Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Представник Департаменту патрульної поліції звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 2 702 гривні, а саме, шкоди, яка завдана внаслідок пошкодження службового транспортного засобу власником якого є Департамент патрульної поліції. Позов вмотивований тим, що 10 червня 2023 року близько 04 год. 30 хв. екіпаж патрульної поліції в складі інспекторів Синітовича С.П. та [PERSON] надавали допомогу в опрацюванні повідомлення «Про порушення тиші» у м. Івано-Франківську по вулиці Вовчинецькій 225. В ході опрацювання вказаного повідомлення екіпажами патрульної поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції поблизу будинку [ADDRESS] виявлено групу осіб, які гучно слухали музику, голосно спілкувались та перебували у п`яному вигляді. Працівники поліції повідомили вказаним особам, що на території Івано-Франківської області діє комендантська година, у зв`язку з введенням на всій території України правового режиму воєнного стану, а перебування будь-яких осіб на вулиці в період комендантської години без спеціальних перепусток - заборонено. Також працівники поліції наголосили на необхідності покинути вказане місце події та повернутись за адресами проживання, оскільки жоден з присутніх осіб не має спеціальної перепустки. Однак, присутні особи відмовились покидати місце правопорушення та почали словесну суперечку з працівниками поліції. Під час однієї з суперечок молодий чоловік, яким в подальшому виявився [PERSON] [INFO] , у п`яному вигляді з ознаками алкогольного сп`яніння почав поводитись агресивно, а свої аргументи висловлювати нецензурною лексикою. Вимогу поліцейських припинити дії, що мали характер дрібного хуліганства, молодий чоловік проігнорував та продовжив нецензурно висловлюватись до працівників поліції. Поліцейськими прийнято рішення затримати вказаного чоловіка із застосуванням спеціальних засобів, з подальшим доставленням затриманого до Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області. Після затримання [PERSON] та під час доставлення його до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, [PERSON] вів себе агресивно, а працівники поліції були змушені зупинити службовий ТЗ. Після зупинки [PERSON] наніс удар ногою по вікну задніх правих дверей, внаслідок чого вибив скло та завдав службовому автомобілю механічних пошкоджень. Працівниками поліції викликано на місце події додатковий екіпаж поліції та за скороченим номером «102» зареєстровано повідомлення «Про пошкодження майна», для опрацювання якого на місце події : [ADDRESS] , прибула слідчо-оперативна група. Власником пошкодженого службового автомобіля «Skoda Rapid» д.н.p. [NUMBER] (на синьому фоні) є Департамент патрульної поліції, а тому позивач має право вимагати відшкодування шкоди, завданої в результаті протиправних дій відповідача. У відповідності до висновку експертного дослідження від 08.11.2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Skoda Rapid» д.н.з. [NUMBER] становить 1405.95 гривень. Відповідно до рахунку від 03.11.2023 року наданого ТОВ «АЛЬЯНС-ІФ» вартість скла задніх дверей разом із роботами з його заміни складає 2702 грн., з яких вартість скла дверей складає 2142 грн., вартість робіт складає 560 грн. За наведених обстави позов просив задовольнити та стягнути із відповідача завдану матеріальну шкоду та судовий збір. 05.08.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначив, що доказовою базою слугують копії звернення працівника поліції [PERSON] та матеріали службової перевірки. Однак у матеріалах перевірки відсутні пояснення або рапорт інспектора поліції Синітовича С.П. за фактом його звернення та відеодані з його нагрудної камери. Відсутній протокол затримання відповідача у якому мала бути відображена інформація про причину затримання і перебування у службовому Т3, та перевищення часу затримання. Відсутні рапорти або пояснення працівників УПП, щодо застосування заходів фізичного впливу та спеціальних засобів (кайданки). Також відсутні відеозаписи під час проведення огляду пошкодженого ТЗ. Однак відеозапис скасовує твердження працівників УПП про те що відповідач поводив себе агресивно під час перебування у службовому автомобілі. На оптичному диску зафіксовано як інспектор поліції [PERSON] направляє нагрудну камеру від відповідача на передню панель автомобіля під час приїзду відповідальних працівників УПП та огляду ними Т3 та відповідача, що унеможливило фіксувати дії працівників УПП, після чого знову відсутній відеозапис на протязі близько 35 хвилин до появи батька відповідача. На оптичному диску відсутні відео-данні про складання матеріалів та ознайомлення відповідача із постановою про притягнення його до відповідальності за ст. 178 КУпАП та протоколом за ст. 173 КУпАП. Відсутні у матеріалах перевірки пояснення відповідача за фактом пошкодження Т3 або відмова від дачі пояснень. Позивач укрив факт нанесення тілесних ушкоджень відповідачу під час його доставлення як затриманого у ТЗ. Згідно довідки обласної клінічної лікарні від 10.06.2023 року, в яку відповідач був доставлений з місця події, у нього виявлено: забій м`яза поперекової ділянки, забій м`яких частин обличчя, закрита тупа травма живота. За наслідком неправомірних дій працівників УПП під час його затримання та перебування у Івано-Франківському РУП ГУНП в Івано-Франківській області було подано заяву на працівників УПП, однак вона була не зареєстрована. Щодо неправомірних дії працівників поліції була подана заява до ДБР. Відповідач не заперечує факту пошкодження ним службового Т3, але зазначає, що цей факт виник у наслідок неправомірних дій та перевищення службових повноважень інспектором поліції [PERSON] , які виразились у нанесенні ударів ліктями та кулаками у різні ділянки тіла відповідачеві під час того як він був у кайданках за спиною та прижатий головою до ніг працівника поліції. Один з таких ударів був нанесений у пах відповідача, внаслідок чого інстинктивно та фізично від болю він випрямив нижню кінцівку та влучив у двері автомобіля та вибив скло. Відповідач зазначає про те, що якби працівник УПП не здійснив своїх неправомірних дій які виразились у нанесенні ударів ліктями та кулаками у різні ділянки тіла, то пошкодження службового ТЗ не відбулося б. У процесі розгляду даної справи, ухвалами суду від 27.08.2024, 26.09.2024, 06.11.2024 задовольнялися клопотання відповідача про витребування доказів для повного та всебічного розгляду справи. У судовому засіданні 26.09.2024 року в якості свідка було допитано інспектора поліції [PERSON] , яка зазначила, що 10.06.2024 року вона перебуваючи у складі патруля разом із інспектором [PERSON] , опрацьовуючи виклик прибула за адресую м. Івано-Франківськ вул. Вовчинецька 225, де перебувала група молодих людей що порушувала режим тиші. Серед осіб був [PERSON] із ознаками сп`яніння, він не реагував на законні вимоги припинити свої дії. Тому вона із інспектором Санітовичем С.П. прийняли рішення про затримання останнього та доставлення до РУП Івано-Франківського ГУПН. Після поміщення [PERSON] в службове авто він продовжив поводив себе агресивно. Свідок сіла за кермо службового автомобіля, інший інспектором разом із [PERSON] позаду, під час руху автомобіля в районі вул. Максимовича вона почула удар та як розбилося скло, після чого негайно зупинила автомобіль для встановлення всіх обставин та було викликано слідчо-оперативну групу для фіксування факту пошкодження службового авто. Додатково вказала, що сам момент удару не зафіксований на її боді-камеру, щодо справності відеореєстратора в службовому авто надати пояснення не могла, вказала, що прилади фото та відео фіксації працівникам поліції видають, та у її службові обов`язки не входить обов`язок перевіряти справність даних пристроїв. Представник позивача в судовому засіданні 04.12.2024 року вимоги позову підтримав з підстав наведених в ньому, додатково пояснив, що сторона відповідача у процесі розгляду даної справи акцентує увагу на нібито неправомірних діях працівників поліції відносно відповідача, що не є предмет розгляду даного позову. Окрім того щодо дій працівників поліції проводилась перевірка відповідними органами ДБР та результати якої долучено до матеріалів справи. Відповідач своїми діями завдав матеріальної шкоди службовому авто, доказів які б спростували даний факт стороною відповідача не надано. Щодо розміру шкоди, то представник вказав, що ремонт автомобіля згідно рахунку становить 2702 грн. Представник відповідача в судовому засіданні 04.12.2024 просив у задоволенні позову відмовити з підстав наведених у відзиві. Вказав, що до його сина застосовувалась фізична сила та працівники поліції чинили тиск на його сина, а відтак перебуваючи саме у такій ситуації [PERSON] пошкодив ТЗ. Звертав увагу суду на те, що відсутні безперервні записи із відеокамер поліцейських, поліцейські застосовували фізичну силу відносно відповідача. У судове засідання 09.01.2025 року сторони не прибули. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та долучення до матеріалів справи довідки щодо причин неможливості прибуття інспектора Санітовича С.П.\~ до суду, оскільки він перебуває на бойових завданнях. Відповідач та його представник не прибули, відповідач подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із поганим самопочуттям, але жодних доказів на підтвердження своїх слів суду не надав. Про причини неявки свого представника [PERSON] не повідомив. Представник відповідача Зуєв О.М. про час та дату судового засідання був повідомлений особисто під розписку (а.с.235). Свідок [PERSON] прибути до залу суду для дачі показів не зміг, оскільки згідно довідки №4 від 08.01.2025 перебуває у відрядженні у Зведеній бригаді поліції «Хижак». Враховуючи, що у судовому засіданні 04.12.2024 року сторони надали свої пояснення, суд закінчив з`ясування обставин дослідженням письмових доказів, із метою дотримання принципу «розумних строків» суд дійшов до переконання про проведення судового засідання 09.01.2025 року за відсутності\~ належним чином повідомлених сторін та їх представників. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, допитавши свідка, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 10 червня 2023 року близько 04 год. 30 хв. екіпаж патрульної поліції в складі інспекторів Синітовича С.П. та [PERSON] надавали допомогу в опрацюванні повідомлення «Про порушення тиші» у м. Івано-Франківську по вулиці Вовчинецькій, 225. В ході опрацювання вказаного повідомлення екіпажем із метою доставлення в РУП ГУНП в м. Івано-Франківську був затриманий [PERSON] . Під час доставлення затриманого до РУП було пошкоджено службовий автомобіль. Згідно відповіді Івано-Франківського РУП ГУНП №17872108/46/01-2023 від 26.10.2023 року вбачається, що згідно журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Івано-Франківського РУП ГУНП, 10.06.2023 зареєстровано звернення інспектора взводу № 1 роти № 2 УПП ст. лейтенанта поліції Синітовича С.П. про те, що [PERSON] 2001 р.н., прож. [ADDRESS] , пошкодив службовий автомобіль марки «Рапід» д.н.з. [NUMBER] (а.с.28). Згідно довідки про результати перевірки за зверненням [PERSON] вбачається, що 10.06.2023 до Івано-Франківського РУП ГУНП надійшло повідомлення зі служби «102» від інспектора взводу № 1 роти № 2 УПП ст. лейтенанта поліції Синітовича С.П. (0675099199) про те, що [PERSON] , [INFO] , прож. [ADDRESS] , пошкодив службовий автомобіль марки «Рапід» д.н.з. [NUMBER] , а саме праве заднє скло. Вказане звернення зареєстроване в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Івано-Франківського РУП ГУНП від 10.06.2023 за № 16195. Зі змісту рапорту інспектора УПП № 1 роти N? 2 батальйону ст. лейтенанта поліції Довжук С.Д. встановлено, що під час надання допомоги екіпажу «Ясень 152» на виклику щодо порушення громадського порядку, а саме порушення тиші. На місці події було затримано гр. [PERSON] доставляючи в службовому автомобілі марки «Рапід» д.н.з. [NUMBER] вище вказану особу в РУПІ ГУНП з ознаками сильного алкогольного сп`яніння, для складання адміністративних матеріалів, в службовому транспорті останній почав поводити себе неадекватно, кричав та намагався відкрити двері автомобіля, після чого ногою розбив скло задньої правої двері. На гр. [PERSON] було складено адміністративні матеріали, а саме постанову за ч.1 ст. 178 КУПАП та протокол за ст. 173 КУпАП. На місце події було викликано СОГ (а.с.30-31). Факт пошкодження транспортного автомобіля громадянином [PERSON] , підтверджується також долученими до позовної заяви рапортами працівників поліції (а.с.33 та 34). Згідно копії протоколу огляду місця події від 10.06.2023 року вбачається, що на ділянці дороги вул. Івасюка-Максимовича було пошкоджено службовий автомобіль марки «Рапід» д.н.з. [NUMBER] внаслідок пошкодження в авто відсутнє скло задньої правої двері. В авто перебував громадянин [PERSON] . Також до даного протоколу долучено фото із місця події (а.с.35-39). Щодо твердження сторони відповідача, що удар яким було пошкоджено авто відповідач наніс через неправомірні дії відносно нього поліцейських суд зазначає наступне. Згідно інформації із територіального управління ДБР 14.06.2023 року [PERSON] звернувся із заявою про вчинення працівниками поліції відносно нього кримінального правопорушення. В результаті розгляду даного звернення встановлено відсутність достатніх даних, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення та неможливо прийняти рішення визначене ст. 214 КПК України (а.с.96-115). Окрім того суд звертає увагу відповідача, що предметом розгляду даної справи є пошкодження службового авто, оцінку правомірності дії працівників поліції суд у даній цивільній справи не надає. Також у процесі розгляду даної цивільної справи було оглянуто відеозаписи із нагрудних камер поліцейських 10.06.2023 року. Як вбачається із відео, поліцейські опрацьовуючи виклик прибули на вул. Вовчинецька в м. Івано-Франківську, де перебувала група осіб, серед них був громадянин [PERSON] , який був затриманий та поміщений у службове авто із метою доставлення його в РУП ГУНП в Івано-Франківській області. Записи є переривчасті, сам момент пошкодження та розбиття скла на відео не зафіксовано. Однак, стороною відповідача факт розбиття скла [PERSON] не заперечувався, оскільки саме він сидів з правої сторони автомобіля. Щодо вартості матеріального збитку, який завдано позивачу, суд зазначає наступне. У відповідності до висновку експертного дослідження № ЕД-19/109-23/13057-АВ від 08.11.2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Skoda Rapid» д.н.з. [NUMBER] (на синьому фоні) становить 1405.95 грн. (ас.8-24). Відповідно до рахунку № СЯ136529 від 03.11.2023 року наданого ТОВ «АЛЬЯНС-ІФ» вартість скла задніх дверей разом із роботами з його заміни складає 2702 грн., з яких вартість скла дверей складає 2142 грн., вартість робіт складає 560 грн. Однак згідно аркушу перевірки даних №13057-АВ із врахування\~ технічного зносу авто дійсна вартість запчастин та робіт відносно авто шкоди Рапід станом на 29.09.2023 року становила 2486,89 грн. з яких вартість скла дверей складає 2161.89 грн., вартість робіт складає 325 грн. (а.с.25-25а). Інформація про ремонт авто та фактичну його вартість в матеріалах справи відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Тому позивач самостійно визначає розмір шкоди, яка на його думку підлягає стягненню. Частинами першою-другою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Зазначений правовий висновок Верховний Суд висловив у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 686/10520/15-ц, від 08 травня 2018 року у справі № 922/2026/17, від 21 вересня 2018 року у справі № 910/19960/15, від 15 листопада 2019 року у справі № 907/327/18. Верховний Суд зазначає, що особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач має довести факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана особі і майну громадянина або завдана майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи (Постанова КЦС ВС від 26.04.2022 справа № 564/973/19). З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Отже, відповідачем та його представником не спростовано відсутність вини [PERSON] у заподіяні шкоди майну позивача. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є однією із найважливіших засад принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частина 5 статті 81 ЦПК України зазначає, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За наведених обставин вважаю що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено на 92.04 відсотки, то із відповідача слід стягнути 2786.97 гривень судового збору на користь позивача. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 16, 1166 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial