Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Акціонерне товариство «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Вінницькі міські електричні мережі» з позовом до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач здійснює розподіл електричної енергії на підставі особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до норм ПРРЕЕ, 11.09.2021 представниками АТ «Вінницяобленерго» СО «Вінницькі міські електричні мережі» контролерами енергонагляду [PERSON] та [PERSON] , в присутності [PERSON] , який допустив представників ОСР за адресою: [ADDRESS] , для перевірки, було здійснене обстеження електроустановок та перевірена схема обліку електричної енергії відповідача. При проведенні технічної перевірки електроустановок споживача представниками позивача було встановлено порушення відповідачем норм пп. 10 п. 5.5.5 ПРРЕЕ та на місці виявлення порушення представниками позивача у присутності відповідача був складений акт про порушення ПРРЕЕ № 3046 від 11.09.2021. За результатами розгляду акту, комісією було прийнято рішення здійснити розрахунок вартості необлікованої електричної енергії. Згідно проведеного розрахунку вартість необлікованої електричної енергії складає 38\~622, 13 гривень. Оскільки відповідач не був присутній на засіданні комісії з розгляду вказаного акта, 11.11.2021 на адресу відповідача будо направлено копію протоколу комісії, розрахунок по акту та рахунок на оплату вартості необлікованої електричної енергії. Однак, станом на час звернення до суду відповідач визначену вартість необлікованої електричної енергії в добровільному порядку не сплатив. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про стягнення на його користь з відповідача вартості необлікованої електричної енергії в сумі 38\~622, 13 гривень. Також позивач просив стягнути на його користь з відповідача судові витрати. Судом 31.10.2024\~постановлено ухвалу\~про розгляд\~справи у\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~(виклику)\~сторін.Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення із процесуальними документами, копією позовної заяви із доданими до неї документами, направлене відповідачу неодноразово за адресою його місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулося до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. Також, враховуючи положення п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала суду від 31.10.2024 вважається врученою відповідачу. У строк, встановлений судом ухвалою від 31.10.2024, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, чи клопотання, від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів\~справи вбачається,\~що особовий\~рахунок №\~ [NUMBER] \~за адресою:\~ [ADDRESS] , відкритий на ім`я [PERSON] 11.09.2021 за вищевказаною адресою контролерами позивача за участю [PERSON] була здійснена технічна перевірка електроустановок, що підтверджується актом про порушення № 3046. (а.с. 12-15) Згідно інформаційної довідки з реєстру Вінницької міської територіальної громади Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про реєстрацію місця проживання особи № 40125 від 30.10.2024, отриманої на запит суду, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 29.07.2009. (а.с. 38) Відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постановою № 312 від 14.03.2018 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Згідно з актом № 3046 від 11.09.2021, споживачем [PERSON] порушено облік електричної енергії, а саме пп. 10 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку. (а.с. 12-15) Вищевказаний акт відповідач отримав 11.09.2021, що підтверджується його підписом у акті. Як слідує з відеозаписів та фото, розміщених на DVD-диску, що міститься в матеріалах справи, досліджених в ході розгляду справи, вказані правопорушення були продемонстровані відповідачу і зафіксовані. (а.с. 17) У відповідності\~до пп.\~10\~п.\~5.5.5 глави 5.5 розділу V Правил, споживач електричної енергії зобов`язаний узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. У відповідності до пп.\~6\~п.\~8.4.2\~глави 8.4\~розділу VIII Правил,\~визначення обсягу\~та вартості\~необлікованої електричної\~енергії здійснюється\~оператором системи\~на підставі\~акта про\~порушення,\~складеного у\~порядку,\~визначеному цими\~Правилами,\~у разі\~виявлення таких\~порушень: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку. Пунктами 8.4.7 8.4.14 глави 8.4 розділу VIII Правил визначено порядок здійснення розрахунку вартості необлікованої електричної енергії. 19.10.2021 позивачем здійснено розрахунок вартості необлікованої електричної енергії за актом про порушення ПРРЕЕ № 3046 від 11.09.2021, яка становить 38\~622, 13 гривень. (а.с. 18) Вищевказаний акт про порушення виносився на розгляд комісії позивача. Відповідно до рішення комісії СО «Вінницькі міські МЕ» АТ «Вінницяобленерго» по розгляду акту про порушення № 3046 від 11.09.2021, оформленого протоколом засідання № 47 від 19.10.2021, комісія, здійснивши розрахунок вартості необлікованої енергії згідно з пп. 7 п. 8.4.2 Правил, визначила її вартість в сумі 38 622, 13 гривень. (а.с. 16, 18) Як вбачається із вищевказаного рішення комісії, [PERSON] не був присутній на засіданні комісії, хоча був повідомлений про місце, час та дату проведення засідання комісії. Вказане рішення та рахунок на оплату необлікованої електричної енергії були направлені відповідачу 11.11.2021, що підтверджується відповідним супровідним листом № СО-51-2944 та інформацією про відправлення. (а.с. 19-19зв.) Водночас, судом враховано, що матеріали справи не місять доказів отримання відповідачем вказаного рішення комісії та рахунку на оплату необлікованої електричної енергії. Згідно із\~ст.\~77\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії»\~учасники ринку,\~які порушили\~нормативно-правові\~акти,\~що регулюють\~функціонування ринку\~електричної енергії,\~несуть відповідальність\~згідно із\~законом; правопорушеннями\~на ринку\~електричної енергії\~є,\~зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо. У відповідності\~до п.\~8.2.7 глави 8.2 розділу VIII Правил, кошти за\~необліковану електричну\~енергію та\~суми збитків\~перераховуються споживачем\~на поточний\~рахунок оператора\~системи. Споживач\~має оплатити\~розрахункові документи\~за необліковану\~електричну енергію\~протягом 30\~календарних днів\~від дня\~отримання рахунка\~(у\~випадку неотримання\~споживачем рахунка\~у поштовому\~відділенні упродовж\~5\~робочих днів\~з дня\~надходження рахунка\~до поштового\~відділення споживача\~рахунок вважається\~отриманим споживачем\~на 5\~робочий день). У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Враховуючи вищевикладене\~вважається,\~що відповідач\~отримав рахунок\~на оплату\~необлікованої електричної\~енергії.\~Однак у\~строк,\~визначений п.\~8.2.7 глави 8.2 розділу VIII Правил, відповідачем відповідну оплату здійснено не було. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані з позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Також, судом в ухвалі суду від 31.10.2024 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені, в даному випадку, позивачем у позовній заяві і докази, надані разом із нею. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. У ході розгляду справи судом встановлено порушення відповідачем пп. 10 п. 5.5.5 глави 5.5 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018; розрахунок вартості необлікованої електричної енергії від 19.10.2021 за актом про порушення № 3046 від 11.09.2021 на суму 38\~622, 13 гривень проведено у відповідності до глави 8.4 розділу VIII Правил, є обґрунтованим та арифметично вірним; рішення комісії у встановленому законом порядку споживачем не оскаржувалось. Судом прийнято до уваги, що вартість необлікованої електричної енергії є платою за поставлену електричну енергію, а не санкцією чи збитками в розумінні законодавства про електроенергетику. Така позиція узгоджується із правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 05.10.2022 у справі № 906/513/18, від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному у ст. 13 ЦПК України саме відповідач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, визначає докази, якими підтверджуються його заперечення проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Правом на подання відзиву на позовну заяву, у якому відповідач міг би викласти свої заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими він не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, не скористався. Відповідачем не оспорювався факт споживання електричної енергії з порушенням Правил, а також розрахунок вартості необлікованої електричної енергії. Стороною відповідача не спростовано вартість необлікованої електричної енергії, заявлений стороною позивача. При цьому, судом враховується стандарт доказування «більшої вірогідності». Відповідачем заява про застосування строків позовної давності не подавалась. Відповідно, підстави для застосування таких строків відсутні. Отже, враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно з якою суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом стягнення на його користь з відповідача вартості необлікованої електричної енергії в сумі 38\~622, 13 гривень. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 3\~028, 00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 02.08.2024. (а.с. 9) Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3\~028, 00 гривень пропорційно розміру задоволених позовних вимог (100, 00 %). Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved