Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

26 листопада 2024 року представник [PERSON] - адвокат Козар М. В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що з 13 листопада 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з червня 2024 року сторони припинили сімейні стосунки. Кожен з них живе своїм життям. На даний час проживають окремо, не підтримують жодних відносин, як сім`я, не ведуть спільного побуту. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а тому просить суд шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 156 розірвати. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 06 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено 03 січня 2025 року о 08 год 45 хв. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились, в позовній заяві вказали про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 03 січня 2025 року суду надала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Згідно з ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] судом установлено, що 13 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції у Волинській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що було зроблено актовий запис № 156. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] . Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Судом установлено, що сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя і сім`ю, сімейних відносин не підтримують. Шлюб існує формально. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1211,20 грн необхідно повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 605,60 грн, а 605,60 грн необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 24, 55, 56, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved