Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Позов обґрунтовує тим, що 07 липня 2020 року позивач, [PERSON] , та відповідачка, [PERSON] , уклали шлюб, який був зареєстрований Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що в книзі реєстрації шлюбів 07 липня 2020 року зроблений відповідний актовий запис № 465, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позивач наразі перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, але вже довгий час, починаючи з 2021 року, з відповідачкою разом не проживає, спільного господарства не ведуть, не пов?язані спільним побутом. Так, в провадженні Генічеського районного суду Херсонської області перебувала цивільна справа № 653/2703/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов надійшов до суду 31.08.2021, що фактично підтверджує припинення шлюбних відносин між сторонами у 2021 році. У зв?язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації в Україну, яке розпочалось 24.02.2022, та окупацією Херсонської області, рішення суду про розірвання шлюбу не набрало законної сили. Наразі вчиняються дії щодо відновлення втраченого провадження та/або отримання рішення суду з відміткою про набрання законної сили. Позивач, виконуючи свій обов?язок перед державою щодо несення військової служби, на початку збройної агресії Російської Федерації проти України, вступив до лав Збройних сил України для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримуванні збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації. 06.04.2022 позивач потратив у полон держави-агресора, що підтверджується довідкою про перебування громадянина України з числа осіб, визначених п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей», у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах, виданою Військовою частиною [NUMBER] НГУ 19.07.2024 за вих. № 6 старшому солдату [PERSON] про те, що він дійсно в період з 06.04.2022 по 17.07.2024 перебував в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України. Зазначені обставини, а саме звільнення з полону позивача 17.07.2024, підтверджується також листом про сприяння, виданого 19.07.2024 за вих. № 09-07/11281 Державним підприємством «Український національний центр розбудови миру». Таким чином позивач, у період з квітня місяця 2022 по липень 2024, перебував в місцях несвободи (полоні) та не мав жодної можливості потрапити на підконтрольну Україні території та вчиняти будь-які дії, зокрема й зачаття дитини. Втім, при звільненні з полону, позивачу стало відомо про те, що 27 березня 2024 року відповідачка [PERSON] народила доньку. Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23 квітня 2024 було зроблений відповідний актовий запис № 196 про народження дитини [PERSON] та видано свідоцтва серії [NUMBER] . Матір?ю дитини записана відповідачка [PERSON] , батьком - [PERSON] , оскільки мати дитина перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем та, відповідно до ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Позивач зазначає суду, що він не є батьком дитини та не міг їм бути, оскільки дитина була зачата та народилась під час перебування позивача [PERSON] в полоні. Крім того, будь-які стосунки між сторонами були припинені ще у 2021 році. Також зауважує, що відповідачка не заперечувала та не заперечує позивачу, що біологічним батьком дитини є інша особа, а позивача внесли до актового запису батьком дитини виключно через те, що сторони й досі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Шершакової М.С. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує і просить суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій заявлений позов визнала в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Представник третьої особи - Другого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, направив заяву, у якій просить справу розглядати у їх відсутності. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без їх участі. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників справи та на підставі поданих суду доказів. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батьк за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судом встановлено, що сторони перебувють у шлюбі з 07.07.2020, зареєстрованого Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис за № 465. В провадженні Генічеського районного суду Херсонської області перебувала цивільна справа № 653/2703/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов надійшов до суду 31.08.2021. 03.10.2023 подана заява про відновлення втраченого судового провадження. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] за актовим записом № 196 від 23.04.2024, зробленого Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у графі «батько» зазначено [PERSON] . Судом встановлено, що 06.04.2022 позивач потратив у полон держави-агресора, що підтверджується довідкою про перебування громадянина України з числа осіб, визначених п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей», у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах, виданою Військовою частиною [NUMBER] НГУ 19.07.2024 за вих. № 6 старшому солдату [PERSON] про те, що він дійсно в період з 06.04.2022 по 17.07.2024 перебував в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України. Звільнення з полону позивача 17.07.2024, підтверджується листом про сприяння, виданого 19.07.2024 за вих. № 09-07/11281 Державним підприємством «Український національний центр розбудови миру». Таким чином позивач, у період з квітня місяця 2022 по липень 2024, перебував в місцях несвободи (полоні) та не мав жодної можливості потрапити на підконтрольну Україні території, що виключає зачаття та народження дитини від нього. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 СК України). Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження ( частина 1 статті 136 СК України). Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Отже, при вирішенні спору про кровне споріднення дитини з батьком мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Згідно з частиною другою статті 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Згідно з частиною п`ятою статті 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Аналіз положень статті 136 СК України дає підстави для висновку, що в судовому порядку батьківство (материнство) може бути оспорено як у випадках, коли в акті про реєстрацію народження батьками дитини вказано осіб, які уклали між собою шлюб, так і тоді, коли батьками дитини при реєстрації встановлення батьківства на підставі спільної заяви батька й матері дитини записано осіб, які в шлюбі не перебувають. Однак у будь-якому разі не можуть бути задоволені вимоги про оспорювання свого батьківства, пред`явлені особою, записаною батьком за її заявою або за спільною заявою з матір`ю дитини, якщо в момент подачі заяви їй було відомо, що фактично вона не є батьком цієї дитини. Вказана правова позиція зазначена в поставові Верховного Суду від 29.04.2022 у справі № 201/6658/18. У цій справі судом встановлено, що батьківство малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначалося за самим фактом народження відповідачем дитини у шлюбі з позивачем, при цьому позивач знаходився в полоні з 06.04.2022 по 17.07.2024, що виключає факт його кровного споріднення з дитиною, тобто підстави передбачені ч.5 ст. 136 СК України, які позбавляють позивача права оспорювати батьківство відсутні. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені ним при подачі позову до суду, тобто 605,60 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 605,60 гривень. Відповідно до квитанції про сплату судового збору вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211, 200 грн., а тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 50% від суми сплаченого судового збору.

Outcome: approved