Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

Представник позивача Підлетейчук М.М. звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №1328-9579 від 09.01.2024 року в загальному розмірі 42924,76 грн., а також судового збору в сумі 2422,40 грн. Позов мотивований тим, що 09.01.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://credоs.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1328-9579. Позивач зазначив, що разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію". Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор [NUMBER], для підписання Кредитного договору 1328-9579 від 09.01.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Позивач стверджує, що без отримання смс - повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснені входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс - повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані [PERSON] . Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взяв на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 24 000 грн. 00 коп., строк кредитування 300 днів, базовий період - 14 днів, комісія за видачу кредиту - 15,00% від суми кредиту, знижена % - ставка 1,20 % в день, стандартна % ставка - 1,50 % в день. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqРау від 02 грудня 2019 року) видав відповідачці кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний [PERSON] в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. [PERSON] підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідачка не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів. Позивач також зазначає, що [PERSON] в загальній кількості 4 рази оформлювала кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що, на думку позивача, також доводить обізнаність відповідачки з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору. Відповідно до розрахунків позивача, станом на 26.04.2024 року, відповідачка має заборгованість перед банком у розмірі 42924,76 грн., яка складається з наступного: 24000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 18924,76 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Позивач відповідно до умов Кредитного договору направив відповідачці вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору № 1328-9579 від 09.01.2024, однак дана вимога була проігнорована [PERSON] , порушення не усунуто. Ухвалою суду від 21.08.2024 року відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному порядку, з викликом сторін. 13.09.2024 року представник відповідачки [PERSON] - адвокат Павленко І.О. через систему «Електронний суд» надіслала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнає частково, а саме, в розмірі 4 000,00 грн. (тіло кредиту) та 50 % розміру від взятого кредиту в якості нарахованих процентів по користуванню кредиту, що складає близько 10 000,00 грн., що разом становить близько 14 000,00 грн. Адвокат Павленко І.О. зазначила, що відповідачка дійсно отримала кредит 09.01.2024 р. у розмірі 24 000,00 грн. Інформаційна довідка за укладеним договором станом на 26.04.2024 р. щодо погашення кредитної заборгованості, яка надана позивачем підтверджує, що [PERSON] вже сплатила 20 531,24 грн., а саме: 16.01.2024 р. - погашено 3800,00 грн.; 18.01.24 р. - погашено 1915,62 грн.; 05.02.24 р. - погашено 5 715,62 грн.; 28.03.24 р. - погашено 9 100,00 грн., на підставі чого зазначає, що тіло кредиту погашене у розмірі 20531,24 грн. Також зазначає, що відповідачка намагалася уладнати питання з оплатою боргу, однак з квітня 2024 року вона припинила сплачувати кредит через те, що їй подзвонили представники ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і повідомили, що кредитний борг вже складає 40000,00 грн., і якщо [PERSON] не має можливості здійснити оплату заборгованості по кредиту одноразовим платежем у розмірі 40 000,00 грн., справу передають колекторській фірмі, якій вона і має вже сплачувати в подальшому, а реквізити нададуть безпосередньо колектори. Стверджує, що припинення здійснення оплат кредитної заборгованості пов`язано з тим, що позивач повідомив [PERSON] про те, що реквізити на які вона сплачувала борг змінюються в зв`язку з передачею її справи колекторам. Вважає, що нарахування процентів (штрафних санкцій) за користування кредитом у розмірі 18 924,76 грн. є неправомірним, оскільки сума розміру нарахованих відсотків дорівнює сумі основного боргу зобов`язання, тобто розмір боргу (збитків) є незначним в порівнянні з нарахованою неустойкою (пенею, відcотками за неcвоєчаcне повернення кредитних коштів та штрафними cанкціями). Крім того, звертає увагу, що [PERSON] в умовах воєнного стану має проблеми з працевлаштуванням та не має можливості сплачувати втричі завищену суму кредиту, сплачуючи завищенні відсотки по кредиту. посилається на зміни законодавства на період дії воєнного стану; зазначає, що до Закону України «Про споживче кредитування» і до Цивільного кодексу України щодо звільнення від відповідальності за прострочки платежів, зокрема, доповнення та зміни були внесені після 24.02.22 р., отже, загальна сума процентів за кредитним договором та/або договором позики не може перевищувати суми процентів, нарахованої протягом строку, на який надавався кредит (позика), за мінімальною ставкою, визначеною договором. Представник відповідача вважає несправедливим нарахування заборгованості за проcтроченим тілом кредиту (24 000,00 грн.) при сплачених 20 531,24 грн., ще нараховано заборгованість по несплаченим відсоткам (18 924,76 грн.), що втричі перевищує отриману відповідачем cуму, адже заборгованіcть за тілом кредиту після сплат зовсім не змінилася, і вважає це є способом зловживання правом. Крім того, представник відповідачки [PERSON] - адвокат Павленко І.О. через систему «Електронний суд» надіслала клопотання про зменшення розміру неустойки, яким просить зменшити розмір неустойки (заборгованіcть за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом у розмірі 18 924,76 грн.), яке просить стягнути ТОВ «Укр Кредит Фінанс» з [PERSON] та скасувати дане нарахування, відмовивши в даній частині позовної вимоги. В обґрунтування поданого клопотання адвокат Павленко І.О. зазначила, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» отримавши вже майже увесь розмір тіла кредиту у розмірі 20 531,24 грн. нараховує ще подвійний розмір взятого боргу у розмірі 42 924,76 грн., в зв`язку з чим [PERSON] вважає, що за таких обcтавин, нарахування процентів (штрафних санкцій) заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом у розмірі 18924,76 грн. є неправомірним, оскільки сума розміру нарахованих відсотків дорівнює сумі основного боргу зобов`язання, тобто розмір боргу (збитків) є незначним в порівнянні з нарахованою неустойкою (пенею, відсотками за несвоєчасне повернення кредитних коштів та штрафними санкціями). В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Павленко І.О. в судовому засіданні надала пояснення згідно відзиву на позовну заяву. Просила частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4000,00 грн. та відсотки до 10 000,00 грн. також пояснила суду, що оголошує саме позицію своєї довірительниці в частині того, що рахує проценти за користування кредитом неустойкою. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «НА ВСЕ», затверджених наказом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №90-П від 14.12.2023, Паспортом споживчого кредиту, затвердженого наказом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №83-П від 16.11.2023, та умовами Договору про відкриття кредитної лінії №1328-9579, укладеного 09.01.2024 між сторонами, позивач відкрив [PERSON] кредитну лінію для задоволення особистих потреб позичальника, шляхом надання їй в кредит грошових коштів у сумі 24000.00 грн., з визначенням стандартної процентної ставки 1.50% за кожен день користування кредитом, строку кредитування - 300 календарних днів, дати повернення кредиту 03.11.2024, реальної річної процентної ставки 27138,50%, орієнтовної загальної вартості кредиту 123936,12 грн., що включає суму кредиту та проценти за його користування (а.с.11-20, 24-31, копії). При цьому, на виконання вимог ч.1 ст.638 ЦК України, сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з умов укладеного між сторонами договору (пункт 4.5), сторони узгодили, що сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені Графіком платежів за Договором за зниженою ставкою (який є Додатком 3 до цього Договору) дати, які є останніми днями відповідних базових періодів. Отримані кредитодавцем від позичальника грошові кошти зараховуються в якості оплати процентів за користування Кредитом та комісії за видачу кредиту за загальним правилом в останній день кожного базового періоду згідно графіку платежів (який є Додатком 3 до цього Договору). У випадку сплати позичальником прострочених процентів за користування кредитом та простроченої комісії за видачу кредиту отримані кредитодавцем від позичальника грошові кошти зараховуються в рахунок оплати вказаної заборгованості в дату їх надходження на банківський рахунок кредитодавця. Пунктом 4.6 Договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за стандартною процентною ставкою, яка становить 1,50 % за кожен день користування кредитом. Судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надав відповідачці кредит в сумі 24000,00 грн. на платіжну картку за допомогою системи LiqPay, що підтверджується довідкою про перерахунок суми кредиту №1328-9579 від 09.01.2024 року (платіж №2413262087) (а.с.42). У Договорі про відкриття кредитної лінії, укладеної між сторонами, зазначений графік платежів за кредитним договором (а. с. 24), зокрема, зазначається, що платежі є ануїтетними, тобто. вносяться рівними частинами, однак мають певну особливість, а саме, що на початку таких проплат тіло кредиту майже не погашається, а гасяться спочатку проценти за користування кредитом. Як вбачається із цього графіку, ануїтетні платежі у період з 22.01.2024 року по 27.05.2024 року, складають 5715, 62 грн. щомісяця, при цьому у січні та у лютому 2024 року погашення тіла кредиту не відбувається (а. с. 24). Позичальник, згідно графіку, зараховує сплачені кошти на погашення тіла кредиту лише з 19.02.2024 року. Такі ж самі умови погашення кредиту викладені і в додатку № 3 до Договору про відкриття кредитної лінії (а. с. 21-23). Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту вбачається, що [PERSON] частково вносила кошти в рахунок погашення кредитної заборгованості, а саме: 16.01.2024 р. - в розмірі 3800,00 грн.; 18.01.24 р. - в розмірі 1915,62 грн.; 05.02.24 р. - в розмірі 5 715,62 грн.; 28.03.24 р. - в розмірі 9 100,00 грн., що, власне підтвердила і представниця відповідача в судовому засіданні. Порівнюючи графік платежів та здійснені фактичні сплати за кредитом, суд встановив, що відповідачка лише протягом січня і до 05.02.2024 року здійснила кредитні платежі без порушення строків оплати, однак саме у цей період всі сплачені кошти пішли на погашення відсотків за користування кредитом, а тіло кредиту не погашалося за умовами договору. Наступний строк оплати для відповідачки настав 19.02.2024 року, однак у той день, 04.03.2024 року і 18.03.2024 року кредитні платежі нею сплачені не були і станом на 28.03.2024 року (день останньої проплати за кредитом у розмірі 9100,00 грн.) за графіком в неї вже виникла заборгованість, оскільки станом на 28.03.2024 року вона повинна була сплатити 17146,86 грн, з яких на погашення відсотків повинно було піти 4264,76 + 3788,12 + 3464,3 = 11 517,18 грн, тоді як внесеної суми коштів (9100 грн.) вже не вистачало на погашення відсотків, отже тіло кредиту залишилося незмінним і не зменшилося. Отже, оскільки останній платіж був здійснений з порушенням строків, визначених договором, сплачені відповідачкою кошти було зараховано в рахунок погашення нарахованих відсотків, а не за тіло кредиту. Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, вчинений в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами ([NUMBER], [NUMBER]), з огляду на їх неоспорювання відповідачем, письмова форма даного правочину дотримана, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування» та не суперечить приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України. Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України (далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений законом або договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Із положень частини третьої статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов`язанням. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачці кредит в сумі 24000,00 грн.; в порушення умов кредитного договору, відповідачка зобов`язання по кредиту не виконала належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по кредиту, загальний розмір якої станом на 26.04.2024 року складає 42924,76 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 24000 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 18924,76 гривень (а.с.43). Суд відхиляє твердження сторони відповідача, що процента ставка є несправедливою і констатує, що розмір процентної ставки не перевищує встановленого законом. Зокрема, у п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень закону України «Про споживче кредитування» зазначається, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Однак, як вбачається зі змісту кредитного договору, денна процентна ставка цього кредиту не перевищує зазначену законом. Суд також відхиляє твердження відповідача щодо несправедливості умов договору, вважає посилання відповідачки на положення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» безпідставними, з огляду на таке. Відповідно до ч. 5 статті 18 Закону України якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Однак, відповідачем зустрічного позову про визнання положень Договору про відкриття кредитної лінії №1328-9579 недійсними, відповідно до положень статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», не заявлено. Суд також відхиляє клопотання зменшення суми неустойки у розмірі нарахованих процентів, оскільки позивач позову про стягнення неустойки (штрафу, пені) не заявляв, а те, що відповідачка помилково називає неустойкою, є процентами за користування грошовими коштами. Неустойка та проценти за користування коштами мають різну правову природу, і регулюються різними нормами права. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2422,40 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved