Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

20\~серпня 2024\~року (через\~систему «Електронний\~суд»)\~позивач ТОВАРИСТВО\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»\~(далі\~ ТОВ\~«УКР КРЕДИТ ФІНАНС»)\~через свого\~уповноваженого представника Горошкодера В.О. звернувся\~до Згурівського\~районного суду\~Київської області\~з вищевказаною\~позовною заявою,\~в якій\~позивач просить\~стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1138-9814 від 10.01.2023 у розмірі 28500,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 3300,00 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 25200,00 грн. Також просить стягнути на користь товариства сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 10.01.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 38548598) і фізичною особою [PERSON] , (РНОКПП: [NUMBER] ) за допомогою вебсайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1138-9814. Для підписання Кредитного договору № 1138-9814 від 10.01.2023 та підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А8420. Відповідно до умов Кредитного договору відповідач для задоволення особистих потреб отримала кредит на наступних умовах: сума кредиту 6300,00 гривень; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Кредитодавець виконав всі взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті. Відповідач порушив умови кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання, в результаті чого, станом на 25.06.2024 у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 59559,00 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 3300,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 56259,00 гривень. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості, тому позивач просить суд стягнути із відповідача не повну суму заборгованості, а лише її частину у загальній сумі 28500,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 3300,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 25200,00 грн. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 27.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до розгляду по суті, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив заяву, у якій просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася за адресою останнього відомого місця проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Крім того, повістку на судове засідання, призначене на 26.09.2024 отримала особисто в приміщенні суду під розписку. Про причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не направила. За змістом ч. 4 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив, що 10.01.2023 відповідач [PERSON] , до укладення кредитного договору, ознайомилася з паспортом споживчого кредиту, в якому надана інформація про умови кредитування у ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», що підтвердила підписавши його одноразовим ідентифікатором [NUMBER] (а.с. 41-44). Того ж дня, 10.01.2023, між [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» був укладений\~електронний Договір\~про відкриття кредитної лінії № 1138-9814 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який разом\~із Правилами\~відкриття кредитної\~лінії (надання\~споживчих кредитів)\~складають єдиний договір (далі кредитний договір).\~Кредитний договір підписаний\~відповідачем за\~допомогою електронного\~підпису одноразовим ідентифікатором А8420 (а.с.\~15-26\~ договір\~про відкриття\~кредитної лінії;\~а.с. 27-40\~ Правила\~відкриття кредитної\~лінії,\~а.с. 41-44\~ Паспорт\~споживчого кредиту, а.с. 45-47 таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача). У пункті 2.2 кредитного договору зазначено, що кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Кредитний договір містить наступні умови кредитування: розмір кредитного ліміту 6300,00 грн; дата надання кредиту 10.01.2023 (п. 4.1); строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику; дата повернення кредиту 06.11.2023 (п. 4.8); базовий період 14 календарних днів (п. 4.4); тип процентної фіксована, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі може надаватись можливість скористатись кредитом за промо-ставкою та/або пільговою та/або зниженою процентною ставками (програма лояльності) (п. 4.3); стандартна процентна ставка 3,00 % за кожен день користування кредитом (застосовується протягом всього строку дії договору, за виключенням строку користування кредитом за промо-ставкою та/або пільговою та/або зниженою процентною ставкою) (п. 4.6); знижена/пільгова процентна ставка 2,50 % в день (п. 10.1). Відповідно до п. 4.2 кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної в п. 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду (п. 4.5). Судом встановлено, що на виконання умов договору № 1138-9814 від 10.01.2023 позивачем було здійснено видачу кредитних коштів [PERSON] в сумі 6300,00 гривень, за допомогою платіжної системи «LiqPay» (а.с. 48 довідка про перерахування суми кредиту; а.с. 57-71 лист АТ КБ «ПриватБанк»). Згідно з довідкою про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 25.06.2024 сума загальної заборгованості [PERSON] за договором № 1138-9814 від 10.01.2023 становить 59559,00 гривень, з яких: 3300,00 гривень основний борг, 56259,00 гривень залишок нарахованих, не погашених відсотків. З даної довідки вбачається, що відсотки нараховані позивачем в межах строку кредитування та відповідно до умов укладеного договору із застосуванням зниженої процентної ставки 2,50% в день, у період з 10.01.2023 до 23.01.2023. Також вбачається, що 18 січня 2024 року [PERSON] внесла грошові кошти на погашення заборгованості у розмірі 3000,00 грн, які були зараховані на погашення основного боргу (а.с. 49-56 довідка). Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача [PERSON] . Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме, часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 31059,00 гривень, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованості, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 3000,00 грн, прострочену заборгованість за нарахованими процентами 25200,00 грн, що разом становить 28500,00 грн. Відповідач [PERSON] відзиву та своїх заперечень на позовну заяву не подала, так само як і доказів на спростування заявлених позивачем вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до приписів ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч.\~1,\~2\~ст.\~207\~ЦК України\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до інформаційно-комунікаційної\~системи, що використовується сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються\~Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст.\~10,\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України\~передбачає,\~що договір,\~укладений за\~допомогою інформаційно-телекомунікаційних\~систем за\~згодою обох\~сторін вважається\~укладеним в\~письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049\~ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено частиною першою\~статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої\~статті 1054 ЦК України\~поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~81, ч. 1 ст.\~89 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, як кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, наведені у справі аргументи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи,

Outcome: approved