Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

Адвокат Єренко Д.В., який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, який в подальшому було уточнено, в якому просить визнати договір оренди землі від 18.05.2016 р., укладеним між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області та [PERSON] , продовженим (поновленим) на тих самих умовах і на той же строк, а саме по 18.05.2025 року, шляхом оформлення додаткової угоди про внесення змін до договору оренди від 08.04.2024 р. №2. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 18.05.2016 р., між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області (Орендодавець) та позивачем [PERSON] (орендар) було укладено договір оренди землі за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства загальною площею 13,000 га (кадастровий номер ділянки: 2322184600:06:001:0963), яка знаходиться на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами населеного пункту. Пунктом 6 Договору оренди землі визначено, що Договір укладено строком на 7 років. Так, в 2023 р. позивач [PERSON] звернулась до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області з клопотанням про внесення змін до договору оренди від 18.05.2016 р. 01.06.2023 р. рішенням № 31 тридцятої сесії восьмого скликання Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, було внесено зміни до договору оренди земельної ділянки 13,000 га (кадастровий номер ділянки: 2322184600:06:001:0963) та вирішено викласти п. 6 Договору оренди земельної ділянки від 18.05.2016 р. в новій редакції, а саме: «Договір укладено строком на 8 років». 01.06.2023 р. між позивачем [PERSON] та Широківською сільською радою Запорізького району Запорізької області було укладено додаткову угоду №1 до Договору оренди землі від 18.05.2016 р. У зв`язку з подовженням дії Договору оренди землі від 18.05.2016 р. позивач [PERSON] 14.07.2023 звернулась із заявою до державного реєстратора Виконавчого комітету Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області про проведення реєстраційних дій. 19.07.2023 р. державним реєстратором Виконавчого комітету Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області проведена державна реєстрація продовження Договору оренди землі від 18.05.2016 р. на підставі додаткової угоди № 1 від 01.06.2023 р. Позивачем [PERSON] у встановлений Договором строк та на підставі додаткової угоди № 1 від 01.06.2023 р., 28.03.2024 р. до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області було подано лист-повідомлення разом з проектом додаткової угоди №2. Однак, Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області жодним чином не повідомила позивача [PERSON] про прийняте рішення. За відсутності заперечень з боку Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області позивач продовжувала користуватись земельною ділянкою згідно цільового призначення та сплачувала орендну плату. Вказана обставина свідчить по «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах. Разом з тим, з порушенням строків - 04.10.2024 р. позивачу [PERSON] було надано рішення №15 сорок третьої позачергової сесії восьмого скликання Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, яке датовано 04.04.2024 р. Також, було надано підписану додаткову угоду №2 до Договору оренди земельної ділянки від 18.05.2016 р., яку датовано 08.04.2024 р. Відповідно до вказаної угоди №2 було внесено зміни до договору оренди земельної ділянки 13,000 га (кадастровий номер ділянки: 2322184600:06:001:0963) та вирішено викласти п. 6 Договору оренди земельної ділянки від 18.05.2016 р. в новій редакції, а саме: «Договір укладено строком на 9 років до 18.05.2025 р.». У зв`язку з тим, що документи були отримані позивачем в п`ятницю 04.10.2024 р., а субота та неділя є вихідними днями, то позивач змогла звернутись до Центру надання адміністративних послуг м. Запоріжжя для проведення реєстрації лише 07.10.2024 р. 09.10.2024 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Запорізької області Олійником Д.В. було відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. За таких обставин, внаслідок несвоєчасного надання відповідачем рішення №15 Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, яке датовано 04.04.2024 р. та додаткової угоди №2 до Договору оренди земельної ділянки від 18.05.2016 р., яку датовано 08.04.2024 р., було порушено право позивача на пролонгацію Договору оренди земельної ділянки. При цьому позивач [PERSON] продовжувала виконувати всі зобов`язання визначені Договором оренди земельної ділянки згідно цільового призначення та сплачувала орендну плату. У зв`язку з вказаними обставинами, представник позивача звертається до суду з метою захисту прав позивача з відповідним позовом та просить визнати Договір оренди землі продовженим (поновленим). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представником позивача до початку судового засідання подано заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Вимоги викладені в позовній заяві підтримує та просить задовольнити (а.с.58). Представником відповідача Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області 20.12.2024 р. надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається фактичне визнання заявлених позовних вимог, зокрема вимоги викладені у позові відповідають дійсності і можуть бути задоволені. Розгляд справи просили проводити без участі представника відповідача (а.с.53). Представник третьої особи: Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не прибув за невідомою суду причиною. Про місце, день та час розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку шляхом направлення судом кореспонденції засобами поштового зв`язку (а.с.52). Повідомлень щодо поважності причин відсутності, заяви про слухання справи за їх відсутністю та будь-яких пояснень чи заперечень проти позову до суду не надходило. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Зі змісту ч. 3 ст. 200 ЦПК України вбачається, що за результатами підготовчого провадження суд у ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Судом встановлено, що 18.05.2016 р., між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області (Орендодавець) та позивачем [PERSON] (орендар) було укладено Договір оренди землі за умовами якого орендодавець надає, у відповідності з п. 1, 2 якого, орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства загальною площею 13,000 га (кадастровий номер ділянки: 2322184600:06:001:0963), яка знаходиться на території Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (а.с.17-20). Пунктом 6 Договору оренди землі визначено, що Договір укладено строком на 7 років. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі: 37 968,74 грн. на рік, що становить 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.5 Договору), що встановлено п.5 Договору оренди землі. Так, в 2023 р. позивач [PERSON] звернулась до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області з клопотанням про внесення змін до договору оренди від 18.05.2016 р. 01.06.2023 р. рішенням № 31 тридцятої сесії восьмого скликання Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, було внесено зміни до договору оренди земельної ділянки 13,000 га (кадастровий номер ділянки: 2322184600:06:001:0963) та вирішено викласти п. 6 Договору оренди земельної ділянки від 18.05.2016 р. в новій редакції, а саме: «Договір укладено строком на 8 років до 18.05.2024 р. (а.с.23-24). 01.06.2023 р. між позивачем [PERSON] та Широківською сільською радою Запорізького району Запорізької області було укладено додаткову угоду №1 до Договору оренди землі від 18.05.2016 р. (а.с.25-26). У зв`язку з подовженням дії Договору оренди землі від 18.05.2016 р. позивач [PERSON] 14.07.2023 звернулась із заявою до державного реєстратора Виконавчого комітету Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області про проведення реєстраційних дій. 19.07.2023 р. державним реєстратором Виконавчого комітету Преображенської сільської ради Пологівського району Запорізької області проведена державна реєстрація продовження Договору оренди землі від 18.05.2016 р. на підставі додаткової угоди № 1 від 01.06.2023 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 339607315, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.27). 28.03.2024 р. позивачем [PERSON] у встановлений Договором строк та на підставі додаткової угоди № 1 від 01.06.2023 р. до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області було подано лист-повідомлення разом з проектом додаткової угоди №2, яким позивач просила внести зміни до Договору оренди землі від 18.05.2016 р. з викладенням п. 6 вказаного Договору в новій редакції: «Договір укладено на 9 років до 18.05.2025 р.» (а.с.29). Однак, Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області у визначений законом місячний строк жодним чином не повідомила позивача [PERSON] про прийняте рішення. При цьому позивач в усному порядку неодноразово зверталася до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, щоб з`ясувати результат розгляду листа-повідомлення надісланого позивачем 28.03.2024 р. Проте жодної конкретної відповіді не отримала. За відсутності заперечень з боку Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області позивач продовжувала користуватись земельною ділянкою згідно цільового призначення та сплачувала орендну плату, що підтверджується квитанцією № ПН №1385 від 28.08.2024 р., копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с.34). Вказана обставина свідчить про «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах. Разом з тим, з порушенням строків - 04.10.2024 р. позивачу [PERSON] було надано рішення №15 сорок третьої позачергової сесії восьмого скликання Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, яке датовано 04.04.2024 р. (а.с.30-31), яким було внесено зміни до Договору оренди землі від 18.05.2016 р. та вирішено викласти п. 6 Договору оренди земельної ділянки від 18.05.2016 р. в новій редакції, а саме: «Договір укладено строком на 9 років». Також, було надано підписану додаткову угоду №2 до Договору оренди земельної ділянки від 18.05.2016 р., яку датовано 08.04.2024 р. Відповідно до вказаної угоди №2 було внесено зміни до договору оренди земельної ділянки 13,000 га (кадастровий номер ділянки: 2322184600:06:001:0963) та вирішено викласти п. 6 Договору оренди земельної ділянки від 18.05.2016 р. в новій редакції, а саме: «Договір укладено строком на 9 років до 18.05.2025 р.» (а.с.32-33). У зв`язку з тим, що документи були отримані позивачем в п`ятницю 04.10.2024 р., а субота та неділя є вихідними днями, то позивач змогла звернутись до Центру надання адміністративних послуг м. Запоріжжя для проведення реєстрації лише 07.10.2024 р. В свою чергу, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Запорізької області Олійника Д.В. № 75453611 від 09.10.2024 р. позивачу [PERSON] було відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (а.с.35). Цивільні зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права. Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частин першої та другої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Законом України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до частин першої та другої статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про оренду землі» до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Згідно з частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Аналіз положень частини першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що для визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення. Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18). Водночас, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі») процедури, так і наявності волевиявлення сторін. Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2019 року у справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року у справі № 923/925/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 912/1138/19, від 17 травня 2022 року у справі № 384/30/21 (провадження № 61-21267св21), від 24 квітня 2023 року у справі № 608/2591/21 (провадження № 61-813св23) та інших. У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з листа - повідомлення надісланого 28.03.2024 р. позивачем [PERSON] до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (а.с.29), позивач у встановлений Договором строк та на підставі додаткової угоди № 1 від 01.06.2023 р. звернулась до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області з проханням внести зміни до Договору оренди землі від 18.05.2016 р. з викладенням п. 6 вказаного Договору в новій редакції: «Договір укладено на 9 років до 18.05.2025 р.», що свідчить про те, що орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк. За таких підстав, можна зробити висновок, що єдиною законною підставою для продовження користування [PERSON] земельною ділянкою, після закінчення строку договору оренди землі, є додаткова угода про поновлення його дії, що узгоджується з правовим висновком, який викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Суд вважає встановленим, що позивачем [PERSON] до закінчення строку дії договору своєчасно було повідомлено Широківську сільську раду Запорізького району Запорізької області про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, що підтверджується дослідженим судом листом-повідомленням з проектом додаткової угоди (а.с.29). Однак, як вбачається з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Запорізької області Олійника Д.В. № 75453611 від 09.10.2024 р. позивачу [PERSON] було відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, що сталося через порушення строків отримання позивачем рішення №15 сорок третьої позачергової сесії восьмого скликання Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, яке датовано 04.04.2024 р., яким було внесено зміни до Договору оренди землі від 18.05.2016 р. та вирішено викласти п. 6 Договору оренди земельної ділянки від 18.05.2016 р. в новій редакції, а саме: «Договір укладено строком на 9 років». А також надання позивачу з порушенням строку додаткової угоди №2 до Договору оренди земельної ділянки від 18.05.2016 р., яку датовано 08.04.2024 р. та якою було внесено зміни до договору оренди земельної ділянки 13,000 га (кадастровий номер ділянки: 2322184600:06:001:0963) та вирішено викласти п. 6 Договору оренди земельної ділянки від 18.05.2016 р. в новій редакції, а саме: «Договір укладено строком на 9 років до 18.05.2025 р.» Отже, суд вважає доведеним, що позивач у встановленому законом порядку скористалась своїм правом на поновлення договору оренди землі, що відповідає правовому висновку, що викладено в постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 173/1056/20 (провадження № 61-21355св21) встановлення судом факту звернення до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області до спливу строку договору оренди з повідомленням про поновлення такого договору означає, що позивач реалізувала право на поновлення договору оренди землі та підтвердила у такий спосіб продовження користування земельною ділянкою до спливу строку цього договору. Отже суд вважає заявлені позовні вимоги, законними, обґрунтованими, визнанні відповідачем по справі, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved