Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив суд: стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення: заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 18 447,51 грн.; 3%річних у розмірі 1 201,34 грн.; інфляційні втрати у розмірі 6 364,99 грн.; витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та витрати на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35,00 грн. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідачі є споживачами послуг за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі своєчасно з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2023 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі, що складає 17 496,00 грн. заборгованість з оплати за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; 42,54 грн. заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку; 908,97 грн. заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування, що разом складає 18 447,51 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження від 10.11. 2023 року відкрито провадження в справі та призначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Витребувано у Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, інформацію, яка міститься в інформаційній системі «Реєстр територіальної громади міста Києва» про кількість осіб, його (їх) прізвище, власне ім`я (усі власне імена), по батькові, дату народження, дату реєстрації, паспортні дані або РНОКПП осіб, що були зареєстровані та проживали за період з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2023 року в квартирі [ADDRESS] ; у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», довідку, витяг або інший документ, що підтверджує права власності на кв. [ADDRESS] . Копію вказаної ухвал суду від 10 листопада 2023 року, копію позовної заяви разом з доданими до неї документами було направлено на адресу відповідачів, що зазначена в позові, однак конверти повернулися на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, який долучений до матеріалів справи. З відзиву вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак фактично проживає [PERSON] Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , проте фактично [PERSON] за зазначеною адресою не проживає. Також, зазначив, що в середині 2010 року відповідачем [PERSON] були встановлені лічильники гарячої та холодної води, та які не були взяті на облік позивачем, а оплата послуг здійснювалась за нормами споживання за відсутності загально будинкового лічильника. З січня 2020 року, в зв`язку з нарахуванням необґрунтованих на думку відповідача [PERSON] значних обсягів води (38,27 м3 - холодна вода та 38,269 м3 - водовідведення гарячої води) оплату за вказані послуги було припинено. 03.02.2021 року згідно Договору повірки № 21 1/2021/08 та акту виконаних робіт до вказаного договору ФОП [PERSON] проведено повірку лічильника холодної води ETR-UA № 20090909741 та зафіксовано показник - 555 м3. 06.02.2021 року ТОВ "Еталон-АСП" видано свідоцтво про відповідність вказаного лічильника вимогам ДСТУ 3580-97. Показник лічильника холодної води ETR-UA № 20090909741 станом на 03.02.202Д року в обсязі 555 м3 були передані позивачу. Однак, в повідомленні - рахунку на оплату послуг за лютий 2021 року позивач безпідставно додатково нарахував 5,72 м3 за централізоване постачання холодної води та водовідведення на суму 124,35 грн. 20.09.2021 року представником позивача складено акт № 1198479 приймання на абонентський облік засобів обліку води та зафіксовано показники лічильника холодної води ETR-UA № 20090909741 - 567 м3 та лічильника гарячої води ETR-UA № 20090921556-402 м3. 30.09.2021року відповідачем [PERSON] до позивача було подано заяву про здійснення перерахунку розміру заборгованості з урахуванням фактично спожитого обсягу води. Однак, в повідомленні - рахунку на оплату послуг за вересень 2021 року позивач безпідставно додатково нарахував 402 м3 за централізоване відведення гарячої води на суму 4838,47 грн. Таким чином, відповідач вважає, що позивачем безпідставно повторно нарахована заборгованість за спожиті послуги з відведення гарячої води, оскільки до фіксації показника гарячої води на показнику 402 м3, нарахування здійснювались за нормами споживання, а вказаний показник гарячої води в обсязі 402 м3 отриманий з середині 2010 року. Враховуючи те, що лічильник гарячої води ETR-UA № 20090921556 взятий на облік позивачем 20.09.2021 року, то показник 402 м3 є початковим. Отже, Відповідач [PERSON] вважає, що за лютий 2021 року позивач неправомірно нарахована 5,72 м 3 за централізоване постачання холодної води та водовідведення на суму 124,35 грн. та в зв`язку з цим з вказаної дати здійснює завищене нарахування 3 % річних та інфляційних втрат. Окрім, того, відповідачем зазначено, що за вересень 2021 року позивачем безпідставно додатково нараховано 402 м3 за централізоване відведення гарячої води на суму 4838,47 грн. та в зв`язку з цим з вказаної дати здійснює завищене нарахування 3 % річних та інфляційних втрат. Разом з тим, відповідач зазначив у своєму відзиві, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 530-ІХ від 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (Covid-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Covid-19», з 12.03.2020 на всій території України запроваджено карантин. Починаючи з 24.02.2022 року та на час звернення з даним позовом до суду в Україні запроваджено військовий стан. Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги: припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплата або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 року. Отже, з урахуванням наведених положень закону, вбачається, що з 17.03.2020 року заборонено нарахування та стягнення судом неустойки (штрафів, пені), 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне здійснення особою платежів за житлово-комунальні послуги. їх нарахування на суму боргу за надані послуги, є помилковим та порушує норми чинного законодавства. Проте наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, не враховує наведені вище обмеження щодо нарахування цих сум. Посилаючись на зазначені вище обставини відповідач [PERSON] просить суд не враховувати до заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які вважає відповідач нараховані безпідставно у розмірі 5,72 м3 за централізоване постачання та водовідведення на суму 124,35 грн. за лютий 2021 рік. Також просить не враховувати до заборгованості суму за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення безпідставно нараховані 402 м3 за централізоване відведення гарячої води на суму 4838,47 грн. за вересень 2021 рік та відмовити в задоволенні вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. Позивачем подано до суду письмові додаткові пояснення, які долучені до матеріалів справи, з яких вбачається, що до ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» актуальну інформацію про кількість проживаючих за вищевказаною адресою не надходило. Облік послуг за централізоване постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої поди за зазначеною адресою розпочато з листопада 2015 року. Під час переходу на прями розрахунки обслуговуючи ДП «УЖБ» «Управління справами Апарату Верховної Ради України» не була надана інформація про наявність в кв. [ADDRESS] приладів обліку води, тому нарахування за послуги з централізованого опалення та водовідведення холодної проводилася згідно показників загально будинкового приладу обліку води до грудня 2019 року на 1 особу, а з грудня 2019 року на 3 особи у порядку визначеному п. 11 Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Щодо твердження Відповідача-3 [PERSON] про те, що ПрАТ «АК «Київводоканал» безпідставно виставило в лютому 2021 року - 5,72 м3 за водопостачання та водовідведення холодної води позивач заперечує та зазначило наступне: Лічильник холодної води Відповідачів Товариством взяті були на облік 06.02.2021 року, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 06.02.2021 (копія свідоцтва наявна в матеріалах справи) а тому, з 01.02.2021 по 05.02.2021 нарахування за послуги з централізованого постачання та водовідведення холодної води здійснювалися згідно показників загально будинкового приладу обліку на 3 зареєстровані особи, а вже з 06.02.2021 згідно показників приладу обліку встановленого в квартирі відповідачів. Таким чином утворилося нарахування за лютий 2021 року у розмірі - 5,72 м3. Щодо виставлення у вересні 2021 року - 402 м3 за водовідведення гарячої води зазначено наступне. У січні 2021 року інформація про встановлені у кв. [ADDRESS] засоби обліку води за результатами проведеної метрологічної повірки було завантажено в облікову базу ПрАТ «АК «Київводоканал» на особовий рахунок № [NUMBER] , за показаннями яких розпочато нарахування за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Оскільки споживачами не було надано жодного підтверджуючого документа про дату встановлення квартирних приладів обліку води, засоби обліку води взяті з їх фактичними показниками на момент взяття на облік Товариством. При взятті на облік лічильник гарячої води, було невірно зазначено стартовий показник: замість показника 402 м3 було зазначено - 0 м3, у зв`язку з чим, у вересні 2021 року помилково утворилася заборгованість за водовідведення гарячої води на суму 4 838,47 гри, яка підлягає впорядкуванню, а тому було здійснено коригування. У зв`язку з некоректним внесенням показників лічильника при взятті його на облік, ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» надав уточнений розрахунок заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2020 року по 31.08.2023 рік, та просить суд прийняти його. Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат за період дії карантину зазначено наступне. Норми матеріального права вирізняють штрафні санкції, до складу яких належить неустойка (штраф, пеня) та компенсаційні втрати, до складу яких належить інфляційні втрати та 3% річних. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COV1D-19)" заборонено нараховувати та стягувати саме неустойку (штраф, пеню), при цьому жодної заборони нараховувати та стягувати компенсаційні втрати вказаним Законом не передбачено. До Відповідачів пред`явлені позовні вимоги у зв`язку з несплатою за надані послуги у період з січня 2020 року по серпень 2023 року, внаслідок чого у Відповідачів виникла заборгованість. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п. 2 ст 625 ЦК України). У зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, суд приймає новий та виправлений розрахунок заборгованості, а відтак Відповідачі зобов`язані сплатити на користь ПрАТ «Акціонерне товариство «Київводоканал» заборгованість у розмірі 12 657,53 грн. за спожиті послуги житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку 42,54 грн.. заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування 908,30 грн., 3 % річних у розмірі 930,91 грн., інфляційні втрати 4 779,30 грн. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини приходить до наступного висновку. 26.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Ч. 4 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до інформації про задеклароване /зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] зареєстровані 2 (дві) особи: - [PERSON] в період з 27.07.1994 року по теперішній час, відповідно до довідки № 10212517 від 09.11.2023 року; - [PERSON] , в період з 14.03.2013 року по теперішній час відповідно до довідки № 102121610 від 09.11.2023 року; Відповідач [PERSON] в період з 09.10.2010 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в період з 28.09.2001 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Отже [PERSON] не є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення, що надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] , а тому підстав для стягнення заборгованості з нього не має. З наданої інформації на виконання ухвали суду від 10.11. 2023 року встановлено що кв. [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності: [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. А отже це свідчить, що Відповідач 1, Відповідач 2, Відповідач 3 відповідно до законодавства є споживачами послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) за адресою: [ADDRESS] . З письмових пояснень позивача вбачається, що з грудня 2019 року нарахування за послуги з централізованого постачання та відведення холодної води проводилася на 3 (три) особи. У відповідності до п. 1.1 Договору ПрАТ «Акціонерне товариство «Київводоканал» зобов`язується надавати Боржнику відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем), а Боржник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. П. 1, 10 п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13). Відповідачі отримують послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу позивача - ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від Відповідача не надходило. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Як зазначено позивачем в письмових поясненнях, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які постачає ПрАТ «Акціонерне товариство «Київводоканал» в кв. [ADDRESS] . Проте, оскільки споживачами не було надано жодного підтверджуючого документа про дату встановлення квартирних приладів обліку води, засоби обліку води взяті з їх фактичними показниками на момент взяття на облік Товариством «Київводоканал» не вірно зазначено стартовий показник замість 402 м2 було зазначено 0 м3, у зв`язку з чим у вересня 2021 року помилково утворилась заборгованість у сумі 4 838,47 грн., у зв`язку з чим за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2020 року по 31.08.2023 року утворилась заборгованість 12 657,53 грн., яка підлягає погашенню з боку споживачів. З розрахунків заборгованостей за о/р № [NUMBER] судом встановлено, що перед Приватним акціонерним підприємством "акціонерна компанія "Київводоканал" відповідачем вбачається: заборгованість за спожиті з 01.01.2020 року по 31.08.2023 року послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 12 657,53 грн.; заборгованість зі сплаті внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку 42,54 грн.; заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування 908,30 грн., а всього 13 609,04 грн. Враховуючи, що не встановлено підстав для звільнення відповідачів від обов`язку погашення заборгованості у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу, позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково. В своїх пояснення позивач частково погодився із доводами відповідача проте зави про зменшення розміру позовних вимог не подавав. Що стосується стягнення 3 % річних та інфляційних витрат. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). З огляду на те, що відповідач, як встановили суди попередніх інстанцій, прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинний сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 07.07.2020 у справі № 14-448цс19-ц. Разом з тим, суд не погоджується з наданим стороною позивача розрахунком 3 % річних та інфляційних збитків, оскільки, з огляду на Постанову КМУ № 206 від 05.03.2022 року, якою установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 року. Починаючи з 24.02.2022 року та на час звернення з даним позовом до суду в Україні запроваджено військовий стан. Відповідно до п. 1 Постанови КМ № 1405 в редакції від 29.12.2023 року установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 № 285). Таким чином три відсотки річних та інфляційні збитки, у даній справі, мають бути розраховані до 24.02.2022 року та після 30.12.2023 року. Згідно із наданого позивачем розрахунку трьох відсотків річних та інфляційних збитків, останні розраховані за період з жовтня 2020 року по грудень 2023 року, у зв`язку з чим вимоги про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період виникнення заборгованості з січня 2022 року по грудень 2023 року задоволенню не підлягають, у зв`язку із встановленою забороною відповідно до Постанови КМУ №206 від 05.03.2022. Таким чином, три відсотки річних та інфляційні збитки січня 2020 року по січень 2022 року становить: три відсотки річних - 930,91 грн., інфляційні втрати - 4779,30 грн. З огляду на вищевикладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial