Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

І.Короткий зміст заяви 22.08.2024 адвокат Матвіюк Н.Р. в інтересах [PERSON] звернулася в суд із заявою про оголошення особи померлою. Заява обгрунтована таким. [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] . Заявник вказує, що з 2008 року з батьком повністю втратив зв`язок, уже більше 16 років відсутня будь-яка інформація про його місце перебування. Проведені заходи щодо розшуку [PERSON] жодних результатів не дали. Вказує на те, що оголошення батька померлим необхідне йому для оформлення спадкових прав. З врахуванням наведеного та на підставі ст. 46 ЦК України просив суд оголосити свого батька [PERSON] померлим. ІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 27.08.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цій справі. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Торчинської селищної ради в судове засідання не з`явився. Торчинська селищна рада подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Заявлені вимоги визнала. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги визнали. ІІІ.Фактичні обставини справи [PERSON] є батьком [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26.07.2001, а.с. 7). Згідно даних погосподарських книг Білостоцької сільської ради Луцького району Волинської області [PERSON] [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , проте, за вказаною адресою не проживає понад 10-15\~років, відомості про місце його перебування відсутні (відповідь Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області №3-198/01/16.1/2-24 від 14.08.2024, а.с. 14). Під час перевірки, проведеної органом поліції за зверненням заявника, встановлено, що [PERSON] проживав в [ADDRESS] , однак, уже близько 16 років за цією адресою та в цьому селі не проживає, його місцезнаходження невідоме (відповідь Володимирського РВП ГУНП у Волинській області №12272/54/04-2024 від 14.05.2024, а.с. 10). [PERSON] паспортом громадянина України для виїзду за кордон УДМС у Волинській області не документувався (відповідь УДМС у Волинській області від 08.10.2024, а.с. 42). \~ \~ \~ \~Відповідно до даних інформаційної підсистеми «Адмінпрактика» інформаційно - комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» станом на 29.11.2024 інформація стосовно громадянина [PERSON] відсутня. Відомості про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, в ІКС ІПНП України відсутні. Відповідно до інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 28.11.2024 громадянин [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, засудженим за вчинення злочинів не значиться. Відповідно до відомостей інформаційної підсистеми «Розшук» ІКС ІПНП України інформація щодо перебування даного громадянина в розшуку відсутня (відповідь ГУНП у Волинській області №64653-2024 від 02.12.2024, а.с. 75-76). \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] (мати) в судовому засіданні пояснила, що востаннє бачила свого сина [PERSON] у [ADDRESS] . Після того сина не бачила. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] (сестра) в судовому засіданні пояснила, що востаннє бачила свого брата [PERSON] у 2008-му році в с. Заболотці Володимирського району, коли приїжджала до сусідів на весілля. \~ \~ \~ \~Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , подали письмові пояснення (а.с. 61, 62, 77, 84), в яких вказали, що [PERSON] є їхнім батьком, близько 15 років його не бачили. В селі, де він проживав, сусіди його також давно не бачили. Спроби знайти батька були безуспішними. [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 2,07 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Білостоцької сільської ради (держаний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №100059 від 21.04.2003, а.с. 9). IV.Висновок суду Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України (тут і далі - в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою про оголошення особи померлою) фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. За загальним правилом, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Частиною першою статті 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому, на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України. При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 226/3053/18. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлений у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №461/424/15-ц та від 09.09.2020 у справі №467/1274/18. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. З урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Встановлені фактичні обставини справи свідчать про наявність достатніх підстав для юридичного припущення смерті [PERSON] . Метою оголошення особи померлою є необхідність оформлення спадкових прав заявником [PERSON] (сином особи, яка оголошується померлою) та усунення правової невизначеності, яка склалася щодо юридичної долі земельної ділянки, належної його батьку. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved