Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 6883630 від 21.07.2023 у розмірі 11\~700,00 грн., сума процентів за користування кредитом у розмірі 20\~954,70 грн., нараховані проценти за 49 календарних днів у розмірі 11\~408,67 грн., а також сплаченої суми судового збору в сумі 2\~422,40 грн. і витрат на правову допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що 21.07.2023\~між ТОВ\~«Авентус Україна»\~та відповідачем,\~за допомогою\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи укладено\~електронний договір\~№6883630\~про надання\~споживчого кредиту.\~Загальний розмір\~кредиту складав\~11\~700,00\~грн.,\~строк кредитування\~360\~днів,\~періодичність платежів\~зі сплати\~процентів \~кожні 30\~днів,\~дата останнього\~платежу по\~кредиту 15.07.2024,\~з процентною\~ставкою 1,99%\~в день. ТОВ «Авентус Україна» зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит у розмірі 11 700,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до п.1.5 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27-05/24-Ф, відповідно до якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідача не сплачена і складає 11\~700,00 грн., сума процентів за користування кредитом у розмірі 20\~954,70 грн., нараховані проценти за 49 календарних днів у розмірі 11\~408,67 грн. Відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Витребувано у АТ КБ "ПриватБанк" (вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094): інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також підтвердження факту зарахування коштів 21.07.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", у сумі 11\~700,00 грн. від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 41078230).. 31 жовтня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого повідомила, що розрахунку заборгованості за договором № 6883630, боржником якого є [PERSON] вбачається, що в боржника перед ТОВ "Авентус Україна" виникло зобов`язання по сплаті 11 700,00 грн., тіла кредиту та відсотків у розмірі 20 954,70 грн. нарахованих за стандартною ставкою за період з 21.07.2023 по 19.10.2023. За інші періоди ТОВ "Авентус Україна" відсотки відповідачу не нараховувало та, відповідно, станом на 27.05.2024, коли між ТОВ "Авентус Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу N 27.05/24-Ф, право вимоги на стягнення таких відсотків не виникало. Отже, ТОВ "Фінансова компанія «Фінтраст Україна» як новий кредитор набуває право вимоги до позичальника у зобов`язанні в обсязі і на умовах що існувало на момент переходу прав від ТОВ "Авентус Україна", а, оскільки, право вимоги зі сплати відсотків у розмірі 11 408,67 грн. за договором факторингу до позивача не перейшло, підстави для стягнення їх на користь позивача відсутні. Крім того, зазначила, що позивачем через партнера ТОВ «Пейтек Україна» з яким було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №160222-1 від 16.02.2022, було видано відповідачу кошти на картковий рахунок за номером картки [NUMBER] . Позивачем також не надано до позовної заяви доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Пейтек Україна» та ТОВ «Авентус Україна», яке здійснило переказ коштів на рахунок відповідача від імені позивача, а саме договору №160222-1 від 16.02.2022. В матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно договору. Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданих відповідачеві кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів не є можливим. Розрахунок заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. У матеріалах\~справи міститься\~посилання на\~такі загальні\~умови на\~веб-ресурсах\~кредиторів.\~Разом з\~тим,\~розпорядником інформації\~на таких\~веб-сайтах\~є безпосередньо\~первинні кредитори,\~які мають\~права адміністратора\~сайту та\~можливість у\~будь-який\~час,\~в односторонньому\~порядку,\~вносити зміни\~в такі\~умови надання\~кредитів населенню.\~Саме тому\~такі не\~підтверджують,\~що позичальник\~ознайомився в\~момент укладення\~кредитного договору\~саме з\~тими,\~а не\~іншими умовами.\~Вказане узгоджується\~з правовим\~висновком Великої\~Палати Верховного\~Суду,\~викладеним в\~постанові від\~03.07.2019\~у справі\~№ 342/180/17.\~Тобто,\~стверджуючи про\~факт надання\~відповідачу кредиту\~шляхом їх\~перерахування за\~реквізитами платіжної\~картки,\~які надані\~відповідачем первісним\~кредиторам,\~позивач не\~надав до\~суду жодного\~належного доказу,\~яким би\~підтвердив викладені\~обставини.\~За таких\~умов в\~позові не\~було доведено\~факту видачі\~відповідачу кредитних\~коштів у\~заявленому Позивачем\~розмірі,\~а також\~відповідно і\~користування ними,\~тому відсутні\~підстави для\~їх стягнення. Таким чином,\~за наявними\~розрахунками позивача\~без первинних\~документів неможливо\~перевірити зазначену\~позивачем суму\~заборгованості,\~як і\~неможливо перевірити\~сам факт\~надання кредитних\~коштів позичальникові\~у відповідному\~розмірі. Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданих відповідачеві кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів не є можливим. Також, просила зменшити витрати на правову допомогу. У задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 01 листопада 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої повідомлено, що кредитний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідач, оформлюючи кредитний договір, заходить на веб-сайт ТОВ «Авентус Україна», реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст кредитного договору та має змогу ознайомитись із правилами, паспортом споживчого кредиту, інформацією, ліцензією тощо. Переказ коштів здійснено шляхом перерахування на банківську карту № [NUMBER] , яку відповідач вказала особисто в заяві на отримання кредиту. Сума заборгованості за договором розраховано у відповідності до карти обліку договору від ТОВ «Авентус Україна». Як первісний кредитор, ТОВ «Авентус Україна» здійснив розрахунок відповідно до умов договору. Укладаючи Кредитний\~договір,\~сторони,\~передбачили нарахування\~процентів на\~наступних умовах:\~1.5.1.Стандартна\~процентна ставка\~становить 1,99%\~в день\~та застосовується\~у межах\~строку кредиту,\~вказаного в\~п.1.4\~цього Договору.\~20.08.2023\~відповідач не\~здійснив оплату\~процентів згідно\~графіку платежу\~та не\~повернув тіло\~кредиту. Позивачем нараховано проценти за 49 календарних днів (27.05.2024 - 14.07.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 11\~700,00 грн * 1,99% = 232,83 грн*49 календарних днів = 11 408,67 грн. На момент укладання Договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, строк Договору № 6883630 про надання споживчого кредиту від 21.07.2023 не сплив, Позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 49 календарних днів з 27.05.2024 по 14.07.2024. Нарахування здійснені, відповідно до умов Договору № 6883630 про надання споживчого кредиту від 21.07.2023, за стандартною процентною ставкою 1.99%, в розмірі 11 408,67 грн. Враховуючи викладене, нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 25 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Щодо реєстру боржників необхідно зазначити, що Позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру, скільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням ЗУ Про захист персональних даних. Отже, факт укладення Кредитного договору та наявності права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами. 28 листопада 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів. 06 грудня 2024 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі згідно яких повідомила, що відсутні підстави вважати, що відступлення право грошової вимоги відносно [PERSON] за кредитним договором № 6883630 від 21.07.2023 від первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Фінансова компанія» «Фінтраст Україна»- відбулось. В матеріалах справи є витяг з реєстру боржників від 27 травня 2024 року, в якому зазначено ПІБ відповідача, однак вказаний документ не містить підпису директора чи іншої уповноваженої особи первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна». Отже, позивачем не доведено факт передачі ТОВ «Авентус Україна» на кристь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» кредитних зобов?язань [PERSON] за кредитним договором № 6883630, що свідчить про недоведеність порушення відповідачем прав позивача. Зазначила, що ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є неналежним позивачем, оскільки не довело своє право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором № 6883630 від 21.07.2023, що є підставою для відмови у позові. 07 січня 2025 року від представника позивача надійшла заява згідно якої повідомлено, що рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Реєстраційні дії щодо зміни найменування позивача проведені державним реєстратором Солом?янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І.В.10.12.2024, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Представник позивача, адвокат Городніщева Є.О., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 26 серпня 2024 року № 26/08-2024, в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача та відповідач, в судове засідання не з`явилась, надали заяву про розгляд справи без їх участі, у відзиві на позовну заяву посили у задоволенні позовних вимог відмовити. За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез?явившихся сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем та відповідачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 21.07.2023 ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] уклали договір №6883630 про надання споживчого кредиту за допомогою ІТС, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки ТОВ правильності введення коду, направленого ТОВ на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. На умовах, встановлених договором, ТОВ надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. П.п. 1.3-1.5.1 розділу 1 договору визначено, що сума кредиту (загальний розмір) становить 11 700,00 грн. Строк кредиту- 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. Згідно Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору, загальна вартість кредиту складе 95\~518,80 грн., реальна річна процентна ставка складе 29653,85 % річних (а.с. 15-19, 22-24). Відповідно до Паспорту споживчого кредиту стандартна процентна ставка становить 726,35 % річних (1,99% в день) та застосовується у межах строку кредиту. Знижена процентна ставка становить 0,199% в день. Срок кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 договору (а.с. 22-23) За умовами договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С5330, 21 липня 2023 року. (а.с. 15-19). Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК Українипублічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексудоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно достатті 1Закону України«Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VIII\~договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно зі частиною 2статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Частиною п`ятою статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно положень ч.ч.3, 4, 6, 7\~ст.11 зазначеного Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи,якій адресованапропозиція укластиелектронний договір,про їїприйняття (акцепт)може бутинадана шляхом:\~\~ надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За змістом норм\~ст. 627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, матеріали справи свідчать про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору від 21.07.2023 № 6883630, як того вимагають положення\~ст.638 ЦК України. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що 21.07.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір №6883630 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту складає 11 700,00 грн. Разом з\~цим,\~представник відповідача\~Позднякової О.М.\~заперечуючи проти\~позову ззазначила,\~що позивачем не додано до позовної заяви жодного доказу, який би свідчив про отримання нею кредитних коштів у розмірі 11 700,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, факт перерахування коштів відповідачу у розмірі 11 700, 00 грн. підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна» (а.с. 65-67). Однак, представник відповідача зазначила, що до позовної заяви не додано доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Пейтек Україна» та ТОВ «Авентус Україна», яке здійснило переказ коштів на рахунок відповідача від імені позивача, а саме договору №160222-1 від 16.02.2022 Суд з цього приводу зазначає, що на виконання ухвали суду про витребування доказів, від АТ КБ «Приватбанк» надійшла інформація, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № № [NUMBER] , на яку 21.07.2023 здійснено переказ коштів на суму 11 700,00 грн. (а.с.91). Отже, факт перерахування коштів відповідачу у розмірі 11 700, 00 грн. підтверджується належними доказами. Як зазначає представник позивача, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, у зв`язку з чим у відповідача [PERSON] виник обов`язок по поверненню кредитних коштів у розмірі 44\~063,37 грн., з яких: 11 700,00 грн. тіло кредиту, 20\~954,70 грн. сума процентів за користування кредитом, 11\~408, 67 грн. нараховані проценти за 49 календарних днів. Представник відповідача заперечувала щодо нарахованної заборгованості [PERSON] посилаючись на те, що нарахування здійснені, відповідно до умов Договору № 6883630 про надання споживчого кредиту від 21.07.2023, за стандартною процентною ставкою 1.99%, в розмірі 11 408,67 грн. Враховуючи викладене, нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п.п.5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Отже, наявні в матеріалах справи письмові докази (розрахунок заборгованості) є належними та допустимими доказами у розумінні статей 76-78 ЦПК України. Як вбачається з розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості складає 32\~654,70 грн., з яких 11 700,00 грн. тіло кредиту, 20 954,70 грн. нараховані проценти (а.с. 265-33). Отже, з вищевикладеного вбачається факт надання кредитних коштів відповідачу, користування кредитними коштами та факт заборгованості за кредитним договором [PERSON] перед ТОВ "Авентус Україна". Разом з цим представник позивача у позовній заяві зазначив, що згідно п. 1.5.1. кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. 20.08.2023 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Позивачем нараховано проценти за 49 календарних днів (27.05.2024-14.07.2024) в межах строку договору, а саме: 11\~700,00 грн. * 1,99 % = 232,83 грн.*49 календарних днів = 11\~408,67 грн. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України вказує, що щомісячна виплата процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосована лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зазначено, що після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №6883630 від 21.07.2023 вбачається, що сума заборгованості за процентами станом на 26.05.2024 складає 20 954,70 грн. (а.с. 26-33). Отже, суд відноситься критично щодо розрахованих позивачем відсотків ще за 49 календарних днів (27.05.2024-14.07.2024) в межах строку договору у розмірі 11 408,67 грн., оскільки дані відсотки не відображені у розрахунку заборгованості. Враховуючи вищевикладене, у відповідача [PERSON] виник обов`язок по поверненню кредитних коштів у розмірі 32\~654,70 грн., з яких 11 700,00 грн. тіло кредиту, 20 954,70 грн. нараховані проценти, які відповідають наданому розрахунку. 27 травня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» і ТОВ «Авентус Україна» уклали договір факторингу № 27.05/24-Ф, за умовами якого позивачу відступлено право грошової вимоги. Строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання ( кредиту), плату за кредитом ( плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. При переході прав вимоги заборгованості в момент підписання акту прийому-передачі Реєстру боржників позивач став кредитором (а.с. 68-73). Згідно додатку № 1 до договору факторингу, право вимоги за кредитним договором №6883630 з [PERSON] (порядковий номер за актом - 4596) передано позивачеві на суму 32\~654,70 грн., з яких 11 700,00 грн. тіло кредиту, 20 954,70 грн. нараховані проценти. Кількість днів прострочення -281 дні. (а.с. 168, 36). Повідомлення про відступлення прав вимоги направлено боржнику на еmail повідомленням 27.05.2024 (а.с. 24) В свою чергу, представник відповідача заперечуючи проти позову зазначила, що відсутні підстави вважати, що відступлення право грошової вимоги відносно [PERSON] за кредитним договором № 6883630 від 21.07.2023 від первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Фінансова компанія» «Фінтраст Україна»- відбулось. В матеріалах справи є витяг з реєстру боржників від 27 травня 2024 року, в якому зазначено ПІБ відповідача, однак вказаний документ не містить підпису директора чи іншої уповноваженої особи первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна». Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Статтею 516 ЦК України передбачено, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд зазначає, що підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року, підтверджує факт переходу від ТОВ "Авентус Україна" до ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.168). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 (провадження №12-61гс21) зроблено висновок, що "відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом". Таким чином позивачем доведено належними доказами те, що ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №6883630 від 21 липня 2023 року. Аналізуючи наведені\~обставини,\~досліджені докази,\~суд приходить\~до висновку,\~що\~\~відповідач взяті\~на себе\~зобов`язання\~за кредитним\~договором належним\~чином не\~виконала,\~тому позовні\~вимоги про\~стягнення з\~\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Фінтраст\~Капітал» про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором №6883630\~від 21\~липня 2023\~року підлягають\~частковому задоволенню,\~а саме\~стягненню з\~відповідачазаборгованості за кредитним договором від №6883630 від 21 липня 2023 року у розмірі 32\~654,70 грн. (тридцять дві тисячі шістсот п?ятдесят чотири гривні 70 копійок), яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 700, 00 грн. та заборгованості по нарахованим процентам у розмірі 20 954,70 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача у сумі 10\~000,00 грн., суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ За приписами\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133\~ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1ст. 137\~ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ За ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137\~ЦПК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Нормою ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. \~ \~ \~ \~ Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст.\~137\~та ч. 8 ст.\~141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 28.06.2023 року у справі №463/2001/19 де зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено( п. 1 ч. 2 ст.\~137\~та ч. 8 ст.\~141 ЦПК України). Так, у матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги адвокатом Городніщевою Є.О. та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»» № 26/08-2024 від 26.08.2024, акт прийому-передачі виконанх робіт згідно договоу № 26/08-2024 від 26.08.2024, з якого вбачається, що вартість правової допомоги складає 10\~000,00 грн. (а.с. 38-39,35). Представником відповідача надано клопотання про\~зменшення витрат\~на оплату\~правничої допомоги,\~згідно якого\~повідомлено,\~що вартість виконаних представником заявника робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру у розумінні приписів частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, не є співмірною зі складністю справи, а відтак відповідні витрати підлягають перерозподілу з урахуванням вимог вищезазначеної норми. Отже, враховуючи клопотання представника відповідача щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги, категорію справи, кількість складених процесуальних документів та час, який необхідний для їх складання, а також те, що представник позивача участь у судових засіданнях не приймав, суд вважає, про можливість зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5\~000,00 грн. та які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову 44 063,37 грн. = 100%, сума задоволених позовних вимог 32\~654,70 грн. = 74,1%; сума судового збору, яка була сплачена позивачем 2\~ 422,40 грн. = 100, 00%, сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача складає 74,1%= 1\~794,10 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial