Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

[PERSON] вернулася до суду з позовом до комунального закладу «Новоолександрівський ліцей Вовчанської міської ради Чугуївського району Харківської області» про визнання незаконним та скасування наказу від 25 липня 2022 року №10-к, виданого адміністрацією вказаного комунального закладу, про звільнення її з із займаної посади вчителя початкових класів, та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалою суду від 02.05.2024 позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. 04.06.2024\~позивачкою було\~надіслано до\~суду уточнену\~позовну заяву.\~Як зазначає\~позивачка [PERSON] ,\~вона працює\~в комунальному\~закладі «Новоолександрівський\~ліцей Вовчанської\~міської ради\~Чугуївського району\~Харківської області»\~на посаді\~вчителя початкових\~класів. Влітку\~2022\~року с.\~Новоолександрівка знаходилося\~під окупацією\~російської федерації,\~окупаційна адміністрація\~примушувала співробітників\~ліцею впроваджувати\~у свою\~роботу стандарти\~освіти російської\~федерації,\~у відповідь\~на її\~відмову адміністрація\~здійснювала на\~неї психологічний\~тиск,\~вдавалася до\~примусу та\~погроз,\~а 25.07.2022\~року її\~примусили написати\~заяву за\~власним бажанням,\~на підставі\~якої наказом\~від 25.07.2022\~року №\~10-к\~її було\~звільнено.\~Водночас,\~як вона\~зазначає,\~вказана заява\~жодним чином\~не відповідала\~її бажанню\~та була\~написана під\~примусом,\~посилаючись на\~звернення до\~Харківської обласної\~організації Профспілки\~працівників освіти\~і науки\~України.\~Позивачка,\~також,\~просить стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 78040,00, за період з серпня по грудень 2022 року, згідно зроблених нею розрахунків її середнього заробітку, відповідно до довідки про заробітну плату за період 20 місяців, виданої відділом освіти Вовчанської міської ради Харківської області. 26.06.2024\~до суду\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву від\~директора КЗ\~«Новоолександрівський ліцей\~Вовчанської міської\~ради Чугуївського\~району Харківської\~області» Кузуб\~Тетяни,\~в якій\~представник відповідача\~зазначила,\~що з 22.08.1994 по 12.08.2022 [PERSON] працювала на посаді вчителя початкових класів в комунальному закладі «Новоолександрівський ліцей Вовчанської міської ради Чугуївського рай Харківської області». Територія, на якій розташований навчальний заклад була окупована з 24.02.2022 по 11.09.2022. Протягом періоду окупації, з боку окупаційної влади здійснювався тиск на педагогічний колектив закладу, з метою схилити усіх працівників до співпраці. Головною метою в умовах воєнного стану було збереження життя здоров`я, тому позивачкою [PERSON] було прийнято рішення про припинення трудових відносин. Враховуючи небажання [PERSON] , як і інших працівників закладу співпрацювати з окупаційною владою, нею була власноруч написана заява, на підставі якої її було звільнено за власним бажанням, видано наказ про звільнення від 25.07.2022 та внесений відповідний запис до трудової книжки. Наказ про звільнення за власним бажанням від 25.07.2022 № 10-к було видано на бланку закладу освіти, а також засвідчено підписом, керівника закладу та печаткою закладу, як і запис до трудової книжки), а отже, твердження позивачки про те, що наказ був виданий окупаційною владою необґрунтований. Також у відзиві на позовну заяву наголошено, що з боку окупаційної влади чинився тиск на усіх працівників закладу освіти з метою схилити їх до співпраці та вести навчання за їхньою програмою. Сторони у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Як зазначено у записі №3 у Трудовій книжці Серії [NUMBER] [PERSON] з 22.08.1994 була прийнята на посаду вчителя початкових класів до комунального закладу «Новоолександрівський ліцей Вовчанської міської ради Чугуївського району Харківської області» згідно наказу № 165-к від 22.08.1994 року. У записі № 8 вказаної Трудової книжки зазначено, що [PERSON] звільнена із займаної посади за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, згідно наказу № 10-к від 25.07.2022. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року,\~в Україні\~введено воєнний\~стан,\~який діє\~на теперішній\~час. Територія, на якій розташований навчальний заклад була окупована з 24.02.2022 по 11.09.2022. Згідно листа - звернення директора КЗ «Новоолександрівський ліцей Вовчанської міської ради Чугуївського району Харківської області» Кузуб Тетяни до Харківської обласної організації Профспілки працівників освіти і науки України, у якому зазначено, що колектив закладу освіти знаходився на тимчасово окупованій території, та не бажав співпрацювати з окупантами, підкорятися окупаційній владі, яка погрожувала працівникам освітнього закладу фізичною розправою та чинила на колектив психологічний тиск з метою схилити до співпраці. Серед доданих до листа звернення, списків працівників, які вимушено звільнились з КЗ «Новоолександрівський ліцей Вовчанської міської ради Чугуївського району Харківської області» у серпні 2022 року наявна також і позивачка по справі. Стаття 43\~Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до статті 64\~Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. 15 березня 2022 року прийнято Закон України\~«Про організацію\~трудових відносин\~в умовах\~воєнного стану» (далі - Закон № 2136-ІХ), яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності. Відповідно ст. 4 Закону України зв`язку з веденням бойових дій у районах, в яких розташоване підприємство, установа, організація, та існування загрози для життя і здоров`я працівника він може розірвати трудовий договір за власною ініціативою у строк, зазначений у його заяві (крім випадків примусового залучення до суспільно корисних робіт в умовах воєнного стану, залучення до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури). Враховуючи небажання [PERSON] , співпрацювати з окупаційною владою, нею було власноруч написана заява і звільнення за власним бажанням на підставі якої було видано наказ про звільнення від 25.07.2022 та внесений відповідний запис до трудової книжки. Волевиявлення позивача на звільнення не відповідало її внутрішній волі. Територія Вовчанської громади була окупована з першого дня початку війни, а саме з 24.02.2024 і включно по дату звільнення [PERSON] , держава не мала можливості забезпечити дотримання зазначених прав та гарантій працівників, які проживали та працювали на окупованих територіях, у повному обсязі. Частинами першою та другою Закону\~№ 2136-ІХ встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». У ст. 15 зазначеного Закону України відшкодування працівникам та роботодавцям пов`язаних із трудовими відносинами грошових сум, втрачених внаслідок збройної агресії проти України, здійснюється за рахунок коштів держави-агресора, а також коштів, отриманих з/від відповідних фондів на відновлення України, у тому числі міжнародних, міжнародної технічної та/або поворотної чи безповоротної фінансової допомоги, інших джерел, передбачених законодавством. Тобто, вимога позивача щодо стягнення з відповідача виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 78040,00 грн. за період з серпня по грудень 2022 року є необґрунтованою. Згідно із частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша третя статті 89 ЦПК України).

Outcome: partial