Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , за №2699 від 27.11.2020, вчиненого Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), відомості про те, що батьком дитини є [PERSON] , [INFO] , громадянин Республіки Ангола, закордонний паспорт Республіки Ангола номер [NUMBER] , дата видачі 04.01.2021, терміном дії до 04.01.2031, орган видачі - Служба у справах міграції та іноземців Луанди ; посвідка на постійне проживання в Україні номер [NUMBER] , дата видачі - 30.09.2024, терміном дії до 30.09.2034, орган видачі - 8011, запис номер 19890327-10451; місце проживання в Україні: [ADDRESS] ; зобов`язати Житомирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) внести зміни до актового запиту №2699 від 27.11.2020. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] . В період шлюбу з позивачем, відповідач народила сина, якого назвала [PERSON] , від чоловіка, з яким не знаходилася у шлюбі. В період зачаття, вагітності та пологів відповідача, позивач знаходився за кордоном. В графі батько зазначено « [PERSON] », а в графі мати - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії та номер [NUMBER] від 27.11.2020, актовий запис №2699, виданим Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Позивач стверджує, що під час останньої зустрічі з відповідачем, вони дійшли усної згоди про необхідність виключення відомостей про батька із свідоцтва про народження дитини, оскільки позивач не є його біологічним батьком, сторони не сумніваються у відсутності кровної спорідненості між позивачем та дитиною відповідача. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 04.12.2024 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позову, у якій відповідач вказує, що заявлені вимоги повністю визнає та не заперечує проти задоволення позову. Інших заяв по суті справи до суду не надійшло. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, від представника позивача - адвоката Приходька А.А. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до змісту якої позивач позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, у заяві від 04.12.2024 розгляд справи просить проводити без її участі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, від начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Д. Мороз до суду надійшла заява, у якій представник відділу просить розгляд справи проводити без їх участі та вирішити спір відповідно до чинного законодавства. Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стосовно складення повного тексту рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, суд бере до уваги висновки щодо визначення дати ухвалення судового рішення Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, наведені у відповідній постанові Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21). Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 26.02.2020 Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №190 (а.с. 12). [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 27.11.2020 Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №2699 (а.с. 11). Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (ч. 1 ст. 122 СК України). Статтею 133 СК України визначено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Положеннями статті 136 СК України встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з частиною 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За частиною 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідача [PERSON] позов визнала, про що зазначено нею у поданій до суду заяві про визнання позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позову, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, отже мати дитини не заперечує відсутність кровного споріднення між [PERSON] , який записаний батьком, і дитиною [PERSON] , [INFO] , позовна заява позивача про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини підлягає задоволенню. Щодо вимоги позову про зобов`язання Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) внести зміни до актового запиту №2699 від 27.11.2020, суд зазначає, що відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 за №96/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Таким чином, відповідне рішення суду є підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану, що передбачене приписами чинного законодавства, та вирішення цього питання не потребує постановлення судового рішення, отже у зазначеній частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 605,60 грн. Щодо судового збору в іншій частині (50%, 605,60 грн), судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Outcome: partial