Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин своєї померлої матері з її померлою матір`ю, а також визнання за нею в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай). В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , а [INFO] померла баба позивачки [PERSON] . За життя мати зробила розпорядження у вигляді; заповіту, в якому все своє майно заповідала позивачці тобто, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) СТОВ СЦ «Поліський», села Ставки Житомирського (до ліквідації та утворення районів Радомишльського) району Житомирської області, яке вона успадкувала, але не оформила своїх спадкових прав після смерті своєї матері, та баби позивача, [PERSON] , яка померла [INFO] . При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері нотаріусом було заведено спадкову справу. Також нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії та рекомендовано звернутися до суду у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме: оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на яку мала [PERSON] , оскільки, остання його не отримувала. На даний час позивачка має намір оформити свої спадкові права. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку, на яку за життя мала право мати, вона не може, оскільки є розбіжності в правовстановлюючих документах та документах, які б свідчили про родинні зв`язки матері позивачки та її баби, а саме: в довідці Державного архіву від 11 жовтня 2024 року про народження ім`я моєї матері зазначено, як: « [PERSON] », а її мати (баба позивачки) зазначена « [PERSON] ». Натомість, в свідоцтві про смерть баби зазначено « [PERSON] » і в списку пайовиків, які мають право на земельну частку (пай) вона теж зазначена, як [PERSON] . Також, відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме: оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на яку мала [PERSON] , оскільки, остання його не встигла отримати. Тому, позивач просить суд встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , відповідно, позивач є онукою [PERSON] , а також визнати за нею в порядку спадкування, після смерті матері, [PERSON] , право власності на право на земельну частку (пай) СТОВ СЦ «Поліський», села Ставки Житомирського (до ліквідації та утворення районів Радомишльського) району Житомирської області площею 2,67 умовно кадастрових гектарів. Позивач в судове засідання не з`явилася, у поданій до суду заяві просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечень не має. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 березня 1962 року матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 00010209907 від 13.03.2012 року слідує, що 08 серпня 1981 року Виконавчим комітетом Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що було складено актовий запис №13. Після реєстрації шлюбу дружині надано прізвище [PERSON] . Мати позивачки [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Ленінською сільською радою Радомишльського району Житомирської області, про що складено відповідний актовий запис за №5. Бабуся позивачки [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 29 жовтня 2024 року повторно Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис за №13. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15 березня 1962 року вбачається, що 15.03.1962 року між « [PERSON] » та « [PERSON] » було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині надано прізвище [PERSON] . У витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №24392473 від 04.08.2010 зазначено, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 292. Згідно копії заповіту від 04.06.1993 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Ленінської сільської ради народних депутатів Радомишльського району Житомирської області, [PERSON] заповіла все своє майно своїй доньці [PERSON] . З довідки виданої Ставецьким старостинським округом Житомирської області Радомишльської міської ради від 30.10.2024 року № 558 слідує, що померла, [PERSON] , на день смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім померлої в цьому жилому будинку разом з нею проживала та була зареєстрована на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця: [PERSON] . Крім вище перерахованих більше ніхто не проживав та не був зареєстрований на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. Спадщину в шестимісячний строк фактично прийняла [PERSON] шляхом: проживання та реєстрації в даному будинку, проведення ремонту та догляду за будинком, обробітку земельної ділянки. Крім вище перерахованих більше ніхто фактично спадщину не прийняв. З довідки виданої Ставецьким старостинським округом Житомирської області Радомишльської міської ради від 30.10.2024 року № 558 слідує, що померла [PERSON] на день смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім померлої в цьому жилому будинку разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. З архівної довідки виданої Державним архівом Житомирської області за № В-5251/02 від 11.10.2024 року вбачається, що укнизі реєстрації актових записів про народження по Ставківській сільраді Радомишльського району за 1927 рік зазначено, що " [PERSON] " «так у документі» народилася [INFO] . Запис реєстрації: № 42 від 15 червня 1927 року. Батьки: " [PERSON] , 20 років, українець, та [PERSON] , 19 років," «так у документі», українка. Відповідно до Запису про народження №42 від 15 червня 1927 року виданого ЗАЦС Ленінської сільраді (виконк.) Радомишльського району Волинської округи слідує, що [INFO] народилася дитина-дівчинка [PERSON] та батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] . Державним нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області Капранчук О.В. 22 листопада 2024 року за № 366/02-31 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за заявою позивача, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на: право на земельну частку (пай) в СТОВ СНЦ «Поліський», Житомирського (до ліквідації та утворення районів - Радомишльського) району, Житомирської області, після смерті [INFO] заповідачки та матері [PERSON] [INFO] , яка прийняла спадщину але не оформила своїх спадкових прав після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] [INFO] у зв`язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документу. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку встановлюються факти, що мають юридичне значення, зокрема й зокрема й факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до 18_07_10/pravo1/T030899.html?pravo=1#13" title="Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв); нормативно-правовий акт № 899-IV від 05.06.2003">ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3 pravo=1" title="Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва; нормативно-правовий акт № 666/94 від 10.11.1994">Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та визнання права власності позивачу на право на земельну частку(пай) яке належало її матері. На підставі викладеного та

Outcome: approved