Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області по справі №390/1439/24 від 17.12.2024 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕС» про розірвання договору оренди землі та додаткової угоди до договору оренди землі, повернення земельної ділянки відмовлено, повний текст рішення складено 26.12.2024 року. Під час судового розгляду справи стороною відповідача, а саме представником відповідача, який брав участь у судовому засіданні, не було заявлено клопотання про стягнення судових витрат у виді витрат на правничу допомогу понесених відповідачем, а тому судом під час ухвалення рішення у даній справі не було вирішено питання про судові витрати, які відповідач поніс при розгляді справи на правничу допомогу. Проте, як встановлено судом, в матеріалах справи, а саме до наданого відзиву на позовну заяву, який було подано представником відповідача адвокатом Науменком І.Ф. 27.09.2024р. додано заяву про вирішення питань про розподіл судових витрат та вказано, що відповідно до вимог ч.1 ст. 246 ЦПК України останній просить вирішити питання про стягнення судових витрат, понесених ТОВ «Прогрес» після ухвалення рішення по суті позовних вимог, оскільки рішення у справі не прийнято, всі процесуальні дії не вчинені, а тому такий опис виконаних робіт може бути надано тільки після прийняття судом рішення по суті справи. 24.12.2024 року представник відповідача адвокат Науменко І.Ф. надіслав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №390/1439/24 та просить суд стягнути з позивачки [PERSON] на користь відповідача ТОВ «Прогрес» витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 16 760,00 грн. Судове засідання щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення по даній цивільній справі про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу призначено до судового розгляду на 06.01.2025р. на 15:30 год з повідомленням сторін. 02.01.2025 року представник позивачки адвокат Бузинарська Д.М. надіслала до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, яке обґрунтувала, що представник відповідача згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України пропустив 5-денний строк подачі заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу по даній цивільній справі. Крім того, сторона позивача не погоджується в повному обсязі з розміром сум наданої правової допомоги, вважає їх значно завищеними та неспівмірними наданим послугам. Так, представник в Акті №1 від 17.12.2024р. зазначає, що ним складено відзив на позовну заяву [PERSON] , проте сума не є співмірною виконаній роботі, адже позовна заява не є великої складності, а друга позовна вимога заявлена позивачем автоматично випливає з першої, а тому не потребує особливого вивчення судової практики або окремих норм права для того, щоб викласти заперечення у вільній формі і при цьому за подвійним тарифом. Щодо участі представника відповідача у судових засіданнях 08.10.2024р., 04.11.2024р., 17.12.2024р., кожне з яких коштувало відповідачу 2000,00 грн, то вважає таку оплату занадто завищеною та такою, що не відповідає складності справи та значному обсягу виконаної роботи представником відповідача. Судове засідання, що відбулося 27.11.2024р. та було оплачено відповідачем на суму 1000,00 грн було відкладено судом на іншу дату, а тому вказану оплату за нього вважає неспівмірною ні часу проведеному адвокатові в суді, ні в судовому засіданні. Позивачка не має доходів, якими вона могла б компенсувати заявлені суми правничої допомоги, оскільки вона немає постійного доходу, працює на підробітках, що є її основним джерелом доходів. Також, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою позовної заяви та враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вказаного попереднього (орієнтовного) розрахунку відповідачем надано не було. Матеріали справи не містять підтвердження направлення позивачці вимог з попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, а також і направлення заяви про ухвалення додаткового рішення, що є грубим процесуальним порушенням. Крім цього, відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріям реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. А тому, враховуючи вищевикладене, просить суд заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат залишити без задоволення. Представником відповідача адвокатом Науменком І.Ф. 03.01.2025р. надіслано до суду заперечення на клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якій останній зазначив, що доводи сторони позивача є взаємосуперечливими та такими, що спрямовані на введення суду в оману. Так, строк подання заяви про ухвалення додаткового рішення стороною відповідача пропущено не було, оскільки останнім днем подачі такої заяви було 23.12.2024р. Відповідно до ч.5 ст. 124 ЦПК України, саме цього дня о 19:48 год, засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» до Новгородківського районного суду Кіровоградської області було подано відповідну заяву. Щодо того, що предмет позовної заяви не є складним, а тому розмір витрат заявлених відповідачем є завищеним, то вказане не заслуговує на увагу, оскільки відповідачем разом із заявою про ухвалення додатково рішення надано всі без виключення докази розрахунку заявленого в розмірі 16 760,00 грн. Жодного із зазначеного доказу позивачем оцінки не надається, аргументи щодо ціни кожної із послуг клопотання про зменшення не містить. Кожна послуга, яка надана відповідачу зазначена в акті №1 про приймання професійної правничої допомоги від 17.12.2024р. є вимушеною послугою, що надана з метою захисту останнього під час розгляду даної справи та погоджена з відповідачем. А позивачка при зверненні до суду повинна була розраховувати на те, що у разі відмови у задоволені її вимог, відповідач зможе реалізувати право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що будуть понесені, у зв`язку із розглядом даної справи. Доводи представника позивачки про те, що остання є безробітньою та не має постійного грошового доходу також є абсурдними, а неплатоспроможність не може бути підставою для відмови у стягненні понесених відповідачем витрат. Крім цього, 26.09.2024р. відповідачем у відзиві на позовну заяву, в порядку п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс (понесе) у зв`язку з розглядом даної справи становить 30 000,00 грн. В порядку встановленому ЦПК поданий відзив направлено позивачці, яка його отримала та ознайомилась, що зафіксовано під технічний запис під час проведення судового засідання 08.10.2024р. о 11:00 год. Крім цього, заява про ухвалення додатково рішення від 23.12.2024р. була направлена засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» представникові позивачки, про що свідчить квитанція №2323115 від 23.12.2024р., а вручення будь-яких документів представникові позивача вважається врученням їх і позивачу. А тому, враховуючи вищевикладене, вважає, що підстави для зменшення заявленого стороною позивача до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу відсутні. Позивачка Курись Л.В. в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з неї на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 760,00 грн, оскільки вважає їх завищеними та не обґрунтованими, а також вказала, що не працює та немає таких коштів, щоб сплатити їх відповідачу. Представник адвоката Бузинарська Д.М. в судове засідання не прибула, про розгляд справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляла. Представник відповідача адвокат Науменко І.Ф. в судове засідання не прибув, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Проте, представник відповідача у поданій ним заяві 06.01.2025 року щодо вирішення питання стягнення з позивачки на користь відповідача судових витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, просив розглянути дану заяву без участі сторони відповідача, за наявними матеріалами справи, вимоги заяви підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, враховуючи, що згідно ч.3 ст. 270 ЦПК України їх присутність не є обов`язковою при ухваленні додаткового рішення, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України у відсутність їх представників. Вислухавши пояснення позивачки, розглянувши клопотання та заяви представника позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, в т.ч. питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3). Згідно з п.1 ч.1, п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1-3 ст.134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.1-2, 4, 5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Крім того, відповідно до ч.2 ст.140 ЦПК України, розмір витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так судом встановлено, що рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2024р. в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «ПРОГРЕС» про розірвання договору оренди землі та додаткової угоди до договору оренди землі, повернення земельної ділянки відмовлено, повний текст рішення складено 26.12.2024 року При ухваленні рішення судом не вирішувалось питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу. У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Науменко І.Ф., який надійшов до суду 27.09.2024р. повідомив, що в порядку п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс у зв`язку із розглядом даної справи становить 30 000, 00 грн, а також до відзиву надав заяву про вирішення питань про розподіл судових втрат, де вказано, що докази на підтвердження здійснення витрат на професійну правову допомогу будуть надані у відповідності до ч.1 ст.246 ЦПК України. При цьому, вказані вище документи були направлені на адресу позивачки [PERSON] , про що свідчить вкладення до опису №0504059672493, а тому доводи сторони позивача про те, що матеріали справи не містять підтвердження направлення позивачці вимог з попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат та є грубим процесуальним порушенням не відповідають дійсним обставинам справи. Заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивачки понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 760,00 грн разом з доказами на підтвердження здійснення таких витрат надійшла до суду 23.12.2024р., що відповідно до вимог ст.123, 124 ЦПК України свідчить про дотримання п`ятиденного строку, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України, а тому доводи представника позивачки з цього приводу не є слушними. Крім цього, суд погоджується з твердженнями представника відповідача щодо того, що заява про ухвалення додатково рішення від 23.12.2024р. була направлена засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» представникові позивачки, про що свідчить квитанція №2323115 від 23.12.2024р., яка наявна в матеріалах справи, а вручення будь-яких документів представникові позивача вважається врученням їх і позивачу. Щодо доводів представника позивачки про те, що остання є безробітньою, не має постійного грошового доходу та є неплатоспроможність, то вказане не може бути підставою для відмови у стягненні понесених відповідачем витрат. Інші доводи сторони позивача на обґрунтування своїх заперечень є непереконливими та не спростовують висновків суду. При цьому вирішуючи питання про стягнення з позивачки на користь відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи відповідач отримував професійну правничу допомогу, що підтверджується копією ордеру на надання правничої допомоги серії ВА №1095345 від 04.11.2024р.; копією договору про надання професійної правничої допомоги від 28.06.2024р., укладеного між відповідачем та АО «Науменко, Боруш і партнери» від імені якого діє голова адвокатського об`єднання Науменко І.Ф., та відповідно до умов якого відповідач зобов`язався сплатити адвокату гонорар за отриману правничу допомогу; копією додатку №1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 28.06.2024р. «Перелік послуг за надання яких сторонами узгоджено фіксований розмір гонорару»; копією заявки 4-ЦС від 12.09.2024р. на надання професійної правничої допомоги на підставі договору від 28.06.2024р.; копією Акту №1 від 17.12.2024р. про приймання професійної правничої допомоги на підставі договору від 28.06.2024р., де визначено, що клієнту ТОВ «Прогрес» у період з 12.09.2024 по 17.12.2024 надано наступні види послуг, а саме: 1) консультація усна з вивченням документів (матеріали судової справи № 390/1439/24) (12.09.2024) на загальну суму 1600,00 грн; 2) складання відзиву на дві немайнові вимоги позовної заяви у справі № 390/1439/24 (26.09.2024) на загальну суму 8000,00 грн; 3) відправка процесуального документу до суду (позову, клопотань, інших заяв з невід`ємними додатками) засобами «Електронного суду» та/або електронною поштою з дотриманням вимог у сфері електронного документообігу 1. відзив на позовну заяву (26.09.2024) на загальну суму 80,00 грн; 4). відправка письмової кореспонденції поштою та/або електронною поштою з дотриманням вимог у сфері електронного документообігу 1. примірник відзиву на адресу позивачки у справі №390/1439/24; 5) участь представника у суді першої інстанції у справі №390/1439/24, а саме у судових засіданнях, яке проведено: - 08.10.2024р. (2000,00 грн), 04.11.2024р. (2000,00 грн), 27.11.2024р. (1000,00 грн), 17.12.2024р. (2000,00 грн) на загальну суму 7000,00 грн. Загальна сума грошових коштів за надані послуги становить 16 760,00 грн; копією рахунку №4-ЦС від 17.12.2024р. про сплату відповідачем правничої допомоги згідно з актом №1 від 17.12.2024р. на суму 16 760,00 грн; копією платіжної інструкції №2276 від 18.12.2024р. про сплату відповідачем АО «Науменко, Боруш і партнери» суми в розмірі 16 760,00 грн. Тобто, долученими до заяви доказами підтверджується надана ТОВ «Прогрес» професійна правнича допомога у даній справі. Визначаючи розмір правничої допомоги, яка підлягає стягненню з позивачки на користь відповідача суд має враховувати, зокрема наявність клопотання сторони позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та (або) доводів і доказів про неспівмірність цих витрат. [PERSON] подала до суду клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд приходить до висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 760 грн., є неспівмірною, зокрема, із складністю справи та виконаними роботами. На необхідність дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат неодноразово звертав увагу Верховний Суд. Велика Палата у справі №755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial