Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

10 червня 2024 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із позивачем, відповідач проживає окремо, фінансової допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи викладене, позивач просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Ухвалою суду від 12 червня 2024 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 19 липня 2024 року здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року справу передано до Верховного Суду для визначення підсудності. Ухвалою Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2024 року відмовлено у визначенні підсудності справи. 18 липня 2024 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, зазначаючи, що кошти на утримання дітей ним надавалися, однак на даний час сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частини зі всіх видів його доходу не є можливим, оскільки він являється інвалідом третьої групи довічно та ще з дитинства має проблеми із зором. Як наслідок, у зв`язку із вадами здоров`я має труднощі із працевлаштуванням за кордоном, а тому постійної роботи, а отже і доходу немає. Вважав розмір аліментів, про стягнення якого просила позивач завищеним, та просив стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу. Позивач, її представник в судове засідання не з`явились, про час, день та місце судового розгляду повідомлені належним чином, представник позивача адвокат Поворознюк Б. М. подав заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні 23 вересня 2024 року представник позивача адвокат Поворознюк Б. М. позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, пояснивши, що сторони проживають окремо, їх неповнолітні доньки проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, відповідач коштів на утримання дітей не надає. Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши представника позивача, свідків, судом встановлено наступне. 12 жовтня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с.4) Позивач є матір`ю, а відповідач - батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 5) та [PERSON] , [INFO] (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю- позивачем та перебувають на її матеріальному утриманні, що підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] наданими в суді, а також відмітками у закордонних паспортах позивача та дітей та даними служби митного та прикордонного контролю США (а. с. 73, 74, 75, 76-77, 78-79, 80-81). Відповідач [PERSON] проживає окремо від дружини та дітей (а. с. 83, 84, 97-98, 99-100), має ІІІ групу інвалідності (а. с. 29-30), отримує пенсію по втраті годувальника (а. с. 31). Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 10 червня 2024 року. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стан здоров`я та матеріальне становище дітей, те що діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, а також те, що що відповідач є працездатною особою, має обов`язок щодо утримання дітей, у нього відсутні інші утриманці. При цьому, доказів того що [PERSON] на теперішній час має перешкоди у працевлаштуванні, пов`язані зі станом його здоров`я, суду не надано, зокрема із довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією [PERSON] , слідує, що останній має третю групу інвалідності та може працювати за фахом (а.с. 29-30). Натомість відповідачем надано докази, щодо отримання ним пенсії (а.с. 31). Отже, враховуючи викладене суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі 1/2 частки доходу, що в достатній мірі забезпечуватиме потреби дітей в утриманні. Доказів того, що стягнення аліментів в такому розмірі може призвести до надмірного збагачення позивача, суду не надано. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved