Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Адвокат Щербина Л.О. звернулася до суду з\~позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис: 503, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що у подружжя сімейне життя не склалося, сторони вже тривалий час живуть окремо, сім`я фактично припинила своє існування, оскільки сторони мають різні погляди на життя. Ухвалою суду від 09 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, сторонам повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюватиметься за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.\~178-180,\~191,\~193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Представник позивача адвокат Щербина Л.О. через електронний сервіс «Електронний суд» подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, час на примирення просила не надавати, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно Питання про заочний розгляд справи вирішено окремою ухвалою суду. Зважаючи на те, що сторони у судове засіання не прибули, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, врахувавши позиції сторін, суд дійшов наступних висновків. Між сторонами\~укладено шлюб, зареєстрований 30 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис: 503, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Надалі у подружжя сімейне життя не склалося, сторони вже тривалий час живуть окремо, сім`я фактично припинила своє існування. Відповідно до ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно з\~\~ч. 3\~ст. 109\~\~Сімейного кодексу України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились, спільне господарство не ведуть, вже тривалий час кожен з подружжя живе своїм окремим життям і особистими інтересами, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2\~ст. 114\~\~Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення ст. 24 СК України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім`ї виключається, тому шлюб між ними має бути розірваний. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved