Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

10.12.2024 позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначено, що 20.9.2003 між ним та [PERSON] укладено шлюб. Спільних неповнолітніх дітей немають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони тривалий період спільно не проживають, мають окремий бюджет, наявні різні погляди на життя та взагалі втратили інтерес одне до одного. Між сторонами сімейне життя не склалося, стосунки погіршилися, відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги, подальше спільне проживання неможливе. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2024 вказану справу передано в провадження судді Семіряд І.В. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлено запит. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.12.2024 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Від представника позивача [PERSON] адвоката Мойсюка А.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. 26.12.2024 від відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій зазначено, що з чоловіком дійсно тривалий час спільне проживають, мають окремий бюджет, наявні різні погляди на життя, взагалі втратили інтерес одне до одного. Сімейне життя не склалося, стосунки погіршилися, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любов іта поваги одне до одного, подальше підтримання шлюбних відносин неможливе. Спільних неповнолітніх дітей немають. У зв`язку з чим відповідач просила розірвати шлюб та провести розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.09.2003 у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №678. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як позивач посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При реєстрації шлюбу прізвище змінювалося відповідачем, проте нею не висловлено бажання відновити дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved