Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

[PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 06 квітня 2024 року у Святошинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 239. Свої вимоги\~мотивує\~тим,\~що\~06.04.2024 вона зареєструвала\~шлюб з\~відповідачем [PERSON] у Святошинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м.Київ).\~ Спільне життя з відповідачем не склалося тому, що в них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Вважає, що можливості зберегти сім`ю не має, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам її дітей. З відповідачем спільних дітей не має. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилися, на адресу суду 06.01.2025 подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити (а.с. 14). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 16). Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань суду не подавав. Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] \~ у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно\~ до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до\~уваги\~позицію позивачки,\~дослідивши\~докази,\~які\~надані\~на обгрунтування позовних вимог, з"ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Свідоцтво про шлюб серії\~ [NUMBER] , видане 06.04.2024 (а.с.3) свідчить про те, що між [PERSON] та [PERSON] 06 квітня 2024 року був укладений шлюб, зареєстрований у Святошинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 239. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] ,\~ дружини [PERSON] . З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, їх сім`я розпалася. Ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України). Ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише одного із подружжя продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Беручи до уваги\~ волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу,\~ а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі порушені не будуть,\~ суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Питання судових витрат слід вирішити у відмовідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved