Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Нововоронцовської селищної ради Бериславського району Херсонської області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . На день своєї смерті він проживав в с. Миролюбівка, яке на той момент було тимчасово окупованою територією. Про факт смерті батька позивач дізнався після звільнення села, яке звільнили у жовтні 2022 року та отримав свідоцтво про смерть у Саксаганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального уравління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1539 від 31.10.2022. За життя батько [PERSON] заповіту не складав. З метою отримання спадщини, позивач звернувся до державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі йому свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON] , з поважних причин, які не залежали від його волі, а саме смерть батька позивача настала на тимчасово окупованій території, засобів зв`язку з батьком не було взагалі та на тому напрямку велися бої. Станом на 31.10.2022 вже минуло шість місяців та вже був пропущений строк для прийняття спадщини. У зв`язку з цим, позивач просив визначити додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . У судове засідання позивач, його представник не з`явилися, останній надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Територіальної громади в особі Нововоронцовської селищної ради Бериславського району Херсонської області у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Треті особи [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти позову не заперечують, просять його задовольнити. На підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Так, суд встановив та підтверджується наявними в справі доказами, що [PERSON] помер [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.10.2022, виданого Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального уравління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1539). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.08.1967, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (батько), [PERSON] (мати). З постанови державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н. В. про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що спадщина позивачем не була прийнята, оскільки він пропустив шестимісячний строк прийняття спадщини та документально не підтверджував факт сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач [PERSON] , згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, спадкоємцем першої черги після смерті свого батька [PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК України, що підверджуєть копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На виконання ухвали суду від 06.08.2024, державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н. В. надано копію спадкової справи №126/2023, в якій містяться заява про видачу свідоцтва про право на спадщину від 12.05.2023 №270, витяг про реєстрацію спадкової справи №72442802 від 12.05.2023, копії державних актів на право власності на земельну ділянку, довідки від 19.04.2024 №№ 98, 98, видані Нововоронцовською селищною радою про те, що [PERSON] був зареєстрований та проживав у будинку, якого є власником, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61/21447св19). Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців: 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із поважними причинами: смерть батька позивача настала на тимчасово окупованій території, засобів зв`язку з батьком не було взагалі та на тому напрямку велися бої, про факт смерті дізнався після звільнення від окупація села, в якому проживав батько. А тому, у встановлений законом для прийняття спадщини шестимісячний строк, позивач не мав можливості звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою. Таким чином, позивач пропустив строк для подання заяви на прийняття спадщини через об`єктивні перешкоди і відсутність реальної можливості Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2024 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, до 08.02.2025. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасво окупованих територій Украївни від 22.12.2022 № 309, Нововоронцовська селищна територіальна громада відносилася до територій, тимчасово окупованих російською федерацією, з 04.03.2022 до 04.10.2022. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини на підставі ч. З ст. 1272 ЦК України, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому слід керуватися тим, що поважними причини у разі, коли спадкоємець не знав про відкриття спадщини, не міг прийняти спадщину у зв`язку з хворобою, перебуванням у безпорадному стані, знаходження у тривалому відрядженні, за кордоном, тощо. У позивача причини пропуску строку на прийняття спадщини після смерті батька були об`єктивно непереборними та поважними, а факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Отже строк на прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України був пропущений з поважних причин. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи, що спадкоємець в період строку подання заяви про прийняття спадщини не мав в наявності жодного документу на підтвердження факту смерті батька [PERSON] у зв`язку з його смертю на тимчасово окупованій території, а саме в с. Миролюбівка, Бериславського району, Херсонської області, що унеможливило отримати документи в органах місцевого самоврядування, суд дійшов висновку, що зазначені причини пропуску строку для прийняття позивачем спадщини є поважними і такими, перешкодили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Отже суд вважає можливим визначити [PERSON] додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved