Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, проте відповідач на момент звернення із вищевказаною позовною заявою, звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Шлюбні відносини припинили своє фактичне існування. Від даного шлюбу сторони мають дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Вказує, що відповідач вихованням дітей у достатньому об`ємі не займається та не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей. Враховуючи, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на дітей у достатній кількості не надає, достатньої участі в їх утриманні та вихованні не приймає, діти проживають разом із позивачкою та утримувати їх самостійно вона змоги не має, а сума, яку надсилає відповідач є недостатньою, просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 05.11.2024 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. 02.12.2024 року до Першотравневого районного суду м. Чернівці від відповідача надійшов відзив, в обґрунтування якого вказував наступне, що не погоджується із твердженнями позивача, оскільки адресою його фактичного місця проживання є [ADDRESS] , тобто зі слів відповідача, він проживає у одній квартирі із позивачем та дітьми. У зв`язку із вищевказаним, вплив відповідача на виховання дітей та на їх утримання не зменшився. Квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у якій проживає позивач, відповідач та їх діти належить на праві власності [PERSON] , тому як вказує відповідач, позивач не несе витрат по сплаті комунальних послуг, які сплачує відповідач, на підтвердження чого надає квитанції про їх сплату. Також [PERSON] у своєму відзиву вказує, що він не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а розірвання шлюбу із позивачкою ніяк не впливає на обсяг вкладу відповідача у виховання, розвиток та утримання дітей. У зв`язку із чим просить позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з нього на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліментів у розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. 19.12.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказала, що на утримання дітей їй потрібно близько 16 250 грн. на місяць, які вона витрачає на продукти харчування, особисті засоби гігієни, одяг, взуття, ліки тощо та все необхідне для духовного і фізичного розвитку неповнолітніх дітей. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 20.12.2024 року по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У судове засідання учасники справи не з`явилися. До початку розгляду справи по суті представник позивача, подав до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. До початку розгляду справи по суті від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, підтримала відзив та просить позовні вимоги задовольнити частково. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони перебувають шлюбі, який зареєстрований 29 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції (а. с. 5). Під час шлюбу у сторін народились дитина - син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, де батьком дітей в свідоцтвах про народження зазначений відповідач. (а. с. 6-7). Діти проживають разом із позивачкою, даний факт сторони не оспорюють. [PERSON] відвідує Чернівецьку гімназію №9, де мати дитини бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться освітнім процесом сина, забезпечує належний рівень навчання дитини, у цей же час, класний керівник 3-А класу, де навчається [PERSON] з батьком дитини не знайома, відповідач на зв`язок із класним керівником не виходив, цікавість до навчання сина не виявляв, батьківські збори не відвідував, що підтверджується характеристикою учня 3-А класу Чернівецької гімназії № 9. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що його заробітна плата становить 16 000 грн., позивач у відповіді на відзив зазначила, що її заробітна плата становить 14 000 грн. Норми права, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. Спір в даній справі стосується розміру аліментів які підлягають стягненню. Доводи відповідача про те, що позивачка разом із дітьми проживає у квартирі відповідача, та відповідач самостійно сплачує комунальні послуги не приймається до уваги судом при визначенні розміру аліментів які підлягають стягненню. Оплата комунальних послуг не є іншими обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів. За таких обставинах суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача на двох дітей щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню, розмір аліментів необхідно визначати з усіх видів заробітку відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволенні у розмірі 100%. Отже з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір, що сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved