Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в Городищенський районний суд Черкаської області з позовною заявою до ТОВ «Фінфорс» м.Київ, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 01 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис №23123 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінфорс» м.Київ заборгованості за кредитним договором №546298-А від 27 квітня 2019 року у розмірі 7301,94 грн.. Вказаний виконавчий напис був пред`явлений до виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л.. 08 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження [NUMBER] про примусове виконання виконавчого напису №23123 від 01 вересня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінфорс» м.Київ заборгованості в розмірі 7301,94 грн.. Так, 30 жовтня 2021 року вона змінила прізвище із [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . Про відкриття виконавчого провадження їй стало відому із реєстру боржників, що є у відкритому доступі. Вважає, що виконавчий запис не підлягає виконанню, остільки не згідна із розміром заборгованості через повернення частини боргу. В квітні 2019 року вона отримувала онлайн кредит на одному із сайтів, але назви не памятає, із розміром коштів близько 3000 грн., строк дії кредитного договору 28 діб, і влітку 2020 року перестала його сплачувати через складне матеріальне становище. Від приватного виконавця Дорошкевич В.Л. жодних повідомлень, викликів чи процесуальних документів не отримувала. Розмір заборгованості зазначений у виконавчому написі не є безспірним, остільки в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація щодо розміру повернутих нею коштів. Недотримання процедури вчинення виконавчого напису нотаріусом, є підставою для визнання його незаконним, тому прийняла рішення звернутися до суду за захистом порушених прав та інтересів до суду (а.с.1-3) Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2024 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, із встановленням строку для подачі відзиву, надання письмових пояснень (а.с.49). 25 грудня 2024 року, у підготовчому засіданні, постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення цивільної справи до судового розгляду (а.с.55-57). У судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені про виклик до суду належно. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] подали клопотання від 27 листопада 2024 року про розгляд цивільної справи без їх участі, вказавши на підтримання позовних вимог в повному обсязі та приєднання до справи письмових доказів. Представник відповідача ТОВ «Фінфорс» м.Київ, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., будучи належним чином повідомлені, шляхом надіслання судових повісток рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, трекінги №0600294036854, №0600294014354, №0600294067644 від 15 жовтня 2024 року, 30 жовтня 2024 року, 28 жовтня 2024 року, 22 жовтня 2024 року та розміщення оголошень про виклик до суду, на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://gd. ck. court. gov. ua., не прибули, причину своєї неявки суду не повідомили, не надіслали заяв чи то клопотань про розгляд справи у їх відсутність або перенесення розгляду. Вказані обставини у відповідності до ст.223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі позивача, представника позивача, представника відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача, з врахуванням того, що судом було створено всі умови для реалізації учасниками справи їх процесуальних прав, визначених ст.ст. 42, 43, 48, 49, 53, 58, 60, 64 ЦПК України. Суд, розглянувши позов у межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення учасників процесу про судовий розгляд, зміст заяви позивача, дослідивши та оцінивши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких вимог чинного законодавства. Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом, встановлено, із наданих стороною доказів у справі наступне. Згідно до паспорта громадянина України Серії [NUMBER] , виданого 25 листопада 2021 року, особа позивача [PERSON] є встановленою, місце реєстрації [ADDRESS] (а.с.7-9). Так, 30 жовтня 2021 року позивач змінила прізвище із [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.10). Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] від 08 вересня 2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №23123 виданого 01 вересня 2020 року вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., (а.с.11). Вказаний документ був виданий про стягнення із [PERSON] реєстраційний номер [NUMBER] , на користь ТОВ «Фінфорс» м.Київ місце знаходження м.Київ, вулиця Новопечерський провулок будинок 19/3, корпус 2, офіс 9, код ЄДРПОУ 41717584, яке є стягувачем, заборгованості в сумі 7301,94 грн. (а.с.11-12). При цьому внесені дані про боржника - [PERSON] , [INFO] , адреса місця проживання [ADDRESS] , в той час як місцем її реєстрації є [ADDRESS] (а.с.7-9), що підтверджується копією паспорту громадянина України та довідкою про реєстрацію місця проживання особи, і не відповідає змісту виконавчого напису де місце реєстрації вказано [ADDRESS] (а.с.9-11). Згідно виконавчого напису від 01 вересня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , проживає [ADDRESS] , в той час як місцем її реєстрації є [ADDRESS] , а зазначено у виконавчому написі [ADDRESS] (а.с.7-9) є боржником за Кредитним договором №546298-А від 27 квітня 2019 року у розмірі 7301,94 грн., укладений з ТОВ «СС Лоун», ідентифікаційний код юридичної особи 400717779, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №40071779-15 від 29 серпня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» м.Київ, ідентифікаційний код юридичної особи 41717584, місце знаходження м.Київ, вулиця Новопечерський провулок будинок 19/3, корпус 2, офіс 9, стягнення заборгованості проводиться за період з 29 серпня 2019 року по 11 березня 2020 року (а.с.17). Судом не отримано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. докази у виді копії нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису та від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. докази у виді копій матеріалів виконавчого провадження, тобто копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, і вони не були предметом дослідження судом, оскільки не надані приватним нотаріусом та державним виконавцем до суду, на виконання ухвали суду від 26 липня 2024 року про відкриття провадження у справі (а.с.55-57). Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен з`ясувати обставини, які пов`язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини - ст. 214 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем та третьою особою у справі, вимог ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Правові відносини, які склалися між сторонами у справі, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов`язальне право. Для вирішення спірних правовідносин суд застосовує вимоги Цивільного Кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Закону України «Про виконавче провадження». У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування звернення стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до пунктів 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо звернення стягнення на нерухоме майно з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Суд, вивчивши та оцінивши надані стороною позивача докази у їх сукупності, встановив, що виконавчий напис за реєстровим номером №23123 вчинений 01 вересня 2020 року в м.Київ приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] , [INFO] , адреса [ADDRESS] , в той час як місцем її реєстрації є [ADDRESS] , а зазначено у виконавчому написі [ADDRESS] (а.с.7-9) є боржником за Кредитним договором №546298-А від 27 квітня 2019 року у розмірі 7301,94 грн., укладений з ТОВ «СС Лоун», ідентифікаційний код юридичної особи 400717779, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №40071779-15 від 29 серпня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» м.Київ, ідентифікаційний код юридичної особи 41717584, місце знаходження м.Київ, вулиця Новопечерський провулок будинок 19/3, корпус 2, офіс 9, стягнення заборгованості проводиться за період з 29 серпня 2019 року по 11 березня 2020 року, виданий на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (а.с.23). Форма та зміст вчиненого виконавчого напису, на підставі вивчених вимог діючого чинного законодавства, вказують на їх недотримання в повному обсязі. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно Правового Висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Станом на 01 вересня 2020 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу, про зміст таких у виконавчому написі нотаріусом не зазначено. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось і тому, за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів, чинним законодавством встановлені наслідки визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Із змісту наданих суду доказів, неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факту отримання ним повідомлення, вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису, в той час, як захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Відповідачем та третьою особою приватним нотаріусом не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача з цих обставин у справі, не представлено суду доказів в заперечення позовних вимог позивача. Так, у виконавчому написі про звернення стягнення відсутня інформація згідно якого документу встановлено період, за який виникла заборгованість в розмірі 7301,94 грн.. Посилання у виконавчому написі на те, що заборгованість стягується за період з з 29 серпня 2019 року по 11 березня 2020 року не є достатньою та безспірною на підтвердження дійсного періоду виникнення заборгованості та її розміру без вивчення судом доказів, які перебувають у приватного нотаріуса, які були у його розпорядженні на час вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі був витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій) і тому в цій частині позовні вимоги позивача для суду залишилися як відповідачем так і третіми особами не спростованими. Отже, на думку суду, у даному випадку, за відсутності належних доказів у розпорядженні суду, слід прийти до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису 01 вересня 2020 року не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених вимог Законом України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те, що заборгованість [PERSON] не є безспірною перед ТОВ «Фінфорс» м.Київ, остільки із змісту досліджених доказів, не можливо прослідкувувати виконання чи невиконання кредитного зобов`язання боржником в повному обсязі, та що вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом 01 вересня 2020 року відбулося з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1., 3.4. Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, то є встановленими відповідно підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, і тому, суд, вважає за необхідне, позовну заяву задовольнити і визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за реєстровим номером №23123 вчинений 01 вересня 2020 року в м.Київ приватним нотаріусом Горай О.С. про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» м.Київ, заборгованості в розмірі 7301,94 грн.. В постанові про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] від 08 вересня 2020 року вказано, що позивач [PERSON] , [INFO] , проживає [ADDRESS] , в той час як місцем її реєстрації є [ADDRESS] , а зазначено у виконавчому написі місце реєстрації [ADDRESS] (а.с.7-9). Дана обставина не була врахована приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису і належно не перевірена. Вчинивши 01 вересня 2020 року спірний виконавчий за реєстровим номером №23123, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» м.Київ, заборгованості в розмірі 7301,94 грн., приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не дотримано встановленої процедури вчинення такого напису, що потягло порушення законних прав позивача. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, але остільки згідно ст.141 ЦПК України, вони є такими, що не підтверджені суду у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України, не обгрунтовані, відсутній розрахунок таких витрат із відображенням їх ціни, то суд, не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача (а.с.1-3). Позов підтверджується: копією паспорта громадянина України [PERSON] , копією свідоцтва про шлюб, копією постанови про відкриття виконавчого провадження, копією виконавчого напису, копією кредитного договору, копією заяви про примусове виконання виконавчого написа нотаріуса, довідкою про реєстрацію місця проживання особи, квитанціями про сплату судового збору.

Outcome: approved