Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] . В обґрунтування позову позивачка вказала, що 06 серпня 2005 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою. Всі обов`язки щодо утримання та виховання дітей вона несе самостійно. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину, як визначено ст.180 Сімейного кодексу України. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свої дітей до досягнення ними повноліття. А тому, в неї виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 27.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.18-19). Позивач надала заяву в якій просила судове засідання провести без її участі, заявлені вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 29). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с.20, 22, 23, 27, 28). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому, відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13.05.2015, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 11). З 06 серпня 2005 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10,11). Діти проживають з позивачкою. Всі обов`язки щодо утримання та виховання дітей вона несе самостійно. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину. Підтверджується довідками від 30.10.2024 року № 516, 517 виданих старостою села Підлісне, Олександрівської селищної ради, Кропивницького району Кіровоградської області (а.с. 12,13). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, оскільки на її утриманні знаходиться малолітня дитина, батьком якого є відповідач, добровільної згоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до його повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача 1/4 частину від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» на час подачі позовної заяви складає 1 211,20 грн.

Outcome: approved