Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

05.12.2024 року ТОВ "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача посилається на те, що 24.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON] укладено договір (угоду) №С01.929.79131 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов договору (угоди) від 24.06.2016 року №С01.929.79131 ПАТ "Ідея Банк" відкрило [PERSON] поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках договору (угоди), у том числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard. В пункті 3 договору (угоди) зазначено, що ПАТ "Ідея Банк" надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах. Ліміт кредитної лінії, доступний відповідачу на момент укладення угоди, становить 9600,00 грн. Згідно з підпунктом 3.3 договору (угоди) за користування коштами кредитної лінії позичальник сплачує проценти у розмірі 42 % річних. ПАТ "Ідея Банк" свої зобов`язання за договором (угодою) №С01.929.79131 про відкриття кредитної лінії виконало у повному обсязі, відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , надавши кредитні кошти в розмірі 9600,00 грн. в межах кредитного ліміту. [PERSON] своїх зобов`язань за договором (угодою) належним чином не виконав. Станом на 19 грудня 2023 року у [PERSON] перед ПАТ "Ідея Банк" виникла заборгованість за договором (угодою) від 24.06.2016 року №С01.929.79131 у розмірі 24587,22 грн. яка складається із заборгованості за основним боргом 10462,42 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 14124,80 грн. 19 грудня 2023 року між АТ "Ідея Банк" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптіма Факторинг" (далі ТОВ "Оптіма Факторинг") укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "Оптіма Факторинг", а ТОВ "Оптіма Факторинг" приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ "Ідея Банк" за плату та на умовах, визначених договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступив фактору за вказаним договором, передано в розмірі заборгованості боржників перед АТ "Ідея Банк", та визначено в реєстрі боржників, зокрема і щодо відповідача, що підписаний сторонами зазначеного правочину у паперовому вигляді у день його укладення. У подальшому, 22 грудня 2023 року, між ТОВ "Оптіма Факторинг" і ТОВ "ФК "Профіт Капітал" укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ "Оптіма Факторинг" передало (відступило), а ТОВ "ФК "Профіт Капітал" прийняло права вимоги за договором (угодою) від 24.06.2016 року №С01.929.79131. За таких обставин до ТОВ "ФК "Профіт Капітал", починаючи з 22 грудня 2023 року відповідно до договору факторингу № 22/12-2023, перейшло право вимоги за кредитним договором (угодою) від 24.06.2016 року №С01.929.79131, сторонами якого є ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання передбачені договором (угодою) від 24.06.2016 року №С01.929.79131 не виконав, тому перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 24587,22 грн. з яких: заборгованості за основним боргом 10462,42 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 14124,80 грн. На підставі викладеного ТОВ "ФК "Профіт Капітал" просило стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 24587,22 грн. з яких: заборгованості за основним боргом 10462,42 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 14124,80 грн., а також суму сплаченого судового збору 3028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 7000 грн. Ухвалою суду від 06.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено у такій строк та черговість подання заяв по суті справи. Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк, відзив на позовну заяву не подав. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2016 року між публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено угоду №С01.929.79131 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (надалі договір, угода). Відповідно до п. 2 договору, банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World,терміном дії два роки з моменту її випуску. Згідно п. 3 договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах, а саме: п. п. 3.1, максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. (двісті тисяч гривень); п. п. 3.2, ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 9600,00 грн. (сім тисяч гривень); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 42,00 % річних; розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється тарифами банку. Дата сплати обов`язкового мінімального платежу за кредитною лінією за попередній розрахунковий період до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня, наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду, і закінчується на 30 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду. Про суму коштів, які складають обов`язковий щомісячний платіж, банк щомісячно інформуватиме клієнта за допомогою CMC-повідомлення, що надсилається на абонентський номер клієнта, вказаним ним в заяві на приєднання. Повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та договором, здійснюватимуться згідно умов договору, типового графіку та розрахунку сукупної вартості кредиту, а також тарифів, які розміщені на сайті банку. Підписанням угоди клієнт підтверджує, що ознайомлений з типовим графіком і розрахунком сукупної вартості кредиту (п. 4 договору). Відповідно до п. п. 5.1 угоди, клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Згідно п. п. 5.3 договору, клієнт заявляє та гарантує, що уся інформація, відомості та документи (у тому числі ті, що містяться в даній угоді та кредитній справі клієнта у банку), які повідомлені та надані ним банку з метою одержання кредиту, є достовірними і відповідають дійсності, кредит одержується ним на поточні потреби та не пов`язаний із підприємницькою діяльністю. Банк перед укладенням угоди повідомив відповідачу в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомлений із тарифами банку і згоден з ними. Належний йому примірник оригіналу даної угоди вручено банком при підписанні даної угоди. Умови даної угоди та договору відповідач вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам, а також надає свою згоду на збір, зберігання, використання та поширення через бюро кредитної історії інформації про нього, а також третім особам, у випадку невиконання клієнтом взятих на себе зобов`язань. З наданої позивачем виписки по рахунку відповідача вбачається, що останній користувався кредитними коштами, здійснював часткове погашення за кредитом. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 24 лютого 2017 року №С01.929.79131 станом на 19 грудня 2023 року заборгованість останнього перед кредитором становить 24587,22 грн. з яких: заборгованості за основним боргом 10462,42 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 14124,80 грн. 19 грудня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "Оптіма Факторинг" укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "Оптіма Факторинг", а ТОВ "Оптіма Факторинг" приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ "Ідея Банк" за плату та на умовах, визначених договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ "Ідея Банк", та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. У подальшому, 22 грудня 2023 року, між ТОВ "Оптіма Факторинг" і ТОВ "ФК "Профіт Капітал" був укладений договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ "Оптіма Факторинг" передало (відступило),а ТОВ "ФК "ПрофітКапітал" прийнялоправа вимоги за договором (угодою) від 24 червня 2016 року №С01.929.79131 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. За таких обставин до ТОВ "ФК "Профіт Капітал", починаючи з 22 грудня 2023 року, відповідно до договору факторингу № 12/90 перейшло право вимоги за договором (угодою) від 24 червня 2016 року №С01.929.79131 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, укладеної між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] . Відповідно до друкованого реєстру боржників № 2 ТОВ "ФК "Профіт Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 24587,22 грн. з яких: заборгованості за основним боргом 10462,42 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 14124,80 грн. Відповідно наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 24 лютого 2017 року №С01.929.79131 станом на 19 грудня 2023 року складає 24587,22 грн. з яких: заборгованості за основним боргом 10462,42 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 14124,80 грн. За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦКУкраїни) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Зібраними у справі доказами підтверджено, що угода №С01.929.79131 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за якими позивач заявив вимогу у цій справі, укладена сторонами вказаного правочину у паперовому вигляді з використанням підпису [PERSON] . Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять. Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що угода укладена з дотриманням вимог закону. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Укладаючи угоду №С01.929.79131 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідач повинен був достовірно знати про умови та про наслідки невиконання ним умов цієї угоди, підписавши, він погодився з її умовами та взяв на себе зобов`язання, які передбачені указаним правочином. Відповідно до розрахунку відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "Профіт Капітал" за угодою №С01.929.79131 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки у розмірі 24587,22 грн. з яких: заборгованості за основним боргом 10462,42 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 14124,80 грн. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає (стаття 1077 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги доборжника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (стаття 1078 ЦК України). Судом встановлено, що ТОВ "ФК "Профіт Капітал" у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за угодою №С01.929.79131 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав угоду №С01.929.79131 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача у повному обсязі не повернув, тому ТОВ "ФК "Профіт Капітал" обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості. Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення вказаної угоди та розміру заборгованості за кредитом. Отже, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання угоди, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених ним умовах та не виконання останнім свого обов`язку по своєчасному поверненню кредитних коштів. Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Разом з тим презумпцію правомірності укладених кредитних договорів під час розгляду справи відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Позивач довів, що в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладеного договору факторингу набув право вимоги до відповідача. З досліджених в судовому засіданні доказів та розрахунку заборгованості, який не спростовано належними та допустимими доказами, встановлено, що свої зобов`язання за угодою відповідач не виконав належним чином та має непогашену заборгованість перед позивачем у розмірі 24587,22 грн. з яких: заборгованості за основним боргом 10462,42 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 14124,80 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що стверджується платіжною інструкцією №12974 від 19.09.2024, який у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Згідно з положенням пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат береться до уваги: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За підсумовуючим аналізом наведених правових норм, суд дійшов висновку, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 7000,00 гривень надав: договір про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024, який укладений між ТОВ ФК "Профіт Капітал" та АО "Правовий Курс"; додаткову угоду № 1/1 до Договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024, за якою погодженою сторонами додаткова фіксована винагорода об`єднання за проведення консультації з клієнтом, вивчення документів та підготовка проекту позовної заяви для направлення до суду становить 7000,00 грн.; акт № 1 прийому-передачі реєстру боржників за договором про надання правової допомоги № 02-24 від 01.07.2024; акт № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги, згідно з яким, відповідно до умов п. п. 3.1.1 договору клієнт сплачує на користь об`єднання 7000,00 гривень за проведення консультації з клієнтом, вивчення документів та підготовка проекту позовної заяви для направлення до суду 1 позовної заяви згідно реєстру боржників; наказ (розпорядження) № 02-К від 28.06.2024; платіжну інструкцію в національній валюті від 05.09.2024 № 918 про оплату правової допомоги по акту № 1 від 05.09.2024 по дог. № 02-24 від 01.07.2024. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial