Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 15 жовтня 2020 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 119. У їхньому шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім та проживає з нею. Спільне життя з відповідачем, у них не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та сімейні відносини, через що між ними постійно виникали сварки, стали напружені стосунки, що призвели до остаточного охолодження їхніх почуттів, втрати один до одного поваги та любові. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Після розірвання шлюбу залишає своє дівоче прізвище « [PERSON] ». Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 грудня 2024 року вказана позовна заява (справа № 438/2194/24) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В. Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 438/2194/24. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 2 січня 2025 року. У судове засідання позивач, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, до матеріалів справи долучена заява від 26 грудня 2024 року в якій просила розгляд справи проводити без її участі та вказала, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався, 31 грудня 2024 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи положення частини першої статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями частин 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 15 жовтня 2020 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 119 (а.с.5). Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, примирення між сторонами на переконання позивача є неможливим, та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимогі підлягають задоволенню. Згідно із частиною 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, позивачу з державного бюджету, підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, що складає 605,60 гривень. При цьому, з урахуванням вимог частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню решта частина судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Outcome: approved