Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його наступним. 19.12.2003 Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї зареєстровано шлюб між [PERSON] (до шлюбу - [PERSON] ) та [PERSON] , актовий запис № 3277. Подружжя має спільну дитину, [PERSON] , 2005 р.н., яка вже є повнолітньою. Позивач зазначає, що між сторонами припинені сімейні стосунки, спільно не проживають, оскільки втратили один до одного почуття. У позивача та відповідача немає бажання спільного проживання та збереження сім`ї, ними досягнуто домовленості щодо спілкування з дитиною. Тому просить суд шлюб розірвати. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 09.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явилася, в заяві від 16.12.2024вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу просить розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, в заяві від 27.12.2024 позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу без його участі. На підставі ст. ст. 211, 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Судом встановлено, 19.12.2003 Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї зареєстровано шлюб між [PERSON] (до шлюбу - [PERSON] ) та [PERSON] , актовий запис № 3277, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 19.12.2003 серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до положень ч.1 ст.12 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1,2 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За змістом ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.3 ст.105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, один із подружжя має право звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд, відповідно до ст.111 СК України, вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ст.112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не мають неповнолітніх дітей, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, сторони не мають наміру вживати заходів до примирення. Спір про майно на час розгляду справи у суді відсутній. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з приписами ч.2, абзацу 2 ч.3 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи встановлені обставини, суд погоджується з доводами позивача, що на даний час спільне проживання сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, та враховуючи позицію відповідача, позовна вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню. Також суд приймає визнання позову відповідачкою. Щодо вирішення питання про судові витрати суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн. Інша частина судового збору підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved