Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду з указаним позовом, в якому із урахуванням уточнених вимог просить стягнути в порядку спадкування із Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на свою користь недоотриману за життя її дідом [PERSON] додаткову пенсію в сумі 190 782,15 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що Житомирським окружним адміністративним судом розглянуто справу №240/24136/21 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та рішенням суду від 17 грудня 2021 року позов у вказаній справі було задоволено, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити з 12 лютого 2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Рішення набрало законної сили 18.01.2022 року та на його виконання видано виконавчий лист. За словами позивача, після смерті діда вона як єдиний спадкоємець подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, до якої належить і нарахована, однак не виплачена за життя [PERSON] додаткова пенсії. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 15.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. 08.11.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю та необґрунтованістю (а.с.36-38). Представник зазначив, що рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Виплата донарахування може бути здійснена виключно за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Додатково представник ГУ ПФУ в Житомирській області зауважив, що обрахування на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду суми заборгованості належить до виключних повноважень Головного управління, а не позивача, а тому наданий останньою розрахунок не може бути взятий судом до уваги, так як здійснений без застосування чинного законодавства у довільній формі. Зі змісту відзиву вбачається, що органом пенсійного фонду здійснено на виконання рішення суду перерахунок пенсії [PERSON] , згідно з яким сума заборгованості становить 187 552,15 грн. Від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій він вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що не були спростовані доводами відзиву. Зазначив, що [PERSON] при житті за період з 12.02.2021 по 30.08.2022, як непрацюючому пенсіонеру проживаючому на території радіоактивного забруднення, вважається нарахованими та не виплаченими 190 782,15 грн. додаткової пенсії, що підтверджується листом самого відповідача, який по даний час вважається чинним, інших офіційних повідомлень із зазначенням обґрунтувань відповідачем ні померлому, ні його представнику не направлялось. За словами представника, визначена ГУ ПФУ в Житомирській області та налдана після відкриття судом провадження у даній справі сума не є абсолютною, оскільки виходить за межі предмета судовго спору (а.с. 43-44). В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, адвокатом подане клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку. Наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, свідоцтвом про народження [PERSON] , витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 04.04.2024, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , заповітом на ім`я [PERSON] підтверджується, що позивач є онукою [PERSON] . Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 у справі №240/24136/21 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено та, серед іншого, зобов`язано управління нарахувати та виплатити [PERSON] з 12 лютого 2021 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). (а.с.14-16). На виконання вищевказаного рішення Житомирським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист (а.с. 13). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Зі змісту довідки державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Кулініч О.Д. від 20.09.2024 №1812/02-14 убачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлого [INFO] діда [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно що б спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Аналіз досліджених судом доказів та встановлених обставин дає можливість зробити висновок про те, що позивач як спадкоємець за заповітом, яка в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті діда [PERSON] має право на присуджені останньому судом, але не отримані ним за життя кошти. У постанові від 27.11.2019 року у справі №2-а/1741/2009 Верховний Суд дійшов до висновку, що захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено. Таким чином, на переконання суду, право позивача на одержання недоотриманого підвищення до пенсії після смерті діда відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, так як у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець після смерті [PERSON] , має право на отримання невиплачених пенсійних виплат на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і саме відповідач відмовив позивачу у виплаті зазначених коштів. Крім того, безпідставним є посилання представника відповідача на відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання, оскільки це не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 743/1216/17. Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року. Щодо розміру пенсії, який підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, яка прийняла спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію свого діда відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а дії відповідача щодо невиплати донарахованої пенсії відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 у справі №240/24136/21 порушують право позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна. Зі змісту розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918150164137 [PERSON] на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 по справі №240/24136/21 вбачається, що розмір недоотриманої пенсії становить 187 552,15 грн. за період з 12.02.2021 по 31.01.2024 року (а.с. 39). У свою чергу, зі змісту листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області від 31.08.2022 №74253/Т-21472/20.4.1 на запит [PERSON] слідує, що сума донарахованих коштів за повідомленням ГУ ПФУ в Житомирській області по рішенню суду складає 190 782,15 грн. (а.с. 6). У постанові від 05 січня 2024 року по справі № 295/4158/23 Верховний Суд зауважив, що при визначенні розміру заборгованості відповідача, суди зобов`язані належним чином дослідити подані стороною докази (у тому числі зроблений позивачем розрахунок), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування. Аналізуючи надані сторонами докази, які наявні у матеріалах справи, суд не може погодитися із наведеними доводами [PERSON] , яка посилається на відповідь Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області від 07.09.2022 року щодо розміру недоотриманої пенсії [PERSON] , у розмірі 190 782, 15 грн. та вважає об`єктивним розрахунок органу Пенсійного фонду України. Насамперед, суд зважує на те, що у листі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області від 07.09.2022 року не наведений розрахунок заборгованості, до того ж така заборгованість визначена на підставі повідомлення боржника, тобто відповідача у справі. Відповідний розрахунок не наданий і позивачем, хоча положення пункту третього частини третьої статті 175 ЦПК України допускають наведення обґрунтованого розрахунку у позові. Окрім цього, розрахунок суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918150164137 [PERSON] на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 по справі №240/24136/21, виконаний відповідачем пізніше, у 2024 році, та враховує виплачений розмір пенсії після вересня 2022 року, у тому числі враховує виплачені кошти за період 01.01.2024 - 31.04.2024 року. Доказів, що кошти на виконання рішення суду не виплачувались органом Пенсійного фонду України або були виплачені у меншому розмірі, ніж зазначений у розрахунку, позивачем не надано. Таким чином, суд погоджується із розрахунком відповідача та вважає його обґрунтованим. Отже, позов підлягає до часткового задоволення та з ГУ ПФУ в Житомирській області на користь [PERSON] підлягають стягненню недоотримані за життя діда [PERSON] , який помер [INFO] , пенсійні виплати в розмірі 187 552,15 грн., розмір яких підтверджений належними та допустимими доказами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 500,42 грн. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial