Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.04.2022. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.04.2022. За час перебування у шлюбі дітей не мають. Також зазначено, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння розходження поглядів на сімейні відносини, права та обов`язки. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, у зв`язку з чим разом з позивачем не проживає. Ухвалою суду від 13.08.2024 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Позивач у прохальній частині позовної заяви просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності, у разі неявки відповідача просила ухвалити заочне рішення. Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення кореспонденції за останньою відомою адресою реєстрації, однак в судові засідання призначені на 27.09.2024, 29.10.2024, 20.11.2024, 16.12.2024, 15.01.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Крім цього, відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи через публікацію оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (https://kl.zt.court.gov.ua/sud0609/gromadyanam/vukluk_do/1706397/). Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Романівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 34 (а.с. 6). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім`я існує формально, на примирення позивач не згодна. Проживають окремо. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки, оскільки у кожного із них різні погляди на життя, на ведення домашнього господарств. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved