Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2024 року визнано [PERSON] винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільненого він відбування покарання з випробуванням строком на один рік. [PERSON] не зверталася з цивільним позовом до обвинуваченого, так як не була присутня в судовому засіданні. Згідно з вироком суду [PERSON] присуджено повернути викрадені речі: мобільний телефон, соковитискач, електричний тепловентилятор. [PERSON] вважає, що вироком суду встановлена крадіжка [PERSON] ноутбуку марки «Hewlett-Packard» вартістю 20\~812,67 грн. Осуджений підтвердив факт крадіжки ноутбуку, але не повернув його. Згідно товарознавчої експертизи вартість вказаного ноутбуку станом на 05.11.2023 року становить 20812,27 грн. Крім того, позивачці діями відповідача завдана моральна шкода. Позивачка часто хворіє, щоденно для підтримання здоров`я вимушена вживати ліки в значній кількості, що потребує витрат. За відсутності ноутбуку [PERSON] не має можливості купляти ліки за більш низькою ціною. Вона загубила душевну рівновагу, не впевнена у наступному дні, що призводить до душевних страждань, невизначеності у майбутньому, пригнічує, вводить у депресію. Моральну шкоду, завдану їй, позивачка оцінює у 5000,00 грн. 02.12.2024 року позивачка збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути 10\~000,00 грн. моральної шкоди. Враховуючи викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 20812,67 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, в тому числі, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, статей\~11,\~15,\~16,\~22,\~23 ЦК України\~потерпіла особа, якій завдано збитків або завдано моральної шкоди внаслідок порушення її прав, має право на звернення до суду за захистом своїх прав. Частиною 2\~ст.\~16\~ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Застосування цього способу захисту визначається положенням\~ст.\~22\~ЦК України і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст.\~611\~ЦК України), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл. 82 ЦК України), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків. Частиною 1 ст.1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. В судовому засіданні встановлено, що вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (кримінальне провадження №946/10101/23) від 21.02.2024 року визнано [PERSON] винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] \~від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. Також, ухвалено речові докази:\~мобільний телефон марки «ZTE» моделі blade a51, соковитискач марки\~«KENWOOD», електричний тепловентилятор марки «Saturn» моделі ST-HT7645 повернути потерпілій [PERSON] . Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (кримінальне провадження №946/10101/23) від 21.02.2024 року встановлено, що в період дії воєнного стану, введеного з 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку, а саме: 05 листопада 2023 року у період часу з 07 по 08 годину [PERSON] , знаходячись за місцем\~мешкання своєї знайомої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисних мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи єдиним умислом, таємно викрав мобільний телефон марки «ZTE» моделі blade a51 life 2/32GB вартістю 1905грн 66коп., соковитискач марки\~«KENWOOD»\~Vita Pro-active, [NUMBER] SERIES вартістю 2033грн, ноутбук марки «Hewlett-Packard» моделі Pavilion 1-eg2020ua вартістю 20812грн 67коп., електричний тепловентилятор марки «Saturn» моделі ST-HT7645 вартістю 373грн 33коп., які належать потерпілій [PERSON] , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями [PERSON] спричинив потерпілій [PERSON] майнову шкоду на загальну суму 25124грн 66коп. Таким чином, в результаті неправомірних дій [PERSON] завдано матеріальну шкоду [PERSON] на суму 25124,66 грн. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Згідно з ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ті обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці її дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно висновку експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 23.11.2023 року №СЕ-19/116-23/21193-ТВ (а.с.69-72 кримінальної справи №946/10101/23) ринкова вартість бувшого у використанні позивачки ноутбука торгової марки «Hewlett-Packard» моделі Pavilion 1-eg2020ua не представляється можливим, за цінами вторинного ринку України вартість вказаного ноутбуку станом на 05.11.2023 року могла становити 20812,67 грн. Виходячи з диспозитивності судового процесу, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню та з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сума матеріальної шкоди у розмірі 20812,67 грн. Що стосується вимог позивачки [PERSON] щодо стягнення на її користь моральної шкоди з відповідача [PERSON] в розмірі 10\~000,00 грн., суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає \~у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (зі змінами до пункту 9 внесеними постановою від 25.05.2001 р. №5), роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи факт заподіяння позивачці моральної шкоди у зв`язку з викраденням її майна, протиправність дій відповідача [PERSON] , причинний зв`язок між такими діями та їх наслідками, вину відповідача [PERSON] в завданні моральної шкоди, суд приходить до висновку, щодо необхідності стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості у відшкодування моральної шкоди грошової компенсації в сумі 10\~000,00 грн., отже вимоги в частині стягнення моральної шкоди також підлягають у задоволенню. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме, підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальна шкода у розмірі 20812,67 грн. та моральна шкода у розмірі 10000,00 грн. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст.12,81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved