Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

05.12.2023 року через систему «Електронний суд» представник позивача, адвокат Портна У.О. звернулася до суду з позовом [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 17.08.2002 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції Одеської області, за актовим записом №177. Від шлюбу у них народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що із-за психологічної несумісності характерів створити міцну сім`ю їм не вдалося, різні погляди на життя, світобачення негативно впливало на їх взаємини, на заміну відчуття любові та пошани прийшло нерозуміння та незадоволеність один одним. Між ними постійно стали виникати сварки і розбіжності з різних причин. В 2023 році їх родина фактично перестала існувати, вони стали проживати окремо. Додає, що шлюб розривають вперше та суперечки про розподіл спільного майна на даний час немає. Вважає, що шлюб між ними фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, оскільки їх сім`я розпалася остаточно і не може бути відновлена, у зв`язку з цим примирення між ними неможливе. Просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Також після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] ». Дану справу було розподілено судді Волковій О.І. Відповідно до розпорядження №161 від 07.06.2024 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, призначений повторний автоматизований розподіл судової справи №486/2004/23, оскільки суддю Волкову О.І. відсторонено від здійснення правосуддя. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2024 року, дану справу розподілено головуючому у справі судді Савіну О.І. Ухвалою суду Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.09.2024 року прийнято до свого провадження вищевказану справу та призначено судове засідання за правилами спрощеному позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи. 22.10.2024 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника позивача, адвоката Портної У.О. про доповнення позовних вимог, у якій просить суд змінити позовні вимоги в прохальній частині, а саме: в позовній заяві зазначено, що «після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - [PERSON] », замінити на «після розірвання шлюбу позивачу змінити прізвище на - [PERSON] ». У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак, представник позивача надала заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять розглянути справу без їх участі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час розгляду справи сповіщався шляхом направлення судових повісток на адресу, зазначену в позовній заяві, та через оголошення, розміщене на офіційному сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст.128 ЦПК України. Заяв чи клопотань до суду не надавав. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17.08.2002 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції Одеської області, за актовим записом №177 (а.с. 10). Від шлюбних відносин сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що шлюбне життя подружжя не склалося, у сторін зникло взаєморозуміння та взаємоповага, сторони втратили почуття любові, виникли різні погляди на сімейне життя, з 2023 року родина фактично перестала існувати, проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим, на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім`ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.08.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції Одеської області, за актовим записом №177, прізвище після одруження змінила дружина з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10). Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] », про що зазначила представник позивача у заяві. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не ставиться питання про відшкодування судового збору, то судовий збір сплачений нею при зверненні до суду в сумі 1073,60 грн. (а.с. 12), відшкодуванню на її користь не підлягає.

Outcome: approved