Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

датою ухвалення судового рішення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України). Стислий зміст вимог заявника. У грудні 2024 заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №495792 від 21 листопада 2012 року, виданого на підставі рішення Поворської сільської ради Ковельського району №35/3 від 08.09.2009 року на ім`я [PERSON] . Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, він являється власником вищевказаної земельної ділянки. Однак, в даному Державному акті було невірно зазначено по-батькові « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Вирішити дане питання в адміністративному порядку неможливо, оскільки виправлення в Державних актах не допускаються. Через недолік в державному акті він позбавлений можливості реалізувати своє право власності на землю, зокрема, щодо розпорядження нерухомим майном, а тому прохає суд ухвалити рішенням, яким заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити. Рух справи в суді. Заява надійшла до суду 09.12.2024 . 13.12.2024 відкрито провадження у справі з викликом учасників судового розгляду. В судове засідання заявник не з`явився подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Стислий виклад позиції інших учасників справи. Представник заінтересованої в судове засідання не з`явився. Фактичні обставини, встановлені судом. Так, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №495792 від 21 листопада 2012 року, факт належності якого прохає встановити заявник, видане на ім`я [PERSON] . У той же час, як згідно свідоцтва про народження та паспорту заявника, карткою платника податків, посвідчення водія так у свідоцтві про укладення шлюбу вказано як " [PERSON] ". Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Заява підлягає задоволенню. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по -батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як вбачається з листа Поворської сільської ради Ковельського району у Волинській області, [PERSON] відмовили у внесенні виправлення у Державному акті. Судом встановлено, що у вище перелічених документах існує розбіжність у написанні по-батькові « [PERSON] » на « [PERSON] » та викликана технічною опискою. При цьому інформація щодо інших його даних, зокрема, імені, дати та місця народження, тотожна, а тому виключає будь-який сумнів щодо приналежності вказаного документу саме [PERSON] . За викладених обставин суд не має сумнівів, що заявник не має іншої можливості ніж в судовому порядку встановити факт приналежності йому правовстановлюючого документа, а відтак подану заяву слід задовольнити. На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 293-294,315 ЦПК України, -

Outcome: approved