Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивач [PERSON] подав на розгляд суду позовну заяву до Лопатинської селищної ради Шептицького району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування, у якій просить: визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування за [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,7 м кв., житловою площею 51,9 м кв., що належав [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 26.10.1990, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Радехівської міської ради депутатів від 25.10.1990 № 188; визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування за [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну частку (пай) розміром 1.82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебував у колективні власності с/г підприємства «Кустин», розташованого у с. Кустин Радехівського району Львівської області, що належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну часку (пай) серії ЛВ № 0113945 від 24.09.1996. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, зокрема, що [PERSON] набула у приватну власність житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,7 м кв. та земельну частку (пай) розміром 1.82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). За життя остання склала заповіт, яким все належне їй на момент смерті майно заповіла внучці - [PERSON] . На момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована разом із [PERSON] (змінила прізвище [PERSON] після одруження із позивачем), яка померла [INFO] . На випадок смерті остання не розпорядилася своїм майном. До кола спадкоємців першої черги увійшли: [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (дочка). На момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована разом із [PERSON] . Останній прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Однак, при зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Заяви та клопотання учасників справи 27.12.2024 позивач [PERSON] подав на розгляд суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити (а.с.38). 27.12.2024 третя особа скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню(а.с.36). 06.01.2025 відповідач подав на розгляд суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та складу суду довіряє(а.с.40). 07.01.2025 позивач [PERSON] подав на розгляд суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, крім цього ще просить судові витрати пов`язані з розглядом справи залишити за ним(а.с.43). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 10.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.30-31). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.04.1960(а.с.15). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.02.1989 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується актовим записом № 15. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »(а.с.15). Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.11.1999 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Кустин(а.с.16). Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.10.2010 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Кустин(а.с.17). Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.05.2018 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в м. Львів(а.с.18). Згідно довідки №84 від 22.02.2024 виданою Лопатинською селищною радою Червоноградського району Львівської області встановлено, що [PERSON] постійно і до дня смерті - [INFO] проживала і була зареєстрована у [ADDRESS] . Разом з нею в одному будинку була зареєстрована [PERSON] (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 26.10.1990 вбачається, що від [PERSON] на праві приватної власності в цілому належить жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] (а.с.6). Згідно із Рішенням №61 від 17 квітня 2019 року Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області VI сесії VII скликання «Про перейменування вулиць в селі Кустин та селі Батиїв Радехівського району Львівської області» вбачається, що [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS](а.с.12). Відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0113945, зареєстрованого 24.09.1996 в книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на земельну частку(пай), [PERSON] на підставі рішення Радехівської районної державної адміністрації від 23.09.1996 №488 передано у приватну власність земельну частку (пай) площею 1,82 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості(а.с.13). Відповідно до копії заповіту, складеного 15.07.1986 у с. Кустин Радехівського району Львівської області, [PERSON] на випадок свої смерті зробила таке розпорядження: все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла внучці - [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки №182 від 25.07.2024 виданою Лопатинською селищною радою Червоноградського району Львівської області встановлено, що [PERSON] постійно і до дня смерті - [INFO] проживала і була зареєстрована у [ADDRESS] . Разом з нею в одному будинку були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.26). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53592993 від 08.10.2018 вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 33/2018(а.с.21). Відповідно до копії заяви № 149 спадкової справи №33/2018 від 09.11.2018 встановлено, що [PERSON] відмовилася від належної її частки спадкового майна на користь тата [PERSON] (а.с.20). Згідно із довідкою № 290 від 26.02.2024 виданою виконкомом Пустомитівської міської Ради вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті - [INFO] , проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживали [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00044287150 від 29 березня 2024 року вбачається, що прізвище до реєстрації шлюбу [PERSON] - « [PERSON] »(а.с.23). Приватний нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.11.2024 № 143/01-16 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно у зв`язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну частку (пай) загальною площею 1,82 га(а.с.25). Зміст спірних правовідносин До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Нормою частини 1 статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з якими відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на день смерті належало право на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,7 м кв., житловою площею 51,9 м кв. та на земельну частку (пай) розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифіката на право на земельну часку (пай) серії ЛВ № 0113945 від 24.09.1996. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження, яким все своє майно, заповіла дружині позивача - [PERSON] . Суд зауважує, що [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , адже подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Однак, позивач позбавлений можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved