Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема квартиру, яка розташована в [ADDRESS] , 1/2 частку якої успадкувала за законом, тобто прийняла після проте належним чином не оформила, після смерті [INFO] [PERSON] , інша 1/2 частка належить померлій на праві власності. Позивачка спадщину після смерті матері прийняла, проте оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати за\~нею право\~власності на\~вказану квартирув порядку спадкування після смерті матері та встановити факт належності вказаної квартири по 1/2 частці померлим [PERSON] та [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника, позовні вимоги визнали. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про народження позивачки. Померлі [PERSON] та [PERSON] за життя були співвласниками квартири, яка розташована в [ADDRESS] , що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 29.04.1992, зареєстрованого в реєстрі за №1038, право власності зареєстровано в МБТІ у реєстровій книзі під №7083 справа № кн..29 стор.87. За життя [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON] , яким заповів останні все належне майно. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру, спадкова справ після смерті [PERSON] не заводилася. Також встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 15.01.1986. Отже, після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме по 1/2 частки квартири, яка розташована в [ADDRESS] . [PERSON] за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці. Позивачка спадщину після смерті матері прийняла, що підтверджується матеріалами спадкової справи №115/2024, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що [PERSON] та [PERSON] за життя набули право власності по 1/2 частці кожний на квартиру, яка розташована в [ADDRESS] . [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповів [PERSON] , проте остання спадщину у встановлений строк не прийняла. Відтак спадщина після смерті [PERSON] спадкується за загальними правилами спадкування відповідно до черговості спадкоємців. Отже, право на спадщину за законом перейшло до [PERSON] як спадкоємця четвертої черги, оскільки вони мешкали однією сім`єю за однією адресою, що також підтверджено актом депутата, тобто є такою, яка спадщину після смерті [PERSON] прийняла, проте належним чином не оформила спадкових прав. Позивачка спадщину\~після смерті\~матері[PERSON] прийняа, є спадкоємцем за заповітом, спадкове майно у вигляді квартири дійсно належало спадкодавцеві, інші спадкоємці не встановлені. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом вищевказаного спадкового майна після смерті матері. Щодо позовної вимоги про встановлення факту належності спадкового майна [PERSON] та [PERSON] . У п.1 (абз. 1-2) Вищий спеціалізований\~суд України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ у своєму листі 16.05.2013\~\~№ 24-753/0/4-13\~«Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про спадкування» зазначив,\~що при\~розгляді справ\~про спадкування\~суди мають\~встановлювати: місце\~відкриття спадщини; коло\~спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. З наведеного слідує, що при розгляді справ про спадкування судам, серед іншого, також потрібно встановити обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, зокрема й факт належності нерухомого чи рухомого майна спадкодавцеві, оскільки до спадщини входять лише ті права та обов`язки, які належали спадкодавцю. У такому разі, під час встановлення обставин справи щодо спадкування, зокрема встановлення певних фактів (належність майна спадкодавцю), окреме ухвалення та встановлення такого факту в резолютивній частині рішення не потребується, оскільки воно не встановлює жодних юридичних наслідків для суду, сторін та інших осіб, під час майбутнього виконання рішення суду, та не є належним способом захисту порушеного майнового права особи позивача, способи захисту якого визначені ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК. Належність спадкового майна спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] , а саме по 1/2 частки квартири, яка розташована в [ADDRESS] , підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 29.04.1992, зареєстрованого в реєстрі за №1038, право власності зареєстровано в МБТІ у реєстровій книзі під №7083 справа № кн..29 стор.87. Враховуючи наведене, позовна вимога про встановлення факту належності вказаної земельної ділянки спадкодавцю є неналежним способом захисту цивільного права, а відтак задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial