Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

14 серпня 2024 року до Ленінського районного суду м. Полтави надійшов позов [PERSON] , [PERSON] до виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста Полтава, треті особи: Департамент з питань реєстрації управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради, в якому позивачі просять: - визнати право користування на правових підставах житловим приміщенням - об`єднаною кімнатою № 813 загальною площею 34,00 кв.м, житловою площею 28,7 кв.м, яка складається з: коридор площею 1,8 кв.м, кімната 2 площею 17,2 кв.м, кімната 3 площею 11,5 кв.м, санвузол 4 площею 3,5 кв.м, у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) з 07.12.2001 року, з правом подальшої реєстрації; - визнати право користування на правових підставах житловим приміщенням - об`єднаною кімнатою № 813 загальною площею 34,00 кв.м, житловою площею 28,7 кв.м, яка складається з: коридор площею 1,8 кв.м, кімната 2 площею 17,2 кв.м, кімната 3 площею 11,5 кв.м, санвузол 4 площею 3,5 кв.м, у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) з 07.12.2001 року, з правом подальшої реєстрації. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2024 справу передано на розгляд судді Грошовій Н.М. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави Грошової Н.М. відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі в частині позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до Управління майном комунальної власності міста Полтава про визнання права користування житловим приміщення. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особи: Департамент з питань реєстрації управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради про визнання права користування житловим приміщення в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 16.09.2024 представником відповідача виконавчого комітету Полтавської міської ради Рудич Н.С. подано до суду відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд» 16.09.2024. В якому представником відповідача вказано, що виконавчий комітет Полтавської міської ради заперечує у задоволенні позову як неналежний відповідач у справі з огляду на наступне. Виконавчий комітет Полтавської міської ради в спірних правовідносинах з позивачами не перебуває та нічим не порушив, не визнав чи оспорив прав позивачів. На даний час власником гуртожитку за адресою: [ADDRESS] є Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, а управителем - КП «ЖЕО № 2» ПМР. Предметом спору у цій справі є визнання права користування на правових підставах житловим приміщенням - об`єднаною кімнатою № 813 у комунальному гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , власником якого є Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради. Рішенням від 13.06.2024 року у судовій справі № 553/705/24, провадження № 2/553/716/2024, за позовом [PERSON] , [PERSON] до Управління майном комунальної власності міста, Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, про визнання права користування жилим приміщенням у гуртожитку, відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] у зв`язку з поданням позову до неналежних відповідачів, зазначено, що належним відповідачем є виконавчий комітет Полтавської міської ради. При цьому в обґрунтування суд посилається на положення ст. 16 Житлового кодексу України, які є застарілі. Виконавчий комітет Полтавської міської ради не представляє Полтавську міську територіальну громаду як власника гуртожитку, не здійснює від їх імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, даними повноваженнями наділена виключно Полтавська міська рада. Таким чином, належним відповідачем у даній справі є виключно Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради. Обов`язок визначати суб`єктний склад спору покладено на позивача. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який подає клопотання, в якому повинен обґрунтувати необхідність такої заміни, а саме чому: первісний відповідач є неналежним і хто є належним відповідачем, а суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких зазначив позивач. Ухвалою суду від 21.10.2024 у задоволенні клопотання представника відповідача виконавчого комітету Полтавської міської ради Рудич Н.С. про вилучення зі складу сторін справи відповідача - виконавчий комітет Полтавської міської ради як неналежного відповідача та заміну на належного відповідача - Полтавську міську територіальну громаду в особі Полтавської міської ради відмовлено. За клопотанням позивачів залучено до участі у цивільній справі № 553/2708/24 співвідповідача - Полтавську міську територіальну громаду в особі Полтавської міської ради. Ухвалою суду від 21.10.2024 відзив Полтавської міської ради на позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особи: Департамент з питань реєстрації управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради, про визнання права користування житловим приміщення в гуртожитку, який сформований в системі «Електронний суд» 29.10.2024 та надійшов до суду 29.10.2024 повернуто відповідачу без розгляду. 29.10.2024 від представника відповідача Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради Рудич Н.С. надійшов відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд» 29.10.2024. В якому представником відповідача зазначає, що Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради покладається на розсуд суд при розгляді справи з огляду на наступне. Полтавська міська рада в спірних правовідносинах з позивачами не перебуває та нічим не порушила, не визнала чи оспорила прав позивачів. В іншій частині відзив аналогічний за змістом до відзиву представника відповідача виконавчого комітету Полтавської міської ради Рудич Н.С., сформованого в системі «Електронний суд» 16.09.2024. Ухвалою суду від 20.11.2024 відзив Полтавської міської ради, який сформований в системі «Електронний суд» 29.10.2024 та надійшов до суду 29.10.2024 повернуто відповідачу без розгляду. 22.11.2024 позивачі звернулися до суду з клопотанням про долучення до справи документів, а саме: копії технічного паспорта квартири (квартира, кімната, житлового блоку, секції) у будинку квартирного типу (гуртожитку) за адресою: [ADDRESS] , кв./оф. 813-814; копії витягу з Реєстру будівельно діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, створеного 11.07.2022; копії ордеру № 71 від 03.07.1999 на житлову площу в гуртожитку, виданого [PERSON] ; копії ордеру № 71 від 20.07.2004 на житлову площу, виданого [PERSON] 27.11.2024 від представника Полтавської міської ради надійшли додаткові пояснення у справі, які за своїм змістом аналогічні до відзиву представника відповідача Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради Рудич Н.С., сформованого в системі «Електронний суд» 29.10.2024 який надійшов до суду 29.10.2024. Позивачі в судове засідання не з`явилися, але від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, в якій вони вказали, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Повідомлені про час та місце розгляду справи представник відповідача виконавчого комітету Полтавської міської ради та третьої особи Департаменту з питань реєстрації управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Представник відповідача Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, в судове засідання не з`явився, але у письмових поясненнях просив проводити розгляд справи у його відсутність. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з ордером № 71 на житлову площу в гуртожитку від 03.07.1999 року, виданим начальником регіону Полтавського Регіонального Представництва Південної залізниці Державної Адміністрації залізничного транспорту на ім`я [PERSON] , працюючої продавцем в ОРС на право заняття разом із сім`єю площі в гуртожитку по [ADDRESS] . Відповідно до ордера № 71 на житлову площу в гуртожитку від 20.07.2001 року, виданого начальником дирекції на ім`я [PERSON] , працюючої розподілробіт в НГЧ-6 на право заняття разом із сім`єю площі в гуртожитку по [ADDRESS] . [PERSON] народилася [INFO] в м. Полтава Полтавська область, батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 391 від 10.11.1995 року) (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.11.1995 року). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 15.08.2018, про що 15.08.2018 складено відповідний актовий запис № 1299. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини - [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 15.08.2018). Позивач [PERSON] [INFO] , з 07.12.2001 зареєстрована в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуються відповідним штампом у її паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Подільським РС у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області від 23.06.2016 року. Згідно витягу з реєстру Полтавської територіальної громади № 2023/007674928 від 25.09.2023 [PERSON] , [INFO] , з 07.12.2001 зареєстрована в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Полтавської міської ради «Про надання згоди на прийняття в комунальну власність міста гуртожитків по [ADDRESS] та [ADDRESS] » від 05 червня 2007 надано згоду на прийняття гуртожитків по [ADDRESS] та [ADDRESS] в комунальну власність міста з зарахуванням на баланс ГЖЕД - 8. Як вбачається з Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва ПП ПБТІ «Інвентаризатор» за заявою замовників [PERSON] та [PERSON] проведено повторну технічну інвентаризацію за адресою: Полтавська область, Полтавський район, територіальна громада м. Полтави (станом на 01.01.2021), [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на житлову кімнату у будинку квартирного типу (гуртожитку) [ADDRESS] , виготовленого 11 липня 2022 Приватним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 28.06.2022 року, вона складається з: коридору 1 площею 1,8 кв.м, кімната 2 площею 17,2 кв.м, кімнати 3 площею 11,5 кв.м, санвузол 4 площею 3,5 кв.м, загальна площа 34,0 кв.м, житлова площа 28,7 кв.м., допоміжна площа 5,3 кв.м. Як вбачається з висновку щодо технічної можливості об`єднання нерухомого майна № 5540 від 08.08.2022, виготовленого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» за заявою замовників [PERSON] та [PERSON] , за технічними показниками об`єкт: кімната [ADDRESS] можуть бути об`єднані в одну кімнату, як окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням адреси: [ADDRESS] . Відповідно до листа КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради за вих. № 614/2023 від 08.08.2023, адресованого [PERSON] , КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради не заперечує проти об`єднання кімнати № 813 та кімнати [ADDRESS] в одну кімнату, як окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням адреси: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради № 182 від 22.08.2023 «Про розгляд заяв громадян про реєстрацію перепланування у кімнатах гуртожитку» вирішено враховуючи «Висновок щодо технічної можливості об`єднання об`єктів нерухомого майна» щодо обстеження кімнат № [NUMBER] та [ADDRESS] , який розроблений Приватним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», лист Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» № 614/2023 від 08.08.2023 року, погодитись з переплануванням (об`єднанням), яке виконала гр. [PERSON] в кімнатах [ADDRESS] , у складі: коридор 1 площею 1,8 кв.м, кімната 2 площею 17.2 кв.м, кімната 3 площею 11,5 кв.м, санвузол 4 площею 3,5 кв.м, з метою об`єднання кімнат в одну, з присвоєнням об`єднаній кімнаті № 813. Згідно довідки Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради № 2979 від 26.12.2023, виданої [PERSON] , в тому, що за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок на кімнату оформлений на [PERSON] , загальна площа 50,3 кв.м, житлова площа 29 кв.м, форма власності квартири комунальна, зареєстровано 2 особи: квартиронаймач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована 07.12.2001, донька - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована 07.12.2001. Листом Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб за вих. № 01-12-05.1-14/7595 від 20.09.2023, адресованого [PERSON] , за результатами розгляду її заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) за адресою [ADDRESS] з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] від 19.09.2023 року прийнято 20.09.2023 рішення про відмову у реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідно до Постанови КМУ від 07.02.2022 № 265 «Деякі питання декларування і реєстрація місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» на підставі п.п.3 п. 87 - особа не подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості. Крім того, листом Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб за вих. № 01-12-05.1-05/7649 від 22.09.2023, адресованого [PERSON] , за результатами розгляду її заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) за адресою [ADDRESS] з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] від 19.09.2023 року прийнято 22.09.2023 рішення про відмову про відмову у реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідно до Постанови КМУ від 07.02.2022 № 265 «Деякі питання декларування і реєстрація місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» на підставі п.п.3 п. 87 - особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості. Згідно порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) пп. 5 п. 35 передбачає подання документів , що підтверджують: право на проживання (перебування) в житлі, зокрема свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13.06.2024, в справі № 553/705/24, провадження № 2/553/716/2024, за позовом [PERSON] , [PERSON] до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, Департаменту з питань реєстрації управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2», про визнання права користування жилим приміщенням у гуртожитку, в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача. Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Дослідженими по справі доказами встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] правомірно, тобто на правових підставах проживають у переобладнаній кімнаті [ADDRESS] . Але оскільки ордер на об`єднану кімнату позивачу не видавався, підтвердити право користування даним житлом на правових підставах позивачі можливості не мають. Доказів на спростування тієї обставини, що позивачі на правових підставах користуються наведеним житлом, відповідачами суду не надано. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Відповідно до ст.4 вказаного Закону громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Як передбачено п.15 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» проживання у гуртожитку протягом тривалого часу - проживання у гуртожитку постійно сукупно п`ять і більше років. Вимога щодо проживання у гуртожитку протягом тривалого часу не поширюється на членів сім`ї громадянина, якому видано ордер на жилу площу в гуртожитку та який є основним наймачем жилого приміщення в гуртожитку, а також на мешканців гуртожитків, які на правових підставах були вселені у гуртожиток, фактично проживали в гуртожитку сукупно не менше одного року та стали учасниками антитерористичної операції у складі Збройних Сил України, Національної гвардії України, органів внутрішніх справ України та інших військових формувань, створених відповідно до закону, та добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Іншим шляхом позивач не може підтвердити своє право на користування об`єднаною кімнатою № [NUMBER] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , тому її право підлягає захистові, у зв`язку з чим за ними необхідно визнати право користування вказаною кімнатою. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині права подальшої реєстрації в кімнаті № [NUMBER] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] суд приходить до висновку, що дані вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно пп. 5 п. 35 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) для реєстрації місця проживання (перебування) особа або її законний представник (представник), уповноважена особа житла або уповноважена особа спеціалізованої соціальної установи, закладу для бездомних осіб, іншого надавача соціальних послуг з проживанням подає: документи, що підтверджують: право на проживання (перебування) в житлі, зокрема свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи. Враховуючи вище викладене, позивачами не доведено наявності спору щодо реєстрації в кімнаті [ADDRESS] у разі визнання за ними права користування на правових підставах вказаною кімнатою, а тому дані вимоги не підлягають задоволенню. Крім того, тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого порушеного права. Тобто, саме позивач, звертаючись з позовом до суду, визначає коло відповідачів та визначає предмет та підстави позову. Із змісту зазначених норм права слідує, що залучення у справі співвідповідача і заміна неналежного відповідача належним можливі лише за клопотанням позивача на певній стадії процесу. Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість, саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 344/16101/17 (провадження № 61-9395св20). Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, що до цього причетні. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 28 жовтня 2020 року у справі № 610/3221/19-ц, від 29 вересня 2021 року у справі № 623/2585/19 та від 22 грудня 2021 року у справі № 752/19257/19. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Рішенням Полтавської міської ради «Про надання згоди на прийняття в комунальну власність міста гуртожитків по [ADDRESS] та [ADDRESS] » від 05 червня 2007 надано згоду на прийняття гуртожитків по [ADDRESS] та [ADDRESS] в комунальну власність міста з зарахуванням на баланс ГЖЕД - 8. Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно частини 1 статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад мають усі ознаки самостійно структурованих органів місцевого самоврядування. Вони є юридичними особами, наділеними виконавчо-розпорядчими функціями і повноваженнями, від свого імені видають нормативно-правові акти, які є обов`язковими для виконання на території відповідної ради. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад відповідальні та підзвітні перед відповідною радою. Вказаний висновок висловлено, зокрема, у постановах Верховного Суду: від 16 травня 2018 року у справі № 127/4819/16-ц (провадження № 61-908св18); від 29 червня 2022 року у справі № 2-4376/08 (провадження № 61-15561св21). Повноваження міської ради та виконавчого комітету міської ради щодо прийняття рішень з конкретних питань розмежовані, і кожен з вказаних органів в межах таких (повноважень) приймає рішення/вчиняє дії, відтак, вони є окремими суб`єктами владних повноважень, дії чи рішення яких можуть бути оскаржені (подібний висновок висловлено у пункті 17 постанови Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 813/1600/18, (провадження № К/9901/13487/19)). Враховуючи вище викладене виконавчий комітет Полтавської міської ради є неналежним відповідачем у даній справі, а тому в задоволенні позовних вимог до даного відповідача слід відмовити. Оскільки у позовні заяві та під час судового розгляду позивачі не заявляли про відшкодування судових витрат, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося. На підставі викладеного,

Outcome: partial