Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Представник МТСБУ звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 грудня 2020 року о 17 годині 40 хвилин у м. Дніпрі по вул. Робоча в районі буд. 25-А сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Polo», державний номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , та автомобіля «Nissan Note», державний номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Nissan Note» і завдано шкоду власнику вказаного транспортного засобу. Згідно з відповіді НПУ про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2021 року у справі №204/8553/20 дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 13.1 ПДР України. Цивільно-правова відповідальність відповідача за договором ОСЦПВВНТЗ на момент дорожньо-транспортної пригоди застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування вказаного транспортного засобу в Єдиній централізований базі даних МТСБУ. Потерпіла особа (власник транспортного засобу «Nissan Note») звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди та відповідно до наказу №3.1/852 від 10 лютого 2021 року розмір регламентної випалити склав 28 959,95 грн., яке МТСБУ сплатило потерпілій особі на підставі платіжного доручення № 889253 від 15 лютого 2021 року. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. №479/20А від 18 січня 2021 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Nissan Note», державний номерний знак [NUMBER] , складає 28 959,95 грн. (розмір регламентної виплати). Позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою в розмірі 30 439,95 грн. (28 959,95 грн. - вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ; 1 480 грн. - витрати на послуги по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди). До МТСБУ в порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації в повному обсязі регламентної виплати - матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Nissan Note», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01 грудня 2020 року. На підставі вищевикладеного, представник позивача звернулась до суду з цією позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 30 439,95 грн. та судовий збір у розмірі 3 028 грн. 28 листопада 2024 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Прима А.П. сформувала в системі «Електронний суд» заяву, в якій просила розглянути справу без участі їх представника, позовну заяву підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення у цій справі. Відповідач у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст.ст.128,130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представила, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 16 січня 2025 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. При цьому, представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що на підставі постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2021 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка набрала законної сили 01 лютого 2021 року (а. с. 10). Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 01 грудня 2020 року о 17 годині 40 хвилин у м. Дніпрі по вул. Робоча біля буд. 25-А, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Polo», державний номерний знак [NUMBER] , не обрала безпечної дистанції, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем «Nissan Note», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка зупинилась попереду. Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічні пошкодження. Таким чином, водій [PERSON] порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху. Частинами 4, 6 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність відповідача за договором ОСЦПВВНТЗ на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування вказаного транспортного засобу в Єдиній централізований базі даних МТСБУ (а. с. 30-31). Матеріалами справи підтверджено, що з метою отримання відшкодування [PERSON] - власник транспортного засобу «Nissan Note», державний номерний знак [NUMBER] , звернулась до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування від 02 грудня 2020 року (а. с. 8, 11). Також судом встановлено, що згідно з висновку експертного дослідження автотоварознавця №479/20А з визначення матеріальної шкоди заподіяної власнику КТЗ, складеного судовим експертом [PERSON] 18 січня 2021 року, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Nissan Note», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 31 012,05 грн. (28 959,95 грн. без урахування складової ПДВ) (а. с. 13-28). Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі довідки №1 від 08 лютого 2021 року та наказу №3.1/852 від 10 лютого 2021 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 28 959,95 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №889253 від 15 лютого 2021 року, а також МТСБУ було пронесено витрати на оплату послуг експерта в розмірі 1 480 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №689315 від 27 січня 2021 року (а. с. 29-30, 32). У матеріалах справи також наявні претензії про регресні вимоги за вих. №СУ/72574/4 від 18 лютого 2022 року та №СУ/72574/4 від 04 жовтня 2023 року на суму 30 439,95 грн., адресовані [PERSON] , з пропозицією у добровільному порядку компенсувати витрати МТСБУ в сумі 30 439,95 грн. (а. с. 33, 34). Однак, матеріали справи не містять підтвердження сплати відповідачем у добровільному порядку вказаних витрат позивачу. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом, у даному випадку, є ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання вказаних правовідносин. Згідно із ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями МТСБУ, зокрема, є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Пунктом 1.6 ст. 1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Статтею 22-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Під час розгляду справи судом було встановлено, що МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 28 959,95 грн. Таким чином, позивачем було виконано покладений на МТСБУ законом обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який всупереч вимогам ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на час ДТП керував транспортним засобом без діючого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами. Відповідно до положень ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідач, всупереч положенням статті 81 ЦПК України, не надала суду жодних доказів відшкодування вказаної шкоди чи то заперечень з приводу заявленої до стягнення суми страхового відшкодування. У свою чергу, доводи позивача підтверджені належними та допустимими, в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України, доказами, і не спростовані відповідачем. Крім того, МТСБУ понесло витрати за оплату послуг експерта в розмірі 1 480 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №689315 від 27 січня 2021 року. Вказані витрати знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та пошкодженням транспортного засобу з вини відповідача, а тому мають бути відшкодовані відповідачем на користь позивача. Враховуючи викладене, розглядаючи вказаний спір у межах заявлених вимог, оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги МТСБУ щодо стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 30 439, 95 грн., яка складається з суми виплаченого страхового відшкодування (регламентної виплати) в розмірі 28 959,95 грн. і 1 480 грн. витрат на залучення експерта з метою визначення розміру шкоди, а тому підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у справі в розмірі 3 028 грн., оскільки позовні вимоги задоволенні в повному обсязі.

Outcome: approved