Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, та просили стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] 26 800 грн. відшкодування заподіяної моральної шкоди; стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] 26 800 грн. відшкодування заподіяної моральної шкоди; стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] 26 800 грн. відшкодування заподіяної моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що МТСБУ було безпідставно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, пов`язаного з моральною шкодою, завданою смертю потерпілого (чоловіка та батька позивачів) у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 31.10.2022 року, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.08.2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. 21.10.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від 19.10.2024 року, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідь на відзив та заперечення учасниками справи не подавалися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 31.10.2022 року близько 12 год. заступник командира військової частини [NUMBER] з озброєння - начальник технічної частини майор [PERSON] , керуючи службовим військовим автомобілем марки «Fiat», модель «Ducato», військовий номер [NUMBER] , що належить до транспортних машин, призначених для перевезення особового складу, рухаючись по правій смузі руху автодорогою Т0607 (Овруч-Народичі) у напрямку від с. Різня до с. Юрівка Малинської територіальної громади Коростенського району Житомирської області, порушив вимоги п.п.2.3 б, 16.3, 16.11 та знаку пріоритету 2.2 Правил дорожнього руху України, проявивши неуважність, не забезпечивши безпеки дорожнього руху, проігнорував знаки пріоритету, не надав дорогу автомобілю марки «DAF XF460FT», ДНЗ [NUMBER] , з напівпричепом марки «Schmitz Cargobull», ДНЗ [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого відбулося зіткнення зазначених транспортних засобів; в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Fiat», модель «Ducato», військовий номер [NUMBER] , [PERSON] загинув. Так, як вбачається з Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.11.2022 року, [PERSON] помер [INFO] у Коростенському районі Житомирської області (а.с 19). Згідно з Лікарським свідоцтвом про смерть № 1828 від 01.11.2022 року, причиною смерті [PERSON] є травми органів грудної клітки в комбінації з травмами органів черевної порожнини (а.с. 21-22). Позивач [PERSON] є потерпілою у кримінальному провадженні № 62022240020000443 та дружиною [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 22.11.1999 року (а.с. 8, 26). Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.04.2002 року (а.с. 31). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.07.1996 року (а.с. 31). Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 23, 25). Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 23-24). Водій [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 16), цивільно - правова відповідальності власників наземних транспортних засобів якого застрахована не була. Дійсно, відповідно до п. 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України; відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. При цьому, Конституційний Суд України у рішенні від 24.12.2015 року у справі №7- рп/2014 роз`яснив, що під «транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій» слід розуміти такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі. Положеннями ст. 397 ЦК України передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе; право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам; фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Отже, водій [PERSON] керував та володів транспортним засобом марки «Fiat», модель «Ducato», військовий номер [NUMBER] , на підставі наказу командира Військової частини [NUMBER] від 25.07.2022 року №44, яким йому було надано право керування вказаним транспортним засобом за службовою необхідністю, з дозволу командира частини [NUMBER] , тобто на відповідній правовій підставі (а.с. 17-18). Відповідно до ст. 27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами; Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Отже, страхове відшкодування у розмірі 241 200 грн. було виплачено на підставі ст. 1200 ЦК України та ст. 27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується довідкою № 1 від 02.05.2024 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. [PERSON] 05.04.2024 року звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України про виплату страхового відшкодування, пов`язаного з моральною шкодою, у розмірі 26 800 грн. (а.с. 42). [PERSON] 05.04.2024 року звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України про виплату страхового відшкодування, пов`язаного з моральною шкодою, у розмірі 26 800 грн. (а.с. 43). [PERSON] 05.04.2024 року звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України про виплату страхового відшкодування, пов`язаного з моральною шкодою, у розмірі 26 800 грн. (а.с. 44). Однак, у виплаті страхового відшкодування, пов`язаного з моральною шкодою, було відмовлено, що підтверджується повідомленням Моторного (транспортного) страхового бюро України від 11.07.2024 року № 3-01а/28978 (а.с. 52). Відповідно до ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим); загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно з підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України; така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка". При цьому, як вбачається з правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 909/521/21, з аналізу змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". Зі змісту підпункту "г" пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що йдеться саме про особу, яка заподіяла (завдала) шкоду, а не про особу, яка відповідає за шкоду. Такою особою, яка заподіяла (завдала) шкоду, є [PERSON] , на якого як на учасника бойових дій поширюється дія пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, суд доходить до висновку, що у відповідача МТСБУ виник обов`язок відшкодування за рахунок коштів фонду захисту потерпілих моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - [PERSON] , його дружині та дітям, тобто позивачам. Щодо розміру страхового відшкодування. Згідно з п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим); загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховий випадок (дорожньо-транспортна пригода) настав 31.10.2022 року. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з 01.10.2022 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становила 6700 гривень. Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) моральної шкоди ставить 12*6700 грн. = 80 400 грн. Разом з тим, в абзаці 2 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п. 27.5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду . Станом на 31.10.2022 року (день настання страхової події - ДТП) чинною була страхова сума - 320 000 грн., оскільки відповідно до постанови Національного банку України від 30.05.2022 року № 109 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з 01 липня 2022 року страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, встановлена у розмірі 320 000 гривень на одного потерпілого. Таким чином, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 26 266,67 грн. ((320 000 грн. - 241 200 грн.)/3) моральної шкоди, а не по 26 800 грн. моральної шкоди. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь держави 1186,98 грн. судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 98 %).

Outcome: partial