Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

06.09.2024 р. представником позивача [PERSON] адвокатом Сизьком Б.Б. була подана до суду в електронній формі через систему «Електронний суд» позовна заява [PERSON] до приватного підприємства «Сільвер Фуд» про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.03.2019р. №695/3661/18 про поновлення не роботі, в якій позивачка просила: - стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.03.2019 р. у справі № 695/3661/18 про поновлення позивача на попередній роботі, починаючи з 08.06.23р. та по день ухвалення рішення суду, виходячи із середньоденної зарплати в розмірі 199,88грн. (станом на 06.09.24р. 62962,00 грн.). Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 14.10.2011 р. позивачка була прийнята на роботу робітницею пастового цеху ПП «Сільвер Фуд». 04.10.2018 р. її було звільнено з роботи на підставі п.8 ст.40 КЗпП України. Дане звільнення позивачка оскаржила в суді і 26.03.2019 р. судом було ухвалено рішення про скасування наказу про звільнення, поновлення її на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. ПП «Сільвер Фуд» оскаржило рішення суду в апеляційному порядку. 25.06.2019 р. апеляційним судом прийнято постанову про залишення рішення суду від 26.03.2019 р. без змін. У липні 2019 р. ПП «Сільвер Фуд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вищевказані рішення суду, але у відкритті касаційного провадження було відмовлено. Відповідачем рішення суду про її поновлення на роботі не було виконане, тому 17.01.2020 р. позивачка звернулася до суду з позовом про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі. 07.06.2023 р. Золотоніський міськрайонний суд ухвалив рішення у справі № 695/93/20, яким позовні вимоги задовольнив частково. Не погодившись з рішенням суду 1-ої інстанції, позивач та відповідач оскаржили його в апеляційному порядку. 28.09.23р. постановою Черкаського апеляційного суду апеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Сільвер Фуд» - адвоката Гриньковського Сергія Петровича залишено без задоволення. Апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Сизька Бориса Борисовича задоволено частково. Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2023 року скасовано та ухвалено нове: «Позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Стягнути з Приватного підприємства «Сільвер Фуд» (код ЄДРПОУ 25585332) на користь [PERSON] .... середній заробіток за час затримки виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 березня 2019рокуу справі № 695/3661/18 про поновлення позивача на попередній роботі, у сумі 209274, 36 грн.». У мотивувальній частині постанови від 28.09.23р. Черкаський апеляційний суд, зокрема, зазначив: «Ураховуючи, що судове рішення від 26 березня 2019 року про поновлення позивачки на роботі станом на момент ухвалення рішення у даній справі (07 червня 2023року) не виконано, апеляційний суд зазначає про затримку виконання судового рішення роботодавцем, що відповідно до статті 236 КЗпП України є підставою для стягнення з ПП «Сільвер Фуд» на користь позивачки середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 27 березня 2019 року (наступний день після ухвалення рішення Золотоніського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року) по 07 червня 2023 року (день ухвалення рішення у справі) включно, що складає 1047 робочих днів, а в грошовому виразі становить суму 209 274 грн. 36 коп. (199 грн. 88 коп. * 1047 робочих днів)». Статтею 236 КЗпП України передбачено право працівника на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення його на роботі й законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення розміру середнього заробітку за певних обставин. Норми статті 236 КЗпП України не містять як обов`язкову підставу для її застосування - факт поновлення особи на роботі, а передбачає лише факт затримки виконання судового рішення. Відповідач станом на день подання цього позову так і не виконав рішення Золотоніського міськрайонного суду від 26.03.2019р. у справі № 695/3661/18 про поновлення [PERSON] на попередній роботі - майстра виробництва ПП «Сільвер Фуд». Відтак, позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП України на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення в період з 08.06.2023р. по день ухвалення рішення в цій справі. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100 - у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відтак, середня заробітна плата позивачу обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата (звільнення з посади 04.10.2018р.), а саме за серпень-вересень 2018 р. У рішенні від 26.03.19р. у справі № 695/3661/18, яке набрало законної сили, було визначено, що середньоденна зарплата позивача за серпень-вересень 2018 рік становила 199,88 грн. Відповідно до норм ч.4 ст.82 ЦПК України дані обставини не потребують доказування. Затримка виконання відповідачем рішення суду про поновлення позивача на роботі за період з 08.06.2023р. по 06.09.2024р. становить 15 місяців. Отже, сума середнього заробітку за час затримки виконання відповідачем рішення суду про поновлення позивача на роботі за період з 08.06.2023р. по 06.09.2024 р. становить 62962 грн. (199,88 грн. * 21дн. * 15міс. = 62962 грн.). 12.09.2024 р. ухвалою судді було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06.11.2024 р. позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків, які позивач усунув у встановлений судом строк. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Сизько Б.Б. позов підтримав, просив задовольнити його повністю з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про визнання позовних вимог чи відзиву не подав суду. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Суд, вислухавши доводи представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 26.03.2019\~р.\~рішенням Золотоніського\~міськрайонного суду\~Черкаської області\~по справі\~№695/3661/18 позовну заяву [PERSON] до ПП «Сільвер Фуд» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ ПП «Сільвер Фуд» від 01.10.2018 року №44-к в частині звільнення її з роботи в зв`язку з вчиненням за місцем роботи розкрадання, п.8 ст.40 КУпАП. Ухвалено також поновити [PERSON] на посаді майстра виробництва Приватного підприємства «Сільвер Фуд» з поновленням попередніх умов праці. Стягнуто з Приватного підприємства «Сільвер Фуд» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 24185,48 грн. Рішення суду в частині поновлення на посаді майстра виробництва Приватного підприємства «Сільвер Фуд» та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу допущено до негайного виконання. З копії постанови Черкаського апеляційного суду від 28.09.2023 р. вбачається, що рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023 року було скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено та стягнуто з Приватного підприємства «Сільвер Фуд» (код ЄДРПОУ 25585332) на користь [PERSON] , зокрема, середній заробіток за час затримки виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.03.2019 року в справі № 695/3661/18 про поновлення позивача на попередній роботі, у сумі 209274, 36 грн. У мотивувальній частині постанови апеляційний суд зазначив: «Враховуючи, що судове рішення від 26.03.2019 року про поновлення позивачки на роботі станом на момент ухвалення рішення у даній справі (07.06.2023року) не виконано, апеляційний суд зазначає про затримку виконання судового рішення роботодавцем, що відповідно до статті 236 КЗпП України є підставою для стягнення з ПП «Сільвер Фуд» на користь позивачки середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з27 березня 2019 року (наступний день після ухвалення рішення Золотоніського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року) по 07 червня 2023 року (день ухвалення рішення у справі) включно, що складає 1047 робочих днів, а в грошовому виразі становить суму 209 274 грн. 36 коп. (199 грн. 88 коп. х 1047 робочих днів)». Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Стороною позивача стверджено, що на момент розгляду справи судом, відповідачем не виконано рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області по справі №695/3661/18 від 26.03.2019 р. про поновлення [PERSON] на роботі. Дані обставини не спростовані стороною відповідача та стверджені належними та допустимими доказами. У постанові апеляційного суду від 28.09.2023 р. було встановлено, що ПП «Сільвер Фуд» (код ЄДРПОУ 25585332) не виконало рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.03.2019 р. про поновлення позивачки на роботі, тому було стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 27 березня 2019 року (наступний день після ухвалення рішення Золотоніського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року) по 07 червня 2023 року (день ухвалення рішення у справі). Зі змісту рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області по справі №695/3661/18 від 26.03.2019 р. та постанови Черкаського апеляційного суду від 28.09.2023 р. встановлено, що середньоденна зарплата позивача за серпень-вересень 2018 рік становила 199,88 грн. Дані обставини відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України не потребують доказування. Конституція України, трудове та цивільне законодавство закріплює обов`язок кожного неухильно додержуватися положень Конституції України та законів України, добросовісно здійснювати свої права та обов`язки і встановлює юридичну відповідальність за їх невиконання та передбачає, заходи примусового виконання цивільних обов`язків, які виникають, зокрема, безпосередньо з актів законодавства, рішення суду або договору, у разі їх невиконання боржником добровільно (стаття 68 Конституції України, статті 11, 14 ЦК України, статті 14, 367 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження»). У той же час, частина перша статті 235 КЗпП України передбачає, що в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір, підлягає негайному виконанню (частина сьома стаття 235 КЗпП України). Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості, і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його оголошення в судовому засіданні. Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (частина п`ята статті 124 Конституції України). Отже, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень за змістом статей 18, 430 ЦПК України, які кореспондуються з положеннями статей 14, 367 ЦПК України судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. У пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, і цей обов`язок полягає в тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частина друга статті 18 ЦПК України ). Рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника, вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника. Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. При цьому, обов`язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення його на роботі настає тільки тоді, коли така затримка була допущена з вини власника або уповноваженого ним органу. Якщо ж це сталося не з вини власника або уповноваженого ним органу, а з вини самого працівника, середній заробіток за час затримки поновлення на роботі не повинен йому виплачуватися. У відповідності до вимог ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що невчасне виконання судового рішення про поновлення на роботі сталося з вини самого працівника, а не з вини власника або уповноваженого ним органу. Судом установлено, що на момент ухвалення рішення в даній справі судове рішення від 26.03.2019 року про поновлення позивачки на роботі відповідачем не виконане, тому з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 08 червня 2023 року по день ухвалення рішення у справі - 23.12.2024 р. (включно), що складає 403 робочих днів, а в грошовому виразі становить суму 80551,64 грн. (199,88 грн. * 403 робочих днів= 80551,64 грн.). Позивачка являється особою з інвалідністю 2-ї групи, що стверджено копією довідки до акту огляду МСЕК серії 12АААА №543190 від 05.12.2016 р. Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн., від якого при подачі позову була звільнена позивачка.

Outcome: approved