Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позову обґрунтовує тим, що з 17.02.2017 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , як зазначено в позивачем спір щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній. Як зазначено позивачем в позові, шлюбні відносини між ними припинено через різні погляди на сімейне життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Починаючи з травня 2023 р. і по теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім`я розпалася і відновити подружні стосунки неможливо, оскільки між позивачем і відповідачем втрачено почуття любові, довіри та поваги. Позивач на примирення не згодна, шлюб носить формальний характер. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачем [PERSON] 26.12.2024 р. на електронну адресу суду надіслано заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.30). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіславши 26.12.2024 р. на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.29). За таких обставин суд розглядає справу на підставі наявних у суду матеріалів, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Судом встановлено, що 17.02.2017 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який було зареєстровано Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.17). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved