Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позову вказував на те, що він перебував із відповідачкою у шлюбі, який в подальшому рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.09.2024 року було розірвано. При цьому зазначав, що 30.10.2024 року, він дізнався про те, що його колишня дружина [INFO] народила сина [PERSON] та записала його батьком дитини, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Разом з тим, він категорично заперечує своє батьківство відносно даної дитини, оскільки близько останніх двох років вони не проживали як сім`я, не вели спільне господарство та не мали близьких відносин, натомість відповідачка останнім часом проживала з іншим чоловіком, а він був за кордоном, про що свідчать відмітки у закордонному паспорті. Посилаючись на вказане, просив виключити відомості про нього як батька, [PERSON] , [INFO] , з актового запису №1273, складеного 15.10.2024 року, Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак через канцелярію суду від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутності. При цьому, вказала, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки дійсно позивач [PERSON] не є батьком дитини, але на момент народження дитини вона перебувала із ним у шлюбі, тому і було записано його батьком. Вважає, що відсутня доцільність у проведенні будь-яких експертиз з даного приводу. Представник Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься їх заява про розгляд справи без їх участі. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, ч. 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1273, який виданий Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). В подальшому, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.09.2024 року, шлюб між ними розірвано (а.с.6). 09.12.2024 року відповідачка [PERSON] скерувала через канцелярію суду заяву, в якій зазначено, що [PERSON] дійсно не являється батьком дитини [PERSON] , та зазначену обставину відповідачка [PERSON] визнає, у зв`язку з чим відмовилась від клопотання про проведення у справі судово-медичної експертизи. Пленум Верховного Суду України в п. 11 своєї постанови №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (ч.1 ст.122 СК України). Так, частиною 1 статті 126 СК встановлено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Статтею 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Обставина відсутності кровного споріднення між сторонами відповідачкою визнана, а тому згідно з ч.1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України не підлягає доказуванню. Враховуючи викладене та той факт, що відповідачка будь-яких доказів на предмет спростування вказаних у позовній заяві обставин не надала, навпаки, в направленій на адресу суду заяві зазначила, що дійсно позивач не є біологічним батьком її сина, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки такі ґрунтуються на вимогах закону. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачкою позову, оскільки таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved