Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області із позовною\~ заявою до Немирівської міської ради про продовження строку для відчуження земельної ділянки, мотивуючи її тим, що він є громадянином російської федерації, але з 03.10.2003 року постійно проживає в Україні, про що зроблена відмітка в його паспорті і має безстрокову посвідку на постійне місце проживання. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 жовтня 2023 року, позивачу належить земельна ділянка кадастровий номер якої 0523082000:01:001:0073 площею 2,8798 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на території Вишковецької сільської ради, Тульчинського (колишнього Немирівського) району, Вінницької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 23 жовтня 2023 року, представником позивача Торчинович Аллою Миколаївною, яка діяла на підставі доручення № 1361 від 20.10.2023 року укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки з ТОВ «ПК «Зоря Поділля» в особі представника Бевза Ігоря Михайловича строком на 20 (двадцять) років не зважаючи на ту обставину, що позивач є громадянином російської федерації і згідно чинного законодавства йому необхідно відчужити дану земельну ділянку на протязі року з дня набуття права власності. Однак, про ту обставину, що як іноземцю позивачу необхідно було відчужити дану земельну ділянку на протязі року з дня набуття права власності йому відомо не було. Крім того, сільська рада не зверталася до суду з позовом про примусове відчуження земельної ділянки, а законодавством не встановлено заборони про продовження строку на відчуження земельної ділянки іноземцями. 14 жовтня 2024 року позивач надіслав лист з описом вкладення на ім`я керівника ТОВ «ПК «Зоря Поділля», у якому повідомив про свій намір продати належну йому земельну ділянку яка знаходиться у них в оренді, але відповіді не отримав. Таким чином, після отримання у власність земельної ділянки, так як позивач є громадянином іноземної держави, він мав би протягом року відчужити належну земельну ділянку громадянину України. На даний час позивач має намір добровільно відчужити належну земельну ділянку, але ним пропущено встановлений законом однорічний строк на відчуження. Таким чином, враховуючи, що у відповідності до ст. 145 ЗК України, право власності на земельну ділянку не може бути припинене у випадку, коли особою набуто таку земельну ділянку у спадщину, примусове відчуження даної земельної ділянки за рішенням суду не було, тому позивач може лише самостійно відчужити земельну ділянку, оскільки право власності на майно громадян є непорушним і особа на власний розсуд може розпоряджатись своїм майном, а оскільки позивач є іноземним громадянином, який в терміни, визначені чинним законодавством не зміг відчужити належну йому земельну ділянку, беручи до уваги, що законодавством не встановлено заборони на продовження строку для укладення договору відчуження земельної ділянки іноземцем, так як продовження строку для відчуження землі не суперечить діючому законодавству та не порушує прав та інтересів інших осіб, просить суд продовжити строк для відчуження належної йому земельної ділянки, який встановити у 1 (один) рік з моменту набрання рішенням законної сили. Виклад позиції відповідача. Представник відповідача Немирівської міської ради відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 21.10.2024 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача. Від представника відповідача Немирівської міської ради 30.10.2024 року на адресу суду надійшла заява про справи без його участі, просить прийняти рішення на власний розсуд. 18.12.2024 року від представника позивача, адвоката Примакової В.В. на адресу суду надійшла заява, у якій остання просить розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Інших заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 21.10.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 18.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. \~Згідно з частиною 3 ст. 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази. [PERSON] , [INFO] , громадянин росії, отримав 31.01.2013 року посвідку на постійне проживання на території України безстроково (а.с.24). Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.2023 року, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , що складається із земельної ділянки площею 2,8798 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 0523082000:01:001:0073, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вишковецької сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с.10). Відповідно до довіреності від 20 жовтня 2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області, Ковбасюк Олександр Іванович уповноважив [PERSON] , [INFO] , бути його представником з усіма необхідними повноваженнями з питань придбання на його ім`я, відчуження, здачі в найм, передачі в заставу в забезпечення виконання його майнових зобов`язань, управління та оформлення спадщини, а також вчинення для нього у його інтересах будь яких дій щодо належного йому на праві приватної власності рухомого та нерухомого майна (а.с.15-18). 23 жовтня 2023 року [PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] та ТОВ «ПК «ЗОРЯ ПОДІЛЛЯ» уклали договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 0523082000:01:001:0073 (а.с.19-23). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав, земельна ділянка кадастровий номер 0523082000:01:001:0073, площею 2.8798 га, перебуває у оренді ТОВ «Продовольча компанія «ЗОРРЯ ПОДІЛЛЯ». Орендодавцем є [PERSON] . Дата укладання договору оренди: 23.10.2023 року. Дата державної реєстрації 23.10.2023 року. Строк 20 років. Дата закінчення дії 23.10.2043 року з автоматичним продовженням дії договору (а.с.7-8). 16.10.2024 року [PERSON] звернувся до керівника ТОВ «ПК «ЗОРЯ ПОДІЛЛЯ» із повідомленням про намір продати земельну ділянку, кадастровий номер 0523082000:01:001:0073, у зв`язку із тим, що він є громадянином російської федерації і має обов`язок відчужити вказану земельну ділянку. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно ч.1\~статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до положень ч.1 ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов`язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. За змістом ст.ст. 41, 64 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право власності на землю належить до основних конституційних прав та свобод, що не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч.1 ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Частиною 5 ст. 22 Земельного кодексу України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства. Відповідно до частини 2 статті 81 Земельного кодексу України, іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Частиною 3 цієї ж статті Земельного кодексу України передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Натомість, частиною 4 вищенаведеної статті Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, отримані в спадщину іноземними громадянами, підлягають відчуженню протягом одного року. Однак, дані приписи закону стосуються землі, яка отримана у спадщину. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 145 Земельного кодексу України передбачено, що якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. З викладеного випливає, що землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати лише громадянину України. В свою чергу, чинним законодавством України не передбачена заборона на продовження строку для відчуження земельної ділянки згідно з ч.4 ст. 81 Земельного Кодексу України. При цьому прямої правової норми, яка б регулювала порядок поновлення судом передбаченого ч.4 ст. 81 ЗУ України строку, законодавство України не містить, тому суд у відповідності з вимогами ч.2 ст.8 Цивільного кодексу України може за аналогією закону застосувати положення ст. 25 та ч.3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до норми ст. 127 ЦПК України, суд наділено повноваженнями щодо поновлення чи продовження строків, встановлених законом, за умови визнання причин його пропуску поважними. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Висновки суду З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження позивачу строку для відчуження належної йому земельної ділянки. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судом не здійснюється. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved