Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з березня 2022 року проживає з відповідачем, у зареєстрованому шлюбі не перебувають. У сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Стосунки з відповідачем погіршились, з січня 2024 року відповідач не надає належної уваги сину, ухиляється від надання матеріальної допомоги. Вона намагається самостійно забезпечити сину належні умови для проживання, займається розвитком його здібностей. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Згоди щодо утримання дитини з відповідачем не досягнуто. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів - [PERSON] , щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що він заявлені позовні вимоги визнає частково. Зазначено, що він як батько дитини брав активну участи у вихованні дитини та в її матеріальному забезпечені як у період спільного проживання однією сім`єю до серпня 2024 року, так і з моменту подання позивачем до суду позову про стягнення аліментів до цього часу. Твердження позивача щодо ухилення відповідача він надання матеріальної допомоги на утримання сина не відповідають дійсності. Пропозицій вирішити питання утримання сина у добровільному порядку від позивача не надходила. Відповідач протягом всього окремого з сином проживання в межах своїх фінансових можливостей перераховував грошові кошти позивачу на утримання сина або самостійно здійснював оплату за відвідування ним занять з розвитку, дитячого садка, уроків музики, регулярно купував продукти дитячого харчування, іграшки, памперси, лікарські засоби тощо. Зазначене підтверджується наданими банківськими квитанціями, рахунками на оплату та листуванням відповідача з позивачем у телефонному месенджері, фотографіями з особистого сімейного альбому. Просить суд врахувати факт здійснення відповідачем матеріального забезпечення сина та щомісячні грошові перекази коштів позивачу як добровільну сплату аліментів починаючи з серпня 2024 року та ухвалити рішення про стягнення аліментів, починаючи з дати ухвалення судового рішення. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони проживають разом з березня 2022 року, у зареєстрованому шлюбі не перебувають. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. З відзиву сторони відповідача вбачається, що він не заперечує проти обов`язку та необхідності утримувати дитину, проте він заперечує проти тверджень позивача про те, що він ухиляється від матеріального забезпечення сина. Зазначено, що він як батько дитини брав активну участи у вихованні дитини та в її матеріальному забезпечені як у період спільного проживання однією сім`єю до серпня 2024 року, так і з моменту подання позивачем до суду позову про стягнення аліментів до цього часу. Пропозицій вирішити питання утримання сина у добровільному порядку від позивача не надходила. Відповідач протягом всього окремого з сином проживання в межах своїх фінансових можливостей перераховував грошові кошти позивачу на утримання сина або самостійно здійснював оплату за відвідування ним занять з розвитку, дитячого садка, уроків музики, регулярно купував продукти дитячого харчування, іграшки, памперси, лікарські засоби тощо. Зазначене підтверджується наданими банківськими квитанціями, рахунками на оплату та листуванням відповідача з позивачем у телефонному месенджері, фотографіями з особистого сімейного альбому. Сторона відповідача просить суд врахувати факт здійснення [PERSON] матеріального забезпечення сина та щомісячні грошові перекази коштів позивачу як добровільну сплату аліментів починаючи з серпня 2024 року та ухвалити рішення про стягнення аліментів, починаючи з дати ухвалення судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, відсутні підстави для присудження аліментів з дати ухвалення судового рішення. Сплачені відповідачем у добровільному порядку кошти можуть бути враховані державним (приватним) виконавцем при виконанні судового рішення. Вбачається, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків. Розмір аліментів, які просить стягнути позивач, є співмірним для задоволення потреб неповнолітньої дитини одним з батьків. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 серпня 2024 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved