Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

22.08.2024 року позивач звернулася до суду з позовом, до Товариства з обмеженою відповідальністю Первомайський «Райагробуд» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.10.2024 р. у задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Первомайський «Райагробуд» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24.07.2024 по 24.08.2024 року, та стягнення моральної шкоди відмовлено. 17.12.2024 року від представника відповідача по справі надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь держави витрат по сплаті судового збору у вищевказаній цивільній справі. Заява була направлена до суду та сторонам за допомогою системи «Електронний суд». У своїй заяві представник зазначив наступне. Позовна заява [PERSON] містила дві вимоги: про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки в розмірі 8000 грн, а також про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Відповідно ціна позову складає 13000 грн. Верховний Суд в постанові від 28 листопада 2018 року по справі №761/11472/15-ц зазначив, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру. Як передбачено підпунктом 1.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум на працездатну особу у 2024 році становить 3028 грн, отже 0,4 розміру від цієї суми складає 1211,20 грн. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки невідомі. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. З огляду на положення ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Заява, відповідно до ст. 270 ЦПК України розглянута за відсутності сторін по справі. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розглянувши питання поставлене у заяві суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява містила дві позовні вимоги: про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки в розмірі 8000 грн, а також про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Відповідно ціна позову складає 13 000 грн. Як передбачено підпунктом 1.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум на працездатну особу у 2024 році становить 3028 грн, отже 0,4 відсотки від цієї суми складає 1 211,20 грн. Таким чином подання до суду позовної заяви, щодо вимог майнового характеру передбачає сплату судового збору у розмірі 1 211,20 грн. На підставі пункту 1 частини першої\~статті 5 Закону України "Про судовий збір"\~позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки ці нарахування входять до структури заробітної плати, однак повинна оплачувати судовий збір за подання позовної заяві в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Тобто, позивач, при подачі даної позовної заяви, повинна була сплатити 1 211,20 грн. в якості судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди. Враховуючи наведене, не зважаючи на те, що, в даному випадку, товариство з обмеженою відповідальністю Первомайський «Райагробуд» не є зацікавленою особою у сплаті позивачкою судового збору, суд не позбавлений можливості, з власної ініціативи, стягнути не сплачену позивачем суму судового збору. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved