Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги позову обґрунтовані тим, що АТ «Універсал банк» запустив новий проект монобанк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки монобанк. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monoank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту монобанк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку, при цьому за рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Відповідач [PERSON] 28.07.2018 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 60 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, при цьому відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Позивач зазначає, що загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за Договором станом на 11.07.2024 становить 54 792,90 грн., який складається: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 54 792,90 грн.; заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн., тому банк вимушений звернутись до суду та просить стягнути із відповідача в примусовому порядку заборгованість в сумі 54 792,90 грн. та судовий збір. 01 жовтня 2024 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 10 грудня 2024 року від представника відповідача - адвоката Андрія Бабія до суду надійшов відзив, у відповідності до якого зазначає, що позивачем не надано належних доказів надання коштів у кредит, зокрема зауважує, що відповідачем у відповідності до розрахунку сплачено 451 983,40 грн., а отже у 7,5 разів більшої від суми наданого кредиту. Відповідач заперечує факт укладення кредитного договору, належного ознайомлення з умовами договору, а також заперечує досягнення із банком угоди щодо істотних умов договору споживчого кредиту, зокрема щодо строку, відсотків, суми наданих кредитних коштів. Вказує на те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме витяг з тарифів та витяг з умов зрозумілі відповідачці, і остання ознайомилась і погодилась з ними, а також те, що на момент отримання кредитних коштів містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та сплати неустойки. При цьому, відповідач не заперечує сплату коштів у розмірі 451 983,40 грн. за договором № б/н від 28.07.2018 всупереч тому, що сплата відсотків за договором між сторонами не була узгоджена в момент укладання договору та не була передбачена в заяві-анкеті при підписанні відповідачем. При цьому відповідач заперечує факт визнання укладення договору та сплати коштів на його виконання, а лише підтверджує та констатує здійснення переплати, а отже просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Від позивача 12 грудня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, згідно з якою вказує на те, що пунктом 3 Анкети-заяви відповідач підтвердив, що підписанням цього договору він підтверджує, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. Окрім того, у вказаному пункті відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Позивач вказує на те, що всі перелічені вище документи разом становлять укладений між позивачем та відповідачем договір, який містить всі істотні умови договору, в тому числі умови про процентну ставку, пеню, штрафи, умови та строк повернення кредиту згідно зі статтею 12 Закону України «Про споживче кредитування». Також вказує на те, що відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватись для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Також позивач зазначає про те, що використання кредитних коштів підтверджується випискою, а відтак боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг у додатку «monobank», бо інакше відповідач не мав би взагалі технічної можливості користуватись зазначеним додатком. Позивач зауважує, що з деталізованої виписки про рух коштів по картці вбачається, що відповідачем було оформлено 2 заяви на послуги «Покупка частинами» на загальну суму 10 398,90 грн. Також відповідачем оформлено 4 заяви на послуги «Розстрочка» на загальну суму 38 795 грн. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень картки на суму 479 419,85 грн., та зроблено витрат по картці на суму 534 212,75 грн., отже сума коштів (різниця), яка не повернута позивачу становить 54 792,90 грн. З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін за приписами статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають з кредитного договору, а отже позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 28.07.2018 відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача із анкетою-заявою, а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 60 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалась виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом в розмірі 6,2 % на місяць на суму простроченої заборгованості. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 11.07.2024 становить 54 792,90 грн. (загальний залишок заборгованості за наданим кредитом). Позивачем виконані умови договору, а саме відповідачу надались кредитні кошти, у свою чергу позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно з договором. Відповідачем у поданому до суду відзив на позовну заяву, у відповідності до якого заперечує факт визнання укладення договору та сплати коштів на його виконання, а лише підтверджує та констатує здійснення переплати. Проте, всупереч викладеному у відзиві, відповідач не спростував факту укладення кредитного договору, не надав доказів сплати заборгованості та не надав власний розрахунок заборгованості. При цьому матеріали справи, зокрема деталізована виписка про рух коштів по картці від 09.12.2024 спростовують доводи відповідача з приводу невизнання укладення кредитного договору, при цьому інших доказів в противагу викладеному в позовній заяві відповідачем суду не надано. Також варто зауважити, що відповідачем не надано доказів, які б спростували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором. Відповідачем підписано Анкету-заяву від 28.07.2018, пунктом 3 якої відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку, що вимоги позову про стягнення з відповідача заборгованості за договором в розмірі 54 792,90 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved