Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

15.11.2024\~позивачка звернулася\~до суду\~з вказаним\~позовом,\~який мотивує\~тим,\~що вона\~перебувала у\~шлюбі з\~відповідачем.\~Від цього\~шлюбу мають\~малолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який після\~розірвання шлюбу\~мешкає з\~нею.\~Син знаходиться\~на її\~утриманні,\~відповідач протягом\~шести місяців\~надавав кошти\~на утримання\~сина,\~надалі (майже\~рік)\~кошти на\~утримання сина\~відповідач не\~надавав,\~під час\~зустрічей з\~сином відповідач\~привозив на\~свій розсуд\~окремі продукти\~харчування.\~Позивачка вважає,\~що стягнення\~аліментів у\~частці від\~доходів відповідача\~буде відповідати\~інтересам дитини,\~її нормальному,\~стабільному та\~гарантованому матеріальному\~забезпеченню і\~не порушуватиме\~майнових прав\~ [PERSON] .\~Просить стягнути\~з відповідача\~на її\~користь аліменти\~на утримання\~малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 25.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за цим позовом та призначено її розгляд по суті у відкритому судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, від його представника адвоката Трачук Н.І. надійшла заява про визнання позовних вимог відповідачем в частині 1/4 частки від доходу та просить проводити судове засідання у відсутність відповідача та його представника. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що сторони: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.10.2016, в шлюбі народився син [PERSON] [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 26.07.2024, виданого Хортицьким районним у м. Запоріжжі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON] [INFO] . Шлюб між\~ [PERSON] \~та [PERSON] розірвано за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2023 року у справі № 337/3028/23. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 27.08.2024, виданого Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З`ясувавши обставини справи та оцінивши наявні докази, враховуючи, що обидва батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітнього сина, суд приходить до висновків про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При ухваленні рішення суд враховує, що відповідач не заперечує свого обов`язку як батька утримувати неповнолітнього сина до досягнення повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд бере до уваги, що аліменти за своїм характером та суттю це кошти, що забезпечують нормальні повсякденні матеріальні умови життя дитини, враховує законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму на дитину, а також суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує вік дитини, стан її здоров`я, те, що дитина матеріально не забезпечена, а також стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, який працездатного віку, даних про наявність інших утриманців, свій незадовільний стан здоров`я не повідомив, на даний час проходить військову службу. За вказаних обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але неменше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, дотримання її права на забезпечення матеріальних потреб, не поставить в скрутне матеріальне становище відповідача. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню. Згідно зст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved