Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника позивача адвоката Негрея Олександра Михайловича звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. На підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного округу Запорізької області Бесараб А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 285, позивачу на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру зареєстровано 04 березня 2002 року за позивачем у ДКП «Василівське районне бюро технічної інвентаризації» в книзі № 9 за реєстрованим № 14. Позивач, з метою реєстрації права власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 27 серпня 2024 року позивач звернулась до державного реєстратора за реєстраційним номером 62656631. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту цифрової трансляції та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області Салійчук Ілоною Михайлівною від 23 вересня 2024 за № 75168603, у здійсненні реєстрації її права власності було відмовлено з тих підстав, що Василівською районною радою Запорізької області не надано інформацію про підтвердження реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , оскільки архівні справи на паперових носіях, щодо об`єктів нерухомого майна зберігалися в БТІ в м. Василівка Запорізької області знаходиться на тимчасово окупованій території, будівля, в якій знаходилося БТІ зруйнована. Згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , інвентарний номер 6237, реєстраційний номер 14-19 перенос 14-9 [PERSON] має ідеальну частку 1/1 на підставі документа, що підтверджує право власності договір купівлі продажу від 25.01.2002 року. Кількість житлових кімнат 3, загальною площею 70,6 кв.м., житловою 46,6 кв.м., підсобна площа 24,0 кв.м, остання реєстрація поточних змін відбулася 04.03.2002 року. Відповідно до даних Дніпровського МВМ Василівського районного відділу управління МВС України в Запорізькій області від 31 січня 2002 року на аркуші 11 паспорта [NUMBER] , виданого 10 вересня 1997 року Василівським РВ УМВС України в Запорізькій області на ім`я [PERSON] , [INFO] , місцем проживання зазначено [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки № 397707193 від 03 жовтня 2024 рок, по квартирі [ADDRESS] , відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєтрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, відсутні. На підставі вище викладеного, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2024 року у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2024 року у вказаній справі було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Негрей О.М. у судове засідання не з`явилися. До початку судового засідання представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача у судові засідання призначені на 15.11.2024 року, 13.12.2024 та на 14.01.2025 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток адресу зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. Ухвалою суду від 14.01.2025 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.01.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного округу Запорізької області Бесараб А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 285, позивачу на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно з реєстраційним написом, право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] у Василівському районному Бюро технічної інвентаризації Василівської районної ради Запорізької області 04 березня 2002, за реєстровим номером 14. Згідно з технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] , інвентарний номер 6237, реєстраційний номер 14-19 перенос 14-9 [PERSON] має ідеальну частку 1/1 на підставі документа, що підтверджує право власності договір купівлі продажу від 25.01.2002 року. Кількість житлових кімнат 3, загальною площею 70,6 кв.м., житловою 46,6 кв.м., підсобна площа 24,0 кв.м, остання реєстрація поточних змін відбулася 04.03.2002 року. Згідно з Інформаційною довідкою № 397707193\~від 03.10.2024\~р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , відсутні. Згідно з рішенням державного реєстратора Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області Салійчук І.М. від 23.09.2024 № 75168603, щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , відмовлено [PERSON] у реєстрації права власності на вказану квартиру, з тих підстав, що Василівською районною радою Запорізької області не надано інформацію про підтвердження реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , оскільки архівні справи на паперових носіях, щодо об`єктів нерухомого майна зберігалися в БТІ в м. Василівка Запорізької області знаходиться на тимчасово окупованій території, будівля, в якій знаходилося БТІ зруйнована. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою\~статті 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів\~ст. 392 ЦК України\~слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено її право власності на спірну квартиру, проте, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Василівка Запорізької області) на даний час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує її права власності, у зв`язку з чим, заявлені нею позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved