Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. В травні 2024 року АТ «А-Банк» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що позивач видав [PERSON] кредитну картку, за допомогою якої вона набула можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Відповідач зобов`язався повертати АТ «А-Банк» зняті або витрачені грошові кошти та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. [PERSON] неодноразово знімала грошові кошти та розраховувалася ними. У зв`язку з тим, що відповідач неналежним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором, у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 29074\~гривень 1\~копійкита борг по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 11477 гривень 61 копійки. Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 40551 гривні 62 копійок. [PERSON] ухиляється від добровільного погашення цього боргу. Тому АТ «А-Банк» просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором №б/н від 17 вересня 2020 року в розмірі 40551 гривні 62 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2024 року (а.с.44) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим АТ «А-Банк», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 травня 2024 року (а.с.47) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 7 січня 2025 року (а.с.143-145) було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про залишення позову без розгляду. Представник позивача [PERSON] не зявився у судове засідання та подав клопотання (а.с.42 зворот), в якому він підтримує позов та просить суд розглянути цивільну справу в його відсутності. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] не визнає позов та посилається на те, що між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» не був узгоджений обов`язок щодо сплати відповідачем відсотків за прострочення виконання зобов`язання. Тому представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. АТ «А-Банк» видав відповідачу кредитну картку, за допомогою якої [PERSON] набула можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Відповідач зобов`язався повертати АТ «А-Банк» зняті або витрачені грошові кошти. Ці обставини підтверджуються особистим підписом [PERSON] в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 17\~вересня 2020\~року(а.с.8) та довідками голови правління АТ «А-Банк» (а.с.20, 21). Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобовязання» розділу І «Загальні положення про зобовязання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» розділу ІІІ «Окремі види зобовязань» книги пятої «Зобовязальне право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови та правила не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановленими ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Зі змісту виписки по рахунку, відкритому для обслуговування відповідача (а.с.10-19), вбачається, що [PERSON] знімала грошові кошти та розраховувалася ними. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором. Тому у [PERSON] станом на 18 квітня 2024 року виник борг по поверненню кредиту в розмірі 29074 гривень 1 копійки. Ця обставина підтверджується письмовими розрахунками, приєднаними до позову (а.с.5-7). Водночас, в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 17\~вересня 2020\~року(а.с.8), підписаній відповідачем, відсутні умови про розмір процентів за користування кредитом, які має сплатити [PERSON] . В умовах та правилах надання банківських послуг (а.с.23-30) відсутній підпис [PERSON] . Для підтвердження погодження між сторонами по справі обов`язку відповідача зі сплати на користь АТ КБ «Приватбанк» відсотків за прострочення виконання зобов`язання суду був наданий паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с.9). Однак вказаний паспорт не містить власноручного підпису [PERSON] . В такому випадку АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] не досягли згоди щодо умови про розмір процентів за користування кредитом. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18). Тому відсутні підстави для включення боргу по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 11477 гривень 61 копійки у загальний розмір боргу за кредитним договором. Таким чином, розмір боргу відповідача за кредитним договором становить 29074 гривень 1 копійки. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду [PERSON] хоча б частково погасила вказаний борг. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути борг за кредитним договором в розмірі 29074 гривень 1 копійки. Підстави для стягнення з [PERSON] грошових коштів в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги АТ КБ «Приватбанк» слід відмовити. 6. Розподіл судових витрат між сторонами та обставини виготовлення повного тексту судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням від 18 квітня 2024 року (а.с.41). Пред`явлений ним позов задоволений на 71,70% (29074,01 : 40551,62 х 100%). З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2171\~гривні 8\~копійок(3028,00 : 100% х 71,70%). В період часу з 13 січня 2025 року до 17 січня 2025 року головуючий перебував в стані тимчасової непрацездатності, тому повний текст рішення суду виготовлений в перший його робочий день, а саме 20 січня 2025 року.

Outcome: partial