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні. У відповідності до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Ураховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову, суд дійшов висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката Кравченка В.В. підлягають частковому відшкодуванню у розмірі 4 800 грн ( без урахування витрат в сумі 800 грн на представництво інтересів позивача в судовому засіданні). Оскільки при подачі позову до суду позивача звільнено від сплати судового збору, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. ( 1211,20 +1211,20) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Згідно з пунктом 2 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved