Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. У вересні 2024 року ПрАТ «СК «Уніка» звернулось до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 9 листопада 2023 року о 16 годині 10 хвилин по вул. Добрий шлях в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Master», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Toyota RAV 4», номерний знак [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди застрахований у ПрАТ «СК «Уніка» автомобіль марки «Toyota RAV 4», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вартість матеріального збитку автомобіля марки «Toyota RAV 4», номерний знак [NUMBER] , склала 48630 гривень 16 копійок. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Renault Master», номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «УСГ», яке здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок позивача в розмірі 37393 гривень 7 копійок. Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням склала 11237 гривень 9 копійок. До ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги на отримання від винної особи - відповідача, компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки «Toyota RAV 4», номерний знак [NUMBER] . Тому ПрАТ «СК «Уніка» просить суд стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 11237 гривень 9 копійок. 2. Процесуальні дії у справі. Ставлення учасників до цивільного процесу. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 вересня 2024 року (а.с.31) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ПрАТ «СК «Уніка», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 8 жовтня 2024 року (а.с.37) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоколу судового засідання від 27 грудня 2024 року (а.с.63), був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності сторін. Представник позивача Сечко С.В. не з`явився у судове засідання та подав клопотання (а.с.56-59), в якому просить розглянути справу в його відсутності. [PERSON] також не з`явився у судове засідання та не подав відзив на пред`явлений позов. Відповідач у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується судовою кореспонденцією, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.39, 47, 55). Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 19 вересня 2023 року ПрАТ «СК «Уніка»уклав з [PERSON] договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №030106/4605/0000477 (а.с.5), предметом якого став автомобіль марки «Toyota RAV 4», номерний знак [NUMBER] . Зі змісту постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року (а.с.61-62) вбачається, що 9 листопада 2023 року о 16 годині 10 хвилин по вул. Добрий шлях в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Master», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Toyota RAV 4», номерний знак [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Toyota RAV 4», номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію автотранспортного засобу [NUMBER] (а.с.13) власником автомобіля марки «Toyota RAV 4», номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] . Зі змісту роздруківки з офіційного веб-сайту МТСБУ (а.с.22) вбачається, що станом на день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «УСГ». Спірні правовідносини є комплексними та регулюються главою 67 «Страхування» та главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно з ч.2, ч.5 ст.1187 ЦК України шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року в справі №755/9320/15 згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Зі змісту постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року (а.с.61-62) вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON] , який своїми діями порушив вимоги п.10.9 ПДР України, тому відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На підставі ч.6 ст.82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. 9 листопада 2023 року власник вказаного автомобіля [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с.14). 10 листопада 2023 року було оглянуто автомобіль марки «Toyota RAV 4», номерний знак [NUMBER] , про що складено протокол огляду транспортного засобу (а.с.15). Вартість матеріального збитку автомобіля марки «Toyota RAV 4», номерний знак [NUMBER] , склала 48630 гривень 16 копійок. Ця обставина підтверджується страховим актом №14465855672 від 12 січня 2024 року (а.с.19). На підставі цього акту позивач перерахував на рахунок [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 37517 гривень 16 копійок, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.20), а також здійснено утримання в розмірі 11113 гривень 00 копійок. На підставі ч.1 ст.1191 ЦК України у позивача, як особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, виникло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] , винної особи, у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Зі змісту платіжного доручення №101094 від 21 грудня 2023 року (а.с.23) вбачається, що ПрАТ «СК «УСГ» сплатило ПрАТ «СК «Уніка» страхове відшкодування лише частково, а саме в розмірі 37393 гривень 7 копійок. Ці обставини свідчать про те, що розмір страхового відшкодування, яке залишилось несплаченим позивачу, становить 11237 гривень 9 копійок (48630,16 - 37393,07). Вказане страхове відшкодування підлягає стягненню з [PERSON] , як особи, винної у спричиненні майнової шкоди автомобілю марки «Toyota RAV 4», номерний знак [NUMBER] . В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно сплатив позивачу суму сплаченого страхового відшкодування. З огляду на це суд висновує про те, що з відповідача на користь ПрАТ «СК «Уніка» належить стягнути суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 11237 гривень 9 копійок. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції №005102 від 20 червня 2024 року (а.с.3) вбачається, що при пред`явленні позову до суду ПрАТ «СК «Уніка» сплатило судовий збір у розмірі 3028 гривень 00 копійок. Пред`явлений позов задоволено в повному обсязі. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 3028 гривень 00 копійок.

Outcome: approved