Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

13.11.2024 року через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Пінг-Понг» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 101155972 від 31 березня 2021 року в розмірі 34400 грн., а також судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та правнича допомогу 6000 грн. Позов обґрунтовується тим, що 31 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі\~ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101155972, за умовами якого відповідач отримала у борг грошові кошти в розмірі 8000 грн., які зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ними. ТОВ «Мілоан» зобов`язання за цим договором виконало, надало відповідачу кредит в обумовленому розмірі. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала, кредит не повернула, проценти не сплатила. На підставі договору про відступлення прав вимог від 08 липня 2021 року № 04Т право вимоги за вказаним договором про споживчий кредит перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс»), а на підставі договору факторингу від 24 січня 2022 року № 1/15 таке право перейшло до позивача. На момент переходу права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Пінг-понг» заборгованість відповідача склала 34400 грн., з яких: 8000 грн. тіла кредиту; 26400 грн. відсотків. Оскільки відповідач заборгованість за кредитним договором від 31 березня 2021 року № 101155972 не погасила і право вимоги за ним перейшло до ТОВ «ФК «Пінг-понг», позивачем заявлено вказаний позов до суду. Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09.12.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та жодних заперечень щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надсилала, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти чого у поданій заяві не заперечив представник позивача. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст.\~247\~ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Нормою п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1ст. 205 ЦК). Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом статей 626-628 ЦК слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1056-1 ЦК процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі\~Закон). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Приписами ч. 3 ст. 11 Закону визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З копії договору про споживчий кредит № 101155972 вбачається, що 31 березня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в розмірі 8000 грн. (п. 1.2) на строк 30 днів (п. 1.3), а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти і сплатити проценти за користування ними (п. 1.1). Термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 30.04.2021 (п.1.4). Проценти за користування кредитом: 2400 грн., які нараховуються за ставкою 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредитування (п. 1.5.2). Водночас, згідно з п. 1.6 стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6). У п. 2.3.1 сторони погодили, що продовження строку кредитування, зазначеного в п. 1.3 договору, може відбуватися на пільгових або стандартних (базових) умовах. Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством. Для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 цих Правил, у тому числі, сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (п. 2.3.1.1). Відповідно до п. 2.3.1.2 позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке продовження відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. договору. Реквізити договору містять інформацію про його підписання відповідачем електронним підписом та достатні дані щодо особи [PERSON] , зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, номер мобільного телефону. Копією платіжного доручення від 31 березня 2021 року № 26380190 підтверджено надання ТОВ «Мілоан» відповідачу [PERSON] кредиту в розмірі 8000 грн. за договором № 101155972. Згідно з представленим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] задоговором № 101155972 становить: 8000 грн. тіла кредиту і 264000 грн. процентів. Проценти за період з 01 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року включно нараховано за процентною ставкою, передбаченою п. 1.5.2 договору, а з 01 травня 2021 року по 29 червня 2021 року включно за процентною ставкою, передбаченою п. 1.6 договору. З копій договору відступлення прав вимог від 08 липня 2021 року № 04Т та витягу з додатку до цього договору, укладених між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс», слідує, що ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс», в тому числі, і право вимоги до [PERSON] за договором № 101155972. З копій договору факторингу від 24 січня 2022 року № 1/15 та витягу з додатку до цього договору, укладених між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-понг», вбачається, що ТОВ «Діджи Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Пінг-понг» право вимоги до [PERSON] за договором № 101155972. Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦКдо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи, щоТОВ «Мілоан» і [PERSON] узгодили істотні умови договору про споживчий кредит від 31 березня 2021 року № 101155972 (суму кредиту, дату його видачі, порядок нарахування та сплати процентів, строк кредитування та умови його продовження) і відповідач погодився на отримання у кредит коштів саме на таких умовах, однак порушив їх, кредит не повернув, проценти не сплатив, і право вимоги за ним перейшло до ТОВ «ФК «Пінг-Понг», а відтак суд вбачає підстави для стягнення із відповідача в користь позивача заборгованості за цим договором: 8000 грн. тіла кредиту і 264000 грн. процентів, згідно з поданим позивачем розрахунком, який відповідачем не оспорений. Відповідно дост.141 ЦПКсудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується вимоги про стягнення 6000 грн витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, то судом встановлено наступне. Згідно із ч.1, п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів. Окрім того, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо така допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами. Позивачем надано суду копію Договору № 43657029 від 07 серпня 2024 року про надання правової допомоги; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання правової допомоги №822 від 02.01.2024 року та Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., з якого вбачаються види юридичних послуг, наданих позивачу, та їх вартість, а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій -\~2250 грн, складання позовної заяви - 3000 грн, формування додатків до позовної заяви на суму 750 грн., разом на суму 6000 грн., платіжна інструкція № 583 від 30.10.2024 року на суму 6000 грн за надання правової допомоги за договором від 07 серпня 2024 року № 43657029. Відповідно до ч.5, 6 ст.137ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та не доводив їх неспівмірність. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розмір таких витрат є співмірним із складністю справи, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу є підставною та підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Outcome: approved