Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Михалевський Ю.Р., звернувся до Сихівського районного суду м. Львова в порядку цивільного судочинства із позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» страхове відшкодування у розмірі 89 365, 71 грн. та додаткові витрати на геометрію коліс у розмірі 1 575 грн., а разом 90 940, 71 грн. (дев`яносто тисяч дев`ятсот сорок гривень, 71 коп.) а також судові витрати. Позивач обґрунтовує позов тим, що 16.11.2022 між [PERSON] та АТ «СК «БРОКБІЗНЕС» було укладено Договір №006-0478662/11НТ добровільного страхування наземного транспорту (далі - Договір КАСКО) - автомобіля Nissan GT-R р.н.з. [NUMBER] , який належить Позивачу на праві приватної власності. 29.10.2023 об 11 год. 00 хв. у м. Львові по пр. Ч. Калини з`їзд на вул. Святого Івана Павла ІІ відбулось ДТП за участю автомобіля Nissan GT-R р.н.з. [NUMBER] . Факт ДТП визнаний страховим випадком та сторонами не заперечувався. 01.11.2023, [PERSON] звернувся до Страховика із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, що підтверджується листом АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» №1989-05 від 10.10.2024.Вподальшому, Відповідач провів огляд пошкодженого автомобіля Nissan GT-R р.н.з. [NUMBER] та повідомив [PERSON] , що розмір страхового відшкодування становитиме близько 100 000 грн., на що Позивач не погодився, оскільки вказаний розмір відшкодування є заниженим та не відповідає дійсному збитку. У зв`язку із чим, [PERSON] був вимушений самостійно звернутися до незалежного судового експерта, з метою проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. Згідно висновку судового експерта Онишка Р.М. транспортно-товарознавчої експертизи №13/24 від 22.08.2024, вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan GT-R р.н.з. [NUMBER] станом на момент огляду становить 310 315, 83 грн. Згідно умов Договору КАСКО, Відповідач зобов`язаний виплатити на користь [PERSON] 70% від вартості відновлювального ремонту автомобіля Nissan GT-R р.н.з. [NUMBER] , тобто 217 221, 08 грн. 30.09.2024 Відповідач частково виплатив страхове відшкодування у розмірі 127 855, 37 грн. Позивач вказує, що на Відповідача покладено обов`язок здійснити доплату страхового відшкодування у розмірі 89 365, 71 грн. Окрім цього, Позивач вказує, що Відповідач зобов`язаний також відшкодувати понесені ним та документально підтверджені додаткові витрати на геометрію коліс у розмірі 1 575 грн. у відповідності до умов договору КАСКО. Також, позивач поніс витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Мички Б.Р. Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник відповідача АТ «СК «ББС Іншуранс» Молдавська О. В. направила до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволені позову, а у разі задоволення позовних вимог зменшити розмір витрат на правничу допомогу з врахуванням суми позову та складності справи на 80% таких заявлених витрат. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтею 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов`язковим. Згідно з частиною першою статті 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування передбачені статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України "Про страхування". Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 991 ЦК України та пункту 5 частини першої статті 26 Закону України "Про страхування" підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону (частина друга статті 26 Закону України "Про страхування"). Так, ч.1 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору (п.3 ч.1 ст.988 ЦК України). За змістом ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до положень ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства (стаття 999 ЦК України). Згідно з приписами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається із матеріалів справи, 29.10.2023 об 11 год. 00 хв. у м. Львові по пр. Ч. Калини з`їзд на вул. Святого Івана Павла ІІ відбулось ДТП за участю автомобіля Nissan GT-R р.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності Позивачу. Факт ДТП визнаний страховим випадком та сторонами не заперечувався. На момент ДТП, автомобіль Nissan GT-R р.н.з. [NUMBER] був застрахований у АТ «СК «ББС Іншуранс», що підтверджується Договором №006-0478662/11НТ добровільного страхування наземного транспорту від 16.11.2022 (далі - Договір КАСКО). Позивач у відповідності до умов Договору КАСКО звернувся до Відповідача із повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку та вимогою про виплату страхового відшкодування. 03.11.2023 року представником Відповідача було проведено огляд автомобіля Nissan GT-R р.н.з. [NUMBER] у ході якого Позивачу було повідомлено орієнтовний розмір виплати страхового відшкодування, із яким Позивач не погодився. У зв`язку із чим, [PERSON] був вимушений самостійно звернутися до незалежного судового експерта, з метою проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. 14.02.2024 позивач надіслав на електронну пошту відповідача повідомлення про огляд пошкодженого автомобіля Nissan GT-R р.н.з. [NUMBER] , який відбувся 28.02.2024 о 09:00 за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 306 (автоцентр «ГалАвтоСвіт»). Також вказане повідомлення про огляд, було скеровано засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», що підтверджується поштовою квитанцією №7900829685244. 28.02.2024 відбувся експертний огляд пошкодженого автомобіля Nissan GT-R р.н.з. [NUMBER] . На експертний огляд прибув представник відповідача, за результатами якого він склав протокол огляду транспортного засобу від 28.02.2024. [PERSON] не погодився із описом пошкоджень у даному протоколі представника відповідача про що зробив відповідний запис у графі «Власник (довірена особа)» даного протоколу. В подальшому позивачем на електронну пошту відповідача було надіслано повідомлення про додатковий огляд пошкодженого транспортного засобу, який відбувся 20.06.2024 о 10:30 за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 306. При проведенні додаткового експертного огляду також був присутній представник відповідача. Згідно висновку судового експерта Онишка Р.М. транспортно-товарознавчої експертизи №13/24 від 22.08.2024, вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan GT-R р.н.з. [NUMBER] станом на момент огляду становить 310 315, 83 грн. (триста десять тисяч триста п`ятнадцять гривень, 83 коп). Згідно п.15.4.1. Договору КАСКО, розмір збитку, якого зазнав страхувальник становить вартість відновлювального ремонту ТЗ - якщо фізичний знос складових, що підлягають заміні, не враховується відповідно до п.5.11. Договору., при цьому вартість складових ТЗ, що підлягають заміні, визначаються як вартість нових складових. Відповідно до п.5.11. Договору КАСКО, фізичний знос складових, що підлягають заміні не враховується. Відповідно до п. 15.24. Договору КАСКО, у разі пошкодження ТЗ або розукомплектування ТЗ, виплата страхового відшкодування здійснюється Страховиком шляхом направлення суми страхового відшкодування на проведення відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ на рахунок СТО або безпосередньо на рахунок Страхувальника/Вигодонабувача згідно з заявою Страхувальника/Вигодонабувача. Згідно п. 15.24.2. Договору, у разі перерахування коштів страхового відшкодування безпосередньо на рахунок Страхувальника/Вигодонабувача - 70% розрахованої суми відшкодування у якості авансової виплати. На підставі чого, позивач заявив вимогу відповідачу про виплату страхового відшкодування у розмірі 217 221, 08 грн. (тобто, 70% від 310 315, 83 грн.). 30.09.2024 відповідач частково виплатив страхове відшкодування у розмірі 127 855, 37 грн. У відзиві на позовну заяву, відповідач вказав, що у відповідності до умов Договору КАСКО, ним було складено ремонтну калькуляції із застосуванням програмного комплексу «AUDATEX», на підставі якої було виплачено страхове відшкодування Позивачу, у зв`язку із чим у відповідача відсутній обов`язок щодо відшкодування коштів згідно проведення автотоварознавчої експертизи та витрат, пов`язаних із її проведенням. Відтак, у даній справі ключовою обставиною, що підлягає з`ясуванню є визначення належного розміру заподіяного позивачу збитку. Судом встановлено, що у ремонтній калькуляції №3599-О, яка була складена судовим експертом Онишком Р.М. (додаток №2 до висновку експерта) у графі «Запасні частини» зазначено про необхідність проведення заміни складових «Диск колеса П Л» та «Диск колеса З Л», натомість ремонтна калькуляція №112916к, яка була складена представниками відповідача не містить інформації щодо врахування необхідності заміни даних складових запчастин, що свідчить про те, що відповідач не врахував зазначеного пошкодження при розрахунку збитку. Посилання представника відповідача на те, що позивач позбавлений права замовляти проведення експертизи та посилатись на такий висновок в обґрунтування вимоги про виплату відшкодування суд оцінює критично. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.76 ЦПК України, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч.1 ст.72 ЦПК України, експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Відповідно до ч.2 ст.102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. У відповідності до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У зв`язку із цим, допустимим доказом розміру заподіяної шкоди може бути висновок відповідної товарознавчої експертизи, а замовлення експертизи є правом Сторони. Суд звертає увагу на те, що проведення експертизи за замовленням позивача є належним і єдиним доступним способом доказування позивачем належного і об`єктивного розміру страхового відшкодування. Позбавлення Страхувальника права оспорювати визначений Страховиком розмір страхового відшкодування шляхом проведення експертизи може призвести до зловживання Страховиками своїми повноваженнями при визначенні збитку та суперечить меті інституту страхування майна. У даній справі, позивачем було надано висновок транспортно-товарознавчої експертизи №13/24 від 22.08.2024, складений судовим експертом Онишко Р.М., який має відповідне кваліфікаційне свідоцтво судового експерта. На 2 сторінці висновку судового експерта Онишка Р.М. містяться відомості про те, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України та, що такий висновок виготовлений для подальшого подання до суду. Підстав для відхилення вказаного висновку відповідачем не заявлено, а судом не встановлено. Відповідачем не було зазначено жодних заперечень щодо змісту висновку експерта та не наведено жодних обставин, які б свідчили про неповноту чи помилковість експертного дослідження, які б викликали обґрунтовані сумніви у правильності такого висновку. Можливість визначення розміру заподіяного позивачу збитку може проводитися згідно висновку експерта згідно п. 15.3.3. Договору КАСКО. При цьому, відповідачем не було надано висновку транспортно-товарознавчої експертизи, виконаної на його замовлення та не було подано до суду клопотання про відповідне призначення такої експертизи. Враховуючи наведене, суд вважає, що саме висновком транспортно-товарознавчої експертизи №13/24 від 22.08.2024, доведено належний розмір заподіяного позивачу збитку. У зв`язку із чим, доводи позивача щодо наявності підстав для стягнення страхового відшкодування згідно висновку експерта Онишка Р.М. знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Позивачем також було заявлено вимогу про стягнення додаткових витрат понесених на геометрію коліс у розмірі 1 575 грн. Згідно п.15.10 Договору, до суми збитків, понесених Страхувальником, зараховуються також додаткові витрати Страхувальника, що пов`язані з страховим випадком, а саме витрати на: евакуацію ТЗ після настання страхового випадку, доцільні заходи з рятування застрахованого ТЗ та запобігання або зменшення збитку, проведення оцінки або експертизи, складення дефектної відомості, послуги аварійного комісара, отримання необхідних довідок про обставини страхового випадку, фотографування пошкодженого ТЗ. Відповідно до п.15.11. Договору, розмір додаткових витрат Страхувальника, що пов`язані з страховим випадком визначається на підставі сплачених рахунків, квитанцій, чеків, інших документів (оригіналів) як сума всіх документально підтверджених доцільних витрат. На підтвердження понесених додаткових витрат, понесених на геометрію коліс, Позивачем було надано наряд-замовлення №GAS0144413 від 20.06.2024 та квитанцією №31722404610. Описані витрати були понесені позивачем з метою відновлення свого порушеного права та були необхідними для проведення експертизи. З огляду на що, суд вважає що вимога про стягнення додаткових витрат понесених на геометрію коліс у розмірі 1 575 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За п.3 ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22, Верховний Суд вказав, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Так, на підтвердження понесених витрат за складення висновку експерта транспортно-товарознавчої експертизи №13/24 у розмірі 8 000 грн., позивачем було надано акт виконаних робіт № 13 від 22.08.2024, рахунком №13 від 28.02.2024 та рахунком №13а від 20.06.2024, а також квитанцією № 6TA7-902T-T683-74PP від 04.03.2024 та квитанцією № 6TC9-3CTX-0E92-8HBB від 08.07.2024. Із врахуванням наведеного, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді витрат понесених за складення висновку експерта, який був взятий судом до уваги у розмірі 8 000 грн. Відповідно до ч. 1, 2,ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, позивачем було подане клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 500 грн., до якого було долучено детальний опис робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом від 17.12.2024 та копію акту виконаних робіт №17/12/2024 від 17.12.2024; Окрім цього при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом враховується, що позивачем було вчиненні дії щодо досудового врегулювання спору, а саме надіслано на електрону пошту відповідача вимогу про виплату страхового відшкодування згідно висновку експерта, у якій було зазначено, що у разі відмови у виплаті страхового відшкодування у належному розмірі, позивач буде змушений звернутися до суду із позовом, у зв`язку із чим, понести додаткові витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи наведене вище, зважаючи на складність справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, враховуючи обсяг надання послуг та виконаних робіт адвокатом Михалевським Ю.Р., принципи співмірності, розумності та реальності витрат, враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правничу допомогу підлягають до задоволення у повному обсязі у розмірі 19 500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved