Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуном, заінтересована особа: орган опіки та піклування Вилоцької селищної ради. Вимоги заяви мотивовано тим, що заявник [PERSON] здійснює догляд за своїм вуйком [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом І групи, яка встановлена безтерміново, страждає на психічне захворювання-«Хвороба Дауна» Психічний стан здоров`я [PERSON] не покращується, він потребує сторонньої допомоги. Внаслідок хронічного стійкого психічного розладу він абсолютно не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може себе само обслуговувати, у зв`язку із чим заявник звернувся із заявою до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про підтримання вимог поданої заяви та розгляд справи за її відсутності. Представник зацікавленої особи- орган опіки та піклування Вилоцької селищної ради Берегівського району, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник особи, щодо якої розглядається питання про визнання її недієздатною-адвокат Нечаєв В.В., в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про підтримання вимог поданої заяви. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1 ст.293 ЦПК України). Главою 2 Розділу ІV ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. У відповідності до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] здійснює догляд за своїм вуйком [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом І групи, яка встановлена безтерміново, що підтверджується посвідченням дитини-інваліда, серії [NUMBER] від 17.06.2020 0, виданого УСЗН Виноградівської РДА, страждає на психічне захворювання-«Хвороба Дауна» Психічний стан здоров`я [PERSON] не покращується, він потребує сторонньої допомоги. Внаслідок хронічного стійкого психічного розладу він абсолютно не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може себе само обслуговувати. Як вбачається із Висновку судово-психіатричної експертизи Закарпатської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», за №468 від 07.11.2024 року, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді «Помірної розумової відсталості. Хвороба Дауна», за своїм психічним станом він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Стаття 63 ч.4 ЦК України, визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обовязком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обовязок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобовязаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обовязок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоровя, родинні звязки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обовязки опікуна. Тому, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що звернення заявника є обґрунтованим, обставини, наведені ним, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, є передбачені законом підстави для задоволення заявлених вимог заяви, а відтак такі підлягають задоволенню. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе визнати [PERSON] , [INFO] , -недієздатним та встановити над ним опіку. Строк дії даного рішення суд встановлює тривалістю у два роки з моменту набрання ним законної сили. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. У відповідності до вимог ч.2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved