Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Решетилівського\~районного суду\~Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 26 листопада 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1842, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 26.11.2011. Позивачка зазначає,\~що від\~шлюбу мають\~спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спочатку подружнього життя з відповідачем стосунки були нормальними, але згодом з`ясувалося, що шлюб був помилкою. З відповідачем мають різні погляди на життя, зовсім по-іншому оцінюють ті чи інші життєві ситуації. На цьому ґрунті між сторонами стали виникати розбіжності та непорозуміння. В сім`ї запанувала напружена атмосфера. У зв`язку з цим з червня 2024 року сторони припинили підтримувати подружні відносини і поновлювати їх не збираються. У зв`язку з цим сторони стали проживати окремо один від одного. Позивачка зазначає, що сім`я розпалася і відновлення її неможливе. Вважає, що подальше подружнє життя з відповідачем буде суперечити її інтересам. Єдиним способом врегулювання відносин є розірвання шлюбу. Крім того, зазначила що судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн покладати їх на відповідача не бажає. Ухвалою судді Решетилівського районного суду Полтавської області Лівер І.В. 13.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до позовної заяви позивачкою долучено заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує та просить його задовольнити. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, 10.01.2025 подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, 10.01.2025 подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви (клопотання) з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи,\~що\~в\~судове засідання\~не\~з`явились\~всі учасники\~справи,\~відповідно\~до\~ч.\~2\~ст.\~247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, заяви, клопотання сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~26 листопада 2011 \~року,\~актовий запис\~№ 1842 від 26.11.2011,\~виконано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 26.11.2011). Від шлюбу мають дитину - доньку: [PERSON] ,\~ [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 18.05.2012, актовий запис № 07). Крім того, від шлюбу мають дитину - доньку: [PERSON] ,\~ [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 28.02.2017, актовий запис № 14). Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, а саме: з червня\~2024\~року, подружжя не веде спільного господарства, не проживає однією сім`єю, мають спільних дітей та при таких стосунках, які склалися між сторонами, враховуючи втрату ними почуття кохання і небажання відновити стосунки, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Згідно ст.\~51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено з червня 2024 року, мають спільних дітей, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Оскільки під час судового розгляду позивачкою заявлено клопотання про покладення судових витрат на неї, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Outcome: approved