Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №Z41.25070.004682111 від 19.12.2018 в сумі 66035 грн. 18 коп., із них: 24249 грн. 26 коп. заборгованості за основним боргом та 41785 грн. 92 коп. заборгованості за відсотками, а також судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що 19.12.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z41.25070.004682111 від 19.12.2018. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів»» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів»». Згідно п. 2.1 договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», а останнє приймає права вимоги та в їх оплату зобов`зується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 2.2 договору права вимоги, які ТА «Ідея Банк» відсупає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» віджступаються (передаються) в розмірі заборгованоісті боржників перед АТ «Ідея Банк» та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укаладання цього договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з поверення боргів» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників №3 до договору факторингу ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів»» набуло права грошової вимоги до відповідача у вищезазначеній сумі. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відсуплення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи. Представник позивача в своїй позовній заяві просить справу слухати у їх відсутність. Відзиву на позов відповідачем до суду не надано, хоча своєчасно та належним чином остання повідомлялася про відкриття провадження у справі з роз`ясненням прав на подання відзиву на позов, що підтверджується поштовим повідомленням та оголошенням про відкриття провадження та розгляд справи в порядку спрощеного провадження на офіційному веб-сайті судової влади України. Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що 19.12.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z41.25070.004682111 (а. с. 4-5). Відповідно до умов вказаного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 27280 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього договору. Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для перерахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний в заяві-анкеті позичальника на отримання кредиту. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 0,01% річних від залишкової суми кредиту. За обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт центрі, шляхом направлення смс-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інормації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Цей договір є укладеним з дня його підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Цього ж дня - 19.12.2018 сторонами було підписано і паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)), в якому містяться інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному кредитному договорі. При цьому зазначено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,99% щомісячно від початкової суми кредиту (а. с. 11). З копії графіку щомісячних платежів за кредитним договором який є додатком до паспорта споживчого кредиту вбачається, що плата за обслуговування кредиту за 36 місяців (строк кредитування) становить 39 184 грн. 92 коп. (а. с. 7). Також, 19.12.2018 між страховиком - ТДВ «Страхова компанія «Арсенал Лайф» та страхувальником - [PERSON] було укладено договір добровільного страхування життя (страхування від нещасного випадку) № №Z.41.25070.004682111 (а. с.6). Предметом цього договору є майнові інтереси, які не суперечать закону, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, яка уклала з АТ «Ідея Банк» кредитний договір №Z.41.25070.004682111 від 19.12.2018. Відповідно до умов страхування страхова сума (смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку) становить 27280 грн. 00 коп., страхова премія - 5280 грн. 00 коп.. Страхова премія за договором сплачується страхувальником одноразово в момент укладання договору на рахунок страховика №р/р [NUMBER] , відкритий в АТ «Ідея Банк». З копії ордерів-розпорядження №1 про видачу кредиту та №2 про сплату страхового платежу вбачається, що на підставі договору № Z41.25070.004682111 від 19.12.2018, з рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER] перераховано кошти в сумі 22 000 грн., та з рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER] - страховий платіж від [PERSON] в сумі 5280 грн (а. с. 9). 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) було укладено договір факторингу №07072023 (а. с.22-23). Згідно п. 2.1 договору факторингу клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за платуу на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 2.2. договору права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору. Пунктом 3.1. договору визначено, що загальна сума фінансування фактором клієнту під відступлення прав вимоги становить 15 500 000 грн. 00 коп. та включає в себе фінансування відповідно до Реєстру боржників №1, Реєстру боржників №2, Реєстру боржників №3, Реєстру боржників №4. При цьому сторони погодили, що сума гарантійного внестку в розмірі 200 000 грн. 00 коп. сплачена фактором на рахунок клієнта на підставі договору про участь в торгах від 26.05.2023, зараховується до суми фінансування, у зв`язку з чим загальна сума фінансування згідно договору, що підлягає перерахуванню на рахунок клієнта, становить 15 300 000 грн.. Копія платіжної інструкції №19913 від 11.07.2023 підтверджує факт перерахування фактором - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рахунок клієнта - АТ «Ідея Банк» 15 300 000 грн. 00 коп. (а. с. 25). Витяг з реєстру боржників №3 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 підтверджує, що в реєстрі боржників значиться [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № Z41.25070.004682111 від 19.12.2018. Сума заборгованості - 66035 грн. 18 коп. (а. с. 24). До позову долучено копії виписки з 19.12.2018 по 07.07.2023 та довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Z41.25070.004682111 від 19.12.2018, з якої вбачається, що заборгованість відповідача за вказаний період становить 66 035 грн. 18 коп., з них: 24 249 грн. 26 коп. заборгованості за основним боргом та 41 785 грн. 92 коп. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками (а. с. 20-21). Однак, зазначену довідку-розрахунок заборгованості в частині нарахування відсотків за кредитним договором, суд не може покласти в основу рішення у справі, оскільки з неї не можливо встановити формування відсотків по кожному платіжному періоду. Так, у вищевказаному кредитному договорі зазначено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 0,01% річних від залишкової суми кредиту. Аналогічна інформація зазначена і в паспорті споживчого кредиту, а саме: в розділі «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» процентна ставка, відсотків річних становить 0,01%. Водночас, паспорт споживчого кредиту містить і інший рядок - реальна річна процентна ставка, відсотків річних, яка становить 147,38883973% і значно відрізняється від річної процентної ставки в попередньому рядку. Тобто, даний розрахунок (довідка-розрахунок) містить виведений борг не з розрахунку 0,01% річних, відповідно є суперечливим та недостовірним доказом суми заборгованості по відсотках в розумінні положень ч.1 ст. 77 ЦПК України, а відтак позовні вимоги у даній частині задоволенню не підлягають. Крім того, суд звертає увагу, що вищевказана копія виписки по рахунку відповідача підтверджує факт списання банком з рахунку [PERSON] оплати за обслуговування кредиту по кредитному договору №Z41.25070.004682111 від 19.12.2018 в загальній сумі 4365 грн. 14 коп. без уточнення виду плати за обслуговування кредиту (чи кредитної заборгованості). У рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, яка діяла на час укладання кредитного договору, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення також підлягають зміні або договір може бути визнаним недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. У постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 Верховний Суд визначив, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послугу, яку вчиняє банк з метою встановлення, зміни правовідносин, а саме: укладення кредитного договору, внесення змін до нього, обслуговування кредитної заборгованості. Відтак, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, зважаючи, що відповідачем не було вжито належним чином заходів щодо добровільного погашення заборгованості за кредитним договором №Z41.25070.004682111 від 19.12.2018 в повному обсязі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту в сумі 24249 грн. 26 коп.. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн.00 коп., який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (3028х36,72%)=1111 грн. 88 коп..

Outcome: partial