Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Примакова В.В. звернулася до суду із зазначеним позовом та просила встановити, що Свідоцтво № 596 про право особистої власності на домоволодіння від 05 грудня 1998 року, видане виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради на прізвище [PERSON] є правовстановлюючим документом [PERSON] , померлої [INFO] , та визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок «А», загальна площа якого - 69,9 кв.м., житлова - 48,9 кв.м., допоміжна - 21,0 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами: веранда «а», ганок «а2», сарай «Б», сарай «б», сарай «В», погріб «В/під» огорожа № 1-2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належний її матері [PERSON] , померлій [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] , прізвище до шлюбу « [PERSON] », [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Немирівського районного суду від 19.12.2016 року було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин між [PERSON] , померлою [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , які є між собою рідними матір`ю та донькою. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно а саме: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , належний колгоспному двору, головою якого була [PERSON] , спадкоємицею на який за законом, є її донька - [PERSON] . У погосподарській книзі за 1986-1990 роки, мати позивачки була записана головою двору домогосподарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] як [PERSON] але потім було зроблено виправлення на [PERSON] . Свідоцтво № 596 про право особистої власності на домоволодіння від 05.12.1998 на житловий будинок що розташований за адресою: [ADDRESS] , було також виписано на [PERSON] . Згідно довідки № 112 від 18 березня 2024 року по даним архіву КП « Немирівське БТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] , Тульчинським бюро технічної інвентаризації 12.12.1988 року в реєстраційній книзі № 3 Р№538, згідно свідоцтва про право власності № [NUMBER] , посвідченого виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради 12.12.1988року. За [PERSON] - право власності не зареєстровано. Розбіжності у написанні прізвища матері позивачки виникли з невідомих позивачу причин. Відповідно до виписки з погосподарської книги №588 від 08.03.2024 року, яка видана виконкомом Немирівської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , відповідно до запису в погосподарській книзі Ковалівської сільської ради за 1991-1995 роки, том 11,особовий рахунок № [NUMBER] , членами колгоспного двору станом на 05.08.1992 року були: [PERSON] - голова домогосподарства, [INFO] , та [PERSON] - дочка, [INFO] . 26 квітня 2024 року, гр. [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від імені позивачки гр. [PERSON] , було подано документи до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Вінницького району, Вінницької області, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами. розташований за адресою: [ADDRESS] . 26.04.2024 державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Вінницького району Вінницької області було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є та обставина, що при огляді наданих документів було встановлено, що на свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння, видане виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради 05 грудня 1998 року № 596, тобто після смерті [PERSON] , що померла [INFO] , відсутня печатка та підпис виконавчого комітету Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області. Також було виявлено в свідоцтві № [NUMBER] про право особистої власності, виданому 05 грудня 1998року, Ковалівською сільською радою Немирівського району, Вінницької області, зазначено, що житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , однак відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.06.1998 року виконкомом Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області, прізвище померлої [PERSON] , у зв`язку з чим неможливо встановити факт належності даного свідоцтва дійсно [PERSON] , померлої [INFO] . У зв`язку із викладеним у позивачки [PERSON] виникла необхідність звернутися до суду для оформлення свого права на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальна площа якого - 69,9 кв.м., житлова - 48,9 кв.м., допоміжна - 21,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належного її матері [PERSON] , померлій [INFO] . У зв`язку з такими обставинами, за вирішенням даних питань, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 20.09.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 17.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Цією ж ухвалою витребувано в державного нотаріуса державної нотаріальної контори Кнап Л.П. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] , померлої [INFO] . У судове засідання представник позивача адвокат Примакова В.В. не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, щодо задоволення позовної заяви не заперечував. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що постійно проживала в с.Ковалівка. Знає заявницю, навчалися в одному класі. Пам`ятає її матір. ЇЇ дівоче прізвище « [PERSON] ». Першим чоловіком її матері був [PERSON] , який помер. Потім вона вийшла заміж за [PERSON] . У них народилася [PERSON] прізвище якої тепер « [PERSON] ». У них був будинок, власником якого була матір заявниці - [PERSON] . Свідку не відомо чому в свідоцтві записано прізвище « [PERSON] ». Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду пояснила, що в 1988 році, коли їй було 10 років, її батьки купили хату в с.Ковалівка на вул. Сиротенко біля б.Жені. В селі на неї казали « [PERSON] ». У неї був чоловік [PERSON] . Попереднього чоловіка свідок не знала. Свідку не відомо чому в свідоцтві записано прізвище « [PERSON] ». Заслухавши представника позивача адвоката Примакову В.В., показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) вказано, що: "у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно паспорта серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , народилася в с.Ковалівка Немирівського району Вінницької області. Зареєстрована з 14.10.1998 р. за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в с Хвостівці Немирівського району Вінницької області. Її батьками записані: батько - [PERSON] , матір - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] були одружені, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , згідно якого вони одружилися 23.03.1964. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (виданим повторно). Після її смерті залишилося спадкове майно. Згідно копії погосподарської книги по Ковалівській сільській раді головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] за 1986-1990 роки, була [PERSON] Свідоцтво №596 про право приватної власності від 05.12.1998 житловий будинок, розміщений в [ADDRESS] , належить до колгоспного двору, головою якого є [PERSON] . Згідно довідки №112 від 18.03.2024, виданої КП «Немирівське бюро технічної інвентаризації», по даним архіву КП «Немирівське БТІ» станом на 01.01.2013 житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] . Тульчинським бюро технічної інвентаризації 12.12.1988 в реєстровій книзі №3 Р№538 згідно свідоцтва про право власності № [NUMBER] , посвідченого виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради 12.12.1988. За [PERSON] право власності не зареєстровано. Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 19.12.2016 встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , померлою [INFO] і [PERSON] , 1964 р.н., які є між собою рідними матір`ю та донькою. З виписки погосподарської книги №1197 від 23.05.2024, виданої виконкомом Немирівської міської ради, за адресою: Вінницька область, Вінницький (колишній Немирівський) район, с.Ковалівка (колишня назва села Хвостівці) відповідно до запису в погосподарській книзі Ковалівської (колишньої Хвостівської) сільської ради за 1961-1963 роки, том 11, особовий рахунок № [NUMBER] членами колгоспного двору були: [PERSON] , [INFO] - голова двору, [PERSON] , лютий 1948 - син, [PERSON] , серпень 1949 - дочка, [PERSON] , травень 1952 - дочка. З виписки погосподарської книги №1198 від 23.05.2024, виданої виконкомом Немирівської міської ради, за адресою: Вінницька область, Вінницький (колишній Немирівський) район, с.Ковалівка (колишня назва села Хвостівці) відповідно до запису в погосподарській книзі Ковалівської (колишньої Хвостівської) сільської ради за 1964-1966 роки, том 10, особовий рахунок № [NUMBER] членами колгоспного двору були: [PERSON] , [INFO] - голова двору, [PERSON] , лютий 1948 - син, [PERSON] , серпень 1949 - дочка, [PERSON] , травень 1952 - дочка, [PERSON] , січень 1935 р.н. - чоловік, [PERSON] , [INFO] - дочка. З виписки погосподарської книги №1199 від 23.05.2024, виданої виконкомом Немирівської міської ради, за адресою: Вінницька область, Вінницький (колишній Немирівський) район, с.Ковалівка відповідно до запису в погосподарській книзі Ковалівської сільської ради за 1967-1969 роки, том 10, особовий рахунок № [NUMBER] членами колгоспного двору були: [PERSON] , [INFO] - голова двору, [PERSON] , лютий 1948 - син, [PERSON] , серпень 1949 - дочка, [PERSON] , травень 1952 - дочка, [PERSON] , січень 1935 р.н. - чоловік, [PERSON] , [INFO] - дочка. З виписки погосподарської книги №1200 від 23.05.2024, виданої виконкомом Немирівської міської ради, за адресою: Вінницька область, Вінницький (колишній Немирівський) район, с.Ковалівка відповідно до запису в погосподарській книзі Ковалівської сільської ради за 1971-1973 роки, том 10, особовий рахунок № [NUMBER] членами колгоспного двору були: [PERSON] , [INFO] - голова двору, [PERSON] , лютий 1948 - син, [PERSON] , січень 1935 р.н. - чоловік, [PERSON] , [INFO] - дочка. З виписки погосподарської книги №1201 від 23.05.2024, виданої виконкомом Немирівської міської ради, за адресою: Вінницька область, Вінницький (колишній Немирівський) район, с.Ковалівка відповідно до запису в погосподарській книзі Ковалівської сільської ради за 1974-1976 роки, том 10, особовий рахунок № [NUMBER] членами колгоспного двору були: [PERSON] , [INFO] - голова двору, [PERSON] , лютий 1948 - син, [PERSON] , січень 1935 р.н. - чоловік, [PERSON] , [INFO] - дочка, [PERSON] , [INFO] -племінник. З виписки погосподарської книги №1202 від 23.05.2024, виданої виконкомом Немирівської міської ради, за адресою: Вінницька область, Вінницький (колишній Немирівський) район, с.Ковалівка відповідно до запису в погосподарській книзі Ковалівської сільської ради за 1977-1979 роки, том 10, особовий рахунок № [NUMBER] членами колгоспного двору були: [PERSON] , [INFO] - голова двору, [PERSON] , лютий 1948 - син, [PERSON] , січень 1935 р.н. - чоловік, [PERSON] , [INFO] - дочка. З виписки погосподарської книги №1203 від 23.05.2024, виданої виконкомом Немирівської міської ради, за адресою: Вінницька область, Вінницький (колишній Немирівський) район, с.Ковалівка відповідно до запису в погосподарській книзі Ковалівської сільської ради за 1980-1982 роки, том 10, особовий рахунок № [NUMBER] членами колгоспного двору були: [PERSON] , [INFO] - голова двору, [PERSON] , [INFO] - чоловік, [PERSON] , [INFO] - дочка. З виписки погосподарської книги №588 від 08.03.2024, виданої виконкомом Немирівської міської ради, за адресою: [ADDRESS] відповідно до запису в погосподарській книзі Ковалівської сільської ради за 1991-1995 роки, том 11, особовий рахунок № [NUMBER] членами колгоспного двору станом на 05.08.1992 року були: [PERSON] , [INFO] , - голова двору та [PERSON] , [INFO] , - дочка. З спадкової справи №378/2016, заведеної до майна померлої [PERSON] , померлої [INFO] , встановлено, що 29.07.2016 [PERSON] звернувся із заявою до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну частку (пай), та майновий пай, що входить в спадкове майно, яке вона прийняла. Повідомила, що іншою спадкоємицею за законом є донька померлої [PERSON] , пережилого з подружжя або особи з якою померла перебувала у фактичних шлюбних відносинах,інших спадкоємців за законом та заповіту немає. Фактом прийняття спадщини є фактичне володіння майном. Згідно заяви [PERSON] від 13.07.2016 остання зазначила, що спадщину після смерті матері [PERSON] не приймала, пропустила строк для прийняття спадщини, не претендує на спадщину та за продовження пропущеного строку в суд звертатися не буде. Згідно довідки №864, виданої виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка постійно проживала за адресою: в [ADDRESS] , залишилося спадкове майно. Спадкоємцями за законом є [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців за законом немає, заповіту не було. Згідно довідки №1958, виданої виконкомом Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №267/02-14 від 06.03.2024, виданої державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. [PERSON] є спадкоємицею за заповітом на спадкове майно, належне [PERSON] , померлій [INFO] . 13.01.2017 [PERSON] державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) та право на майновий пай належних [PERSON] . З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №549/02-31 від 26.04.2024 встановлено, що [PERSON] , діючи по довіреності від імені гр. [PERSON] , звернулася до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON] 26.04.2024 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. зазначеною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON] з підстав відсутності печатки та підпису виконавчого комітету Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області та свідоцтво видане після смерті [PERSON] , а також у свідоцтві зазначено, що головою колгоспного двору є [PERSON] , тоді як згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] прізвище померлої [PERSON] , у зв`язку із чим неможливо встановити факт належності даного свідоцтва [PERSON] . Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що орган який видав свідоцтво про право власності на домоволодіння № [NUMBER] , а саме Ковалівська сільська Рада народних депутатів, припинив свою діяльність, а тому іншим шляхом підтвердити належність правовстановлюючого документа спадкодавцю позивач не має можливості в іншому порядку, а ніж через суд. У судовому засіданні поясненнями представника позивача, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи та показаннями свідків, які є чіткими, послідовними, логічними і узгоджуються між собою щодо обставин, які мають значення для правильного вирішення справи і підлягають доказуванню у цьому випадку, доведений факт, що Свідоцтво № 596 про право особистої власності на домоволодіння від 05 грудня 1998 року, видане виконавчим комітетом Ковалівської сільської Ради народних депутатів на прізвище [PERSON] , є правовстановлюючим документом [PERSON] , померлої [INFO] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документу суд здійснює для забезпечення права позивача на оформлення права власності на спадкове майно. Судом встановлено, що долучене до матеріалів справи свідоцтво № [NUMBER] на право особистої власності на домоволодіння від 05.12.1998, видане виконавчим комітетом Ковалівської сільської Ради народних депутатів, згідно якого цілий житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] Свідоцтво видане на підставі рішення виконкомів Немирівської районної Ради народних депутатів №138 від 17.04.1986 р., та рішення Ковалівської сільської Ради народних депутатів від 07.05.1988 р. №32. Однак, в зазначеному свідоцтві дійсно відсутній підпис голови виконкому Ковалівської сільської Ради народних депутатів та печатка. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року, у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство,зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, (у тому числі усиновлені) дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За положеннями ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (ст. 534, 553, 555 цього Кодексу). Стаття 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та через представника за довіреністю звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю в свідоцтві про право власності на житловий будинок печатки та підпису посадової особи виконавчого комітету Ковалівської сільської ради. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкоємець, який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2023 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України). Згідно роз`яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2023 року №24-753/0/4-13 про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З виписки погосподарської книги №588 від 08.03.2024, виданої виконкомом Немирівської міської ради, за адресою: [ADDRESS] відповідно до запису в погосподарській книзі Ковалівської сільської ради за 1991-1995 роки, том 11, особовий рахунок № [NUMBER] членами колгоспного двору станом на 05.08.1992 року були: [PERSON] , [INFO] , - голова двору та [PERSON] , [INFO] , - дочка. Відповідно до ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про ведення в дію Закону «Про власність» (885-12) загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Окрім цього відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції 1963 року, що була чинною на час виникнення правовідносин), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 року, що була чинною на час виникнення правовідносин), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Нині чинне законодавство не містить визначення поняття колгоспного двору, що регулювалося відповідними положеннями Цивільного кодексу Української РСР у редакції 1963 року, які були виключені у 1993 році (Закон України від 16 грудня 1993 року № 3718-XII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності з 18 січня 1994 року). До введення в дію Закону України «Про власність», чинне законодавство не передбачало реєстрації прав власності на житлові будинки у сільській місцевості. З набранням чинності Закону України «Про власність» інститут суспільних груп за належністю до зайнятості власників перестав існувати. Пунктом 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР 31 жовтня 1975 року № 45/5 встановлено, що підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих рад. По господарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 5 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, [PERSON] та її дочка [PERSON] набули право власності на вказане домоволодіння в рівних частках, а саме, кожний член двору набув право власності на 1/2 його частку. Отже, сукупність зібраних у справі доказів, які оцінені судом на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності підтверджує, що [PERSON] належала на праві особистої власності 1/2 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . А отже підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в цілому відсутні. Зазначене не перешкоджає позивачу звернутися до суду з позовом про визнання права власності на відповідну частку у вказаному житловому будинку як члена колгоспного двору. Оскільки, позивачка є спадкоємцем за законом, яка в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері шляхом фактичного володіння майном, дочка спадкодавця [PERSON] спадщину не приймала та на неї не претендує, проте, [PERSON] не може оформити в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину через відсутність в свідоцтві про право власності на житловий будинок печатки та підпису посадової особи виконавчого комітету Ковалівської сільської ради та судом встановлено, що спадкодавиці, як члену колгоспного двору, належала 1/2 частина зазначеного житлового будинку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі наведеного,

Outcome: partial