Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

23.10.2024 позивачка звернулася до суду із позовом, у якому просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17 жовтня 2009 року Виконкомом Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, актовий запис № 3; -\~\~стягнути з відповідача аліменти на малолітніх двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що вони з відповідачем із 17 жовтня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюб та є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на фактичне припинення між сторонами шлюбних відносин, відсутність взаєморозуміння та окреме проживання, неможливість примирення та збереження сім`ї, а також вказуючи на проживання спільних дітей сторін з позивачем, несення нею усіх обов`язків щодо утримання та виховання дитини, забезпечення необхідних умов для проживання та нормального розвитку дитини, окреме проживання відповідача та ненадання ним коштів на утримання дітей, позивач просила розірвання шлюбу укладений між сторонами та стягнути з відповідача аліменти на дітей у заявленому у позовній заяві розмірі. Ухвалою від 31.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом (повідомленням) сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, 03.01.2025 подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав, просить розгляд справи проводити без його участі. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають\~задоволенню\~з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 2009 року Виконкомом Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис № 3. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] надано прізвище [PERSON] . Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Виконкомом Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 04 травня 2011 року; - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом\~Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 22 липня 2015 року; Заперечень щодо батьківства відповідач не подавав. З довідки виданої Вишевицькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області\~ № 550 від 21.10.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та діти проживають разом із матір`ю. Доказів про те, що відповідач непрацездатний, фізично не здоровий або має на своєму утриманні інших осіб та не має можливості сплачувати заявлену суму аліментів суду не надано. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч.1,6 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується\~\~на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Також, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визначений ст. 180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини дають підстави для покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти в розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 160 Сімейного кодексу України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що відсутні заперечення відповідача з даного приводу, суд вважає за необхідне залишити дітей для подальшого проживання разом із матір`ю. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~та п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved