Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , уродженця і жителя м. Львів та доньки, [PERSON] , [INFO] , уроджениці і жительки м. Львова, з батьком [PERSON] ; стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 28.04.2007 відділом актуцивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] . Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 20.10.2023 рішенням Шевченківського районного суду шлюб між ними було розірвано. Які до та після розірвання шлюбу фактично проживають з батьком [PERSON] , що забезпечує їм належний догляд та підтримку. Позивач має самостійний дохід і постійне місце проживання. Спиртними напоями позивач не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина та доньки. Відповідачка не цікавиться здоров`ям, фізичним та ментальним станом дітей, їх розвитком та навчанням. З моменту фактичного припинення шлюбу відповідачка не відвідує ні сина, ні доньку та не проявляє бажання жодного бачитись з ними. Участі у вихованні дітей тривалий час не бере. За таких умов сину та доньці буде краще проживати з позивачем, який тривали час піклується дітьми. У судове засідання представник органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради не з`явився. 15 січня 2025 року на адресу суду ( вх. №981) від представника позивача [PERSON] - адвоката Луки Тараса Миколайовича надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задоволити. Того ж дня, на адресу суду (вх. №966) надійшла заява від відповідачки [PERSON] про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 28 квітня 2007 року Відділом акту цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 20 жовтня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З висновку органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради вбачається: - згідно акту обстеження умов проживання від 21.05.2024 складеного працівниками відділу «Служба у справах дітей» Залізничного району управління "Служба у справах дітей" департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради за адресою місця проживання батька гр. [PERSON] : [ADDRESS] , квартира орендована, в якій створені належні умови для вихованнята розвитку дитини. Малолітня [PERSON] , [INFO] , разом з братом займає окрему кімнату, в якій облаштовано місце для сну та відпочинку. Дівчинка забезпечена одягом, взуттям відповідно до віку та сезону, канцелярським та шкільним приладдям, дитячою літературою. Згідно з актом оцінки потреб сім`ї/особи, складеним 17.05.2024 фахівцями відділу соціальної роботи Залізничного відділення КУ ЗТ "ЛМЦСПР "Джерело", ознаки складних життєвих обставин відсутні, перешкод, які підтверджували б неможливість батька гр. [PERSON] , виконувати свої обов`язки, не виявлено. Відповідно до акту обстеження умов проживання матері [PERSON] від 22.05.2024 за адресою: [ADDRESS] складеного працівниками відділу "Служба у справах дітей" Шевченківського управління "Служба у справах дітей" департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, квартира орендовано, умови проживання належні. Для дітей є місце для сну і відпочинку, навчання. Згідно з актом оцінки потреб сім`ї/особи, складеним 22.05.2024 фахівцями відділу соціальної роботи Шевченківського відділення КУ ЗТ "ЛМЦСПР "Джерело", ознаки складних життєвих обставин відсутні, перешкод, які підтверджували б неможливість матері [PERSON] , виконувати свої обов`язки, не виявлено. Відповідно до характеристики від 20.05.2024 №208 виданої СЗШ №44 ім. Т.Г.Шевченка м. Львова, [PERSON] навчається у школі в 3_Б класі. [PERSON] , батько, цікавиться успіхами дитини, відвідує батьківські збори та здійснює контроль за успішністю та виконання домашніх завдань. Згідно з актом про фактичне продивання особи від 08.12.2023 №11, складеного головою правління ОСББ "Шевченка-19", за адресою: [ADDRESS], проживають без реєстраціїз дозволу власника гр. [PERSON] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки ТОВ "Клініка сімнйної медицини"Біхелсі" від 20.05.2024 лікар [PERSON] , діти: [PERSON] , 2014 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н. приходять на прийом до сімейного лікаря чи у випадку хвороби з`являється з батьком [PERSON] . Гр. [PERSON] , зареєстрований як фізична особа-підприємець. Гр. [PERSON] повідомив, що після розлучення з матір`ю дітей, гр. [PERSON] , малолітня Дочка [PERSON] , [INFO] та неповнолітній син [PERSON] , [INFO] залишились проживати з ним. Він самостійно виховує та утримує дітей, забезпечує їм належний догляд, розвиток, з матір`ю діти спілкуються. Матір - гр. [PERSON] повідомила, що не заперечує щодо проживання дітей разом з батьком. Із наведеного суд дійшов висновку про відсутність між сторонами спору щодо місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Визначення місця проживання дітей з одним з батьків, не впливатиме на їх взаємовідносини з іншим з батьків, оскільки визначення місця проживання дітей з однім із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Згідно з нормами ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що статтею 161 Сімейного кодексу України чітко встановлено можливість ухвалення судом рішення про визначення місця проживання дитини виключно в разі наявності спору між батьками дитини щодо місця її проживання, враховуючи те, що діти проживають разом із позивачем, відсутність спору між батьками дітей щодо їхнього місця проживання, суд приходить до висновку, що вимога [PERSON] щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом із ним є передчасною, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed