Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг № 211952524328, відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3700 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитм, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. В обгрунтування набуття права вимоги позивачем зазначено, що 01.12.2021 було укладено договір №1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2111952524328. Надалі, 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2111952524328. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2111952524328 від 29.04.2021 у розмірі 37956 грн, судовий збір в сумі 3028грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, щодо винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надав, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не наддав, повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на адресу реєстрації. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом спору у даній справі є повернення позичальником грошових коштів та сплата відсотків. Предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у у розмірі 37 956,00 грн. Судом встановлено, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем було укладено Договір про надання фінансових послуг №2111952524328 від 29.04.2021(а.с.7-10). Згідно з пунктів 1.1, 1.3 умов зазначеного Договору товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 3700 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані відповідно до умов цього Довогору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9 Договору граничий строк кредитування строк дії кредитного договору (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Відповідно до додатку №1 до договору №2111952524328 від 29.04.2021, який є невід`ємною частиною договору №2111952524328 від 29.04.2021, сторони погодили, що надання кредиту у розмірі 3700,00 грн та графік розрахунків, а саме: орієнтований строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Кредит укладено строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язанням повернути кредит у розмірі 3700 грн. та сплатити проценти у розмірі 1184 грн. Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1, 64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2, 65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.в). Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 29.04.2021. Строк кредиту - 365 днів. Встановлено, що додаток №1 до договору №2111952524328 від 29.04.2021, яким визначений графік розрахунків підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Зазначений додаток містить накладення електронного цифрового підпису, одноразовий ідентифікатор Z4, який накладений 29.04.2021 (зворот а.с. 10). Таким чином суд вважає, що 29.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладений договір №2111952524328, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 3700 грн.на номер карткового рахунку: [NUMBER] . Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, кредитний договір, укладений між сторонами у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Враховуючи наявність електронного підпису відповідача з одноразовим ідентифікатором на Додатку №1 до Договору №2111952524328 від 29.04.2021 та відсутність власного та електронного підпису на примірнику договору, суд вважає кредитний договір №2111952524328 від 29.04.2021 між сторонами укладеним саме на умовах визначених в цьому додатку. Відповідно до відповідь на запит щодо підтвердження переказу грошових коштів від 13.08.2024, на підставі укладеного договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» було здійснено переказ грошових коштів на номер карти [NUMBER] на суму 3700 грн. 29.04.2021 о 17:42:41 год на підставі договору №2111952524328 (зворот а. с. 16) Отже, позичальник свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 3700 грн, передбаченому умовами кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості кредитного договору №2111952524328 від 29.04.2021, станом на 30.11.2021 (дата, що передувала відсутпленню права вимоги від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ТОВ «Вердикт Капітал») за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі в розмірі 58083, 71 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 3700 грн.; заборгованість за процентами - 54383, 71 грн. (а. с. 17-18). Щодо відступлення права вимоги за кредитом позивачу. Між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» 01.12.2021 укладений договір факторингу №1-12 у відповідності до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошовох вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором №2111952524328 від 29.04.2021 (а.с.21-23). Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошовї вимоги до відповідача у сумі 27084 грн., в т. ч.: 3700 грн. сума заборгованості за кредитом та 23384 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом (а. с. 24-25). Тобто, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом лише в частині нарахованих процентів за період по 30.11.2021, а саме в розмірі 23384 грн. Право вимоги за нарахованими процентами за користування кредитом в розмірі 30999, 71 грн. не перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», що і відображене в розрахунку заборгованості за договором, наданого товариством при укладенні Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 (а. с. 19). Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.03.2023 укладений договір відступлення (купівля-продаж) прав вимоги №10-01/2023 у відповідності до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» шляхом продажу права вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором №2111952524328 від 29.04.2021 (а.с.27-30). Відповідно до реєстру боржників до Договору відступлення (купівля-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошовї вимоги до відповідача у сумі 69368, 71 грн., яка складається з: 3700 грн. сума заборгованості за кредитом; 23384 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом станом на 30.11.2021, право вимоги за якими перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал»; ТОВ «Вердикт Капітал» нараховано 42284, 71 грн. відсотків відповідно до умов Договору за користування кредитом за період з 01.12.2021 по 28.04.2022 (а. с. 19, 33). Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 37956 грн., з яких: 3700 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) та 34256 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступленням права вимоги. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором №2111952524328 від 29.04.2021, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 37956 грн. Окрім того, судом встановлено, що 01.07.2024 між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладений договір про надання правничої допомоги №01-07/2024 (а. с. 37-38). Позивач визначив витрати на правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн, які складаються з надання усної консультації з вивченням документів за 2 години - 4000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду за 3 години - 9000 грн. згідно акту №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024 (а. с. 42). Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом із тим, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги №01-07/2024, враховує малозначність справи, її типовий характер та розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом осіб у судове засідання, які у судове засідання не з`явилися, представник позивача зазначив в позовній заяві про розгляд справи без його участі та вважає, що з огляду на принцип реальності та розумності таки витрати необхідно зменшити та стягнути у розмірі 4000 грн. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного та

Outcome: approved