Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

У лютому 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання колишньої непрацездатної дружини-інваліда, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Позиція позивача В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 08 травня 2009 року, який рішенням Павлоградськгого міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року було розірвано. З 25.10.2022 їй встановлено третю групу інвалідності, безстроково, тобто під час перебування у шлюбі. На теперішній час вона є непрацездатною, вона потребує постійного догляду та лікування. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, що змушує її звернутися до суду. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзивів на позовну заяву. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не явки, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Фактичні обставини, встановлені судом Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08 травня 2009 року перебували у шлюбі, який рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року було розірвано. Згідно довідки Міжрайонної Павлоградської МСЕК від 31.10.2022, Серії 12 ААВ, № 152765 [PERSON] з 25.10.2022 первинно, безстроково, встановлено третю групу інвалідності по загальному захворюванню; протипоказана праця зі значним фізичним навантаженням; рекомендовано лікування у сімейного лікаря, невролога, стаціонарне лікування у н/в, санаторно-курортне лікування. Позивач [PERSON] на даний час не працює, з 25.10.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Павлоградське об`єднане) та отримує пенсію по інвалідності 3 гр., загальне захворювання, у розмірі 2\~725,00 грн щомісячно. Відповідач [PERSON] з 13.12.2004 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», розмір якої становить: січень 2024 лютий 2024 року по 9\~658,06 грн щомісячно; з березня 2024 року по грудень 2024 року по 10\~426,84 грн щомісячно. Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України, наданих Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області за № 57176/5/04-36-12-03-13 від 17.12.2024, [PERSON] отримав дохід у вигляді заробітної плати за період з січня 2024 року по травень 2024 року у загальному розмірі 29\~437,95 грн. Норми права,\~які застосував\~суд та\~висновки Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Частиною 4 ст. 75 СК України передбачено, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. Не потребує доказування, що інвалід ІІІ групи потребує лікування, консультацій лікарів, санаторно-курортного лікування, прийому медичних препаратів. Тобто, позивач є непрацездатною особою, інвалідність нею отримана під час перебування у шлюбі з відповідачем, а тому, в розумінні ч. 3 ст. 75 СК України, є непрацездатною дружиною. Жодних доказів того, що сплата аліментів є надмірним тягарем для відповідача суду не надано. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. З огляду на викладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає можливим задовольнити частково позовні вимоги та стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача та не покладе надмірний тягар на нього, і захистить право позивача на утримання, визначене законом, забезпечивши баланс майнових інтересів як позивача, так і відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 29 лютого 2024 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, суд покладає на відповідача сплату судового збору у розмірі 1\~211,20 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial