Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1234-9424 від 07.07.2023 року. В обгрунтування доводів позовної заяви вказує, що 07.07.2023 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та відповідачем за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua) який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укркредит Фінанс" (в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле) було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1234-9424. Зазначений кредитний договір разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідачу було наданий кредит у сумі 10000 грн. Крім цього додатковою угодою №2 від 11.07.2023 року до договору про відкриття кредитної лінії №1234-9424 від 07.07.2023 року відповідачу було надано додаткові кошти у кредит в сумі 1400,00 грн. Вимоги мотивує тим, що позивач зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення зобов`язань, відповідно до умов кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця. Вимоги мотивує тим, що відповідач порушив умови вказаного кредитного договору, кредит не повернув, грошові зобов`язання перед кредитодавцем за договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 15.07.2024 року становить 106540 грн. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 58540 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 60000 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 60000 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Суд своєю ухвалою від 07.10.2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та призначив судовий розгляд справи. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Представник позивача Підлетейчук Мирослав Миколайович, який діє в інтересах ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві (вх.№ 7513). Не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач відзив (заперечення) на позовну заяву не подав. Копія ухвали про відкриття провадження надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта" з повідомленням про вручення (а.с.104-105). Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено [PERSON] з використанням послуг електронного зв`язку на електронну пошту позивача [INFO] (а.с. 108). Ухвала суду у електронному вигляді одержана відповідачем 17.12.2024 року (довідка про доставку електронного листа, а.с. 109). Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розгляд справи призначено на 09:30 годину 09.01.2025 року. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження. Суд проводить заочний розгляд справи за наявними доказами та матеріалами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; ч. 1 ст.634 ЦК України - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору; ст.207 ЦК України - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони Суд встановив, що 07 липня 2023 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1234-9424, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 10000 грн. із строком кредитування - 300 днів, базовий період 21 днів, знижена відсоткова % ставка - 2,50% в день, стандартна % ставка - 3,00% в день. Вказаний кредитний договір укладено в електронному вигляді за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», та підписаний кредитний договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію" - електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальнику [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор [NUMBER] для підписання кредитного договору 1234-9424 від 07.07.2023 року та для підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надало кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору №1234-9424 від 07.07.2023 року, що стверджується довідкою про перерахування суми кредиту (а.с.75). Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач не дотримався умов кредитного договору №1234-9424 від 07.07.2023 року, допустив заборгованість станом на 15.07.2024 року у розмірі 118540 грн. з яких: 12000 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 106540 грн.- прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами в сумі 58540 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 60000 грн. Кредитодавець просить стягути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину в розмірі 60000 грн, з яких: 12000 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 48000 грн.- прострочена заборгованість за нарахованими процентами Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення; ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд при розгляді справи встановив, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення коштів та погашення виниклої заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №1234-9424 від 07.07.2023 року знайшли своє підтвердження при розгляді справи, поскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку не повернуті, зобов`язання належним чином відповідач не виконав, протягом дії договору не сплачував кредит вчасно та у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, заявлені проти нього позовні вимоги не оспорював, доказів протилежного у відповідності до ст. 81 ЦПК України до суду не подав. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат; п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; ч.1 ст.141 ЦПК - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір сплачено та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно до платіжного доручення №40444 від 19.09.2024 року у розмірі 2422,40 грн. При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача, а тому доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн. (у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" - при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору). З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені та досліджені у судовому засіданні докази, обставини справи, аналізуючи надані позивачем докази на обґрунтування позовних вимог, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved