Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства згідно з Державним актом серії Р1 №087433 виданим 10.11.2003р. Горохівської районною державною адміністрацією. На вказане спадкове майно померла [PERSON] 14.11.2008р. склала заповіт, який було посвідчено секретарем Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області. Згідно з даним заповітом вищезазначений Державний акт, а також грошові заощадження [PERSON] заповіла своєму внуку [PERSON] (позивачу). Крім того, до складу спадкового майна також увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Позивач вказує, що є єдиним спадкоємцем після смерті баби за законом та за заповітом, інші спадкоємці відсутні. Також вказує, що з метою реалізації спадкових прав та отримання свідоцтва на спадщину за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Волошина С.В. Однак, останній своєю постановою від 21.08.2024р. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю у зв`язку з пропуском мною шестимісячного строку для прийняття спадщини. Прийняти своєчасно спадщину не встиг, так як проживав окремо від [PERSON] , а також через введення в Україні воєнного стану. Про існування правовстановлюючих документів, а також заповіту стало відомо нещодавно, що і фактично стало причиною несвоєчасного звернення з заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з цим позивач просить визначити додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 06 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 06 листопада 2024 року за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина С.А. витяги зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , а також заповітів, посвідчених від її імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця належним чином завіреної її копії. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у письмовому клопотанні від 09.12.2024р. просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач Мар`янівська селищна рада Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подала, клопотання про відкладення розгляду справи не заявила. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у клопотанні, яке надійшло до суду 09.12.2024р. просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч.1 ст.223\~ЦПК України неявка в судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , місце смерті: місто Буськ, Буський район, Львівської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 27 липня 2021 року Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 13). Довідкою виконавчого комітету Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області від 21 серпня 2024 року №400 стверджується, що згідно з записом з по господарської книги №2 за 2021 рік значиться житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] за [PERSON] . Спадкодавиця [PERSON] до дня смерті [INFO] проживала в спадковому будинку одна. Чоловік спадкодавці [PERSON] помер [INFO] . Єдиний син спадкодавиці [PERSON] помер [INFO] . Заповіт [PERSON] не змінено і не скасовано. Спадкоємцями за законом є внук [PERSON] , 1982 р.н. та внука [PERSON] , 1984 р.н.. Спадкоємець [PERSON] вступив у володіння спадковим майном до шести місяців шляхом догляду за житловим приміщенням, обробітком городу (а.с. 25). Чоловік спадкодавиці [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшло спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 4,26 гектарів для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Бранівської сільської ради згідно Державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю серії Р1 №087433 від 10.11.2003р., виданого на підставі розпорядження Горохівської районної державної адміністрації від 29.08.2003р. №265. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №210 (а.с.23). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №73201113 від 17.11.2016р., що 17.11.2016р. за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 0720880400:00:001:0313 площею 1,887 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1087027607208) (а.с.21). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №73221436 від 17.11.2016р., що 17.11.2016р. за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 0720880400:00:001:0307 площею 1,8408 га цільовим призначенням для для ведення особистого селянського господарства, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1087214807208) (а.с.22). Виконавчим комітетом Бранівської сільської ради, на підставі рішення виконавчого комітету №8 від 23.02.2009р. [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 10.04.2009р., а саме на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22947558 від 05.06.2009р., згідно якого [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.16, 17). Крім того, надано Витяг з по господарської книги №2 за 2021 рік Мар`янівської селищної ради Луцького району, по особовому рахунку № [NUMBER] , що будинок з надвірними будівлями і спорудами належить [PERSON] і знаходиться в [ADDRESS] (а.с.20). Згідно заповіту\~від 14\~листопада 2008\~року,\~ [PERSON] на\~випадок своєї\~смерті зробила\~таке розпорядження:\~Державний акт\~на право\~приватної власності\~на землю серії Р1 №087433, грошові заощадження, які знаходяться в Горохівському відділенні Ощадного банку №6304 по рахунку № [NUMBER] заповіла своєму внукові [PERSON] , [INFO] , що проживає в [ADDRESS] . Даний заповіт посвідчений 14 листопада 2008 року секретарем Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області Павлік Євгенією Сергіївною, зареєстрований в реєстрі за №708 (а.с.27). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №7941379 стверджується, що заповіт чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №708. Із дослідженої копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Буським РВ УМВС України у Львівській області 22 квітня 1999 року, позивач народився [INFO] в місті Львів, місцем проживання останнього є [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 7-9). Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , позивач звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина Сергія Анатолійовича з метою оформлення спадкових прав. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 серпня 2024 року №92/02-31, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошин С.А. відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю. У постанові приватний нотаріус запропонував громадянину [PERSON] звернутися до суду для продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, або подати інші докази, які свідчать про прийняття спадщини (а.с.28). З відповіді приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина С.А. від 04 грудня 2024 року №01-16/133 вбачається, що спадкова справа після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена за №145/2024. Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №78084567 вбачається, що зареєстровано спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 72873700 (а.с. 15). Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадково реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79413717 від 04 грудня 2024 року, після померлої [PERSON] за заявою позивача [PERSON] заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 72873700. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 21 серпня 2024 року [PERSON] подав заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Павлік Є.С., секретарем Бранівської сільської ради Горохівського району, Волинської області 14 листопада 2008 року, зареєстрованим в реєстрі за №708 на земельну ділянку площею 4,26 гектарів для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Бранівської сільської ради згідно Державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю серії Р1 №087433 від 10.11.2003р., виданого на підставі розпорядження Горохівської районної державної адміністрації від 29.08.2003р. №265. Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 14 листопада 2008 року секретарем Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області Павлік Євгенією Сергіївною, зареєстрований в реєстрі за №708 Інших спадкоємців, які претендують на зазначене у заповіті спадкове майно після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, дослідивши усі надані суду докази окремо та у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимога про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставною і підлягає задоволенню. Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст.\~1216\~Цивільного\~кодексу\~України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217\~ЦК\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.3 ст.1223\~ЦК\~України право\~на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1 та 2 статті 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк та не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] у зв`язку з фактичним вступом в управління спадковим майном. Крім того, позивач прийняти своєчасно спадщину не встиг, так як проживав окремо, а також через введення в Україні воєнного стану. Про існування правовстановлюючих документів, а також заповіту стало відомо нещодавно, що і фактично стало причиною несвоєчасного звернення з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мав поважну причину в несвоєчасному поданні заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд враховує, що визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 3, 1216-1218, 1220-1223, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved