Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

25.09.2024 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію права оренди з одночасним припиненням права оренди та повернення земельної ділянки, визнання недійсним договору дарування нерухомого майна та скасування запису про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що Чернівецькою окружною прокуратурою здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 12023262020003435, внесеному 01.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно [PERSON] , [INFO] , жителя м. Чернівці Чернівецького району Чернівецької області, за фактом вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України. 23.12.2019 року [PERSON] , будучи на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.12.2007 року серії ВКВ № 799195, виданого державним нотаріусом Першої Чернівецької нотаріальної контори, власником житлового будинку, загальною площею 15,9 м, та приналежною до нього господарською (допоміжною) спорудою - дерев`яною огорожею, розташованого за адресою: [ADDRESS] , подав через Центр надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради на розгляд Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради (вул. Б. Хмельницького, 64-А, м. Чернівці) заяву про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення в порядку, передбаченому ст. 123, ч. 3 ст. 124, ч. ч. 2, 3 ст. 134 Земельного кодексу України, на неконкурентних засадах в оренду на 5 років земельної ділянки комунальної власності, розташованої за вищевказаною адресою, площею 0,1 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (категорія земель - землі житлової та громадської забудови) для обслуговування існуючого будинку. За результатами розгляду такої заяви 27.02.2020 року на сесії Чернівецької міської ради прийнято рішення № 2086, п. 33 якого [PERSON] надано дозвіл на складання вказаної землевпорядної документації. У подальшому, [PERSON] , не розпочавши процедуру розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у користування, його погодження та затвердження відповідно до вимог Земельного кодексу України, діючи з метою отримання безоплатно у власність в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України, іншої земельної ділянки, яка межує з вищевказаною та на якій безпосередньо розташований житловий будинок, після розробки на його замовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та державної реєстрації такої земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, 16,03.2020 року подав через ЦНАП на розгляд Департаменту заяву про затвердження землевпорядної документації та передання у його власність земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:34:002:1360, розташованої за вищевказаною адресою, площею 0,1 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (категорія земель - землі житлової та громадської забудови) для обслуговування існуючого будинку. За результатами розгляду такої заяви рішенням сесії Чернівецької міської ради № 2250 від 13.07.2020 року (п.п. 27 та 27.1) вирішено передати у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 7310136600:34:002:1360. 27.07.2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чернівецької міського нотаріального округу із заявою про державну реєстрацію виникнення його права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7310136600:34:002:1360, за результатами розгляду якої 31.07.2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні відомості про речове право [PERSON] на цей об`єкт нерухомого майна. Таким чином, [PERSON] в повній мірі реалізував своє право на отримання на неконкурентних засадах у власність/користування земельної ділянки, на якій розташований жилий будинок, що перебуває у його власності. Далі, маючи на меті отримання у користування суміжної земельної ділянки комунальної власності на неконкурентних засадах на підставі ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України, діючи недобросовісно, попередньо організувавши (в період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року) на земельній ділянці комунальної власності спорудження без влаштування фундаменту та з полегшених конструкцій (листів профнастилу) некапітальної споруди - сараю, [PERSON] в серпні 2020 року (не пізніше 11.08.2020 року) замовив у комунального підприємства Чернівецької міської ради «Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації» послуги технічної інвентаризації нерухомого майна - зазначеного жилого будинку, за результатами надання яких отримав 2 офіційні документи - технічний паспорт від 11.08.2020 року та довідку від 11.08.2020 року, виданих вказаним суб`єктом господарювання, в яких містились завідомо для [PERSON] неправдиві відомості. Зокрема, технічний паспорт містив неправдиві відомості про рік спорудження сараю (до 1992 року), опис конструктивних елементів сараю (фундамент - бетон, стіни - керамблок, покрівля - ацхл), а довідка - відомості про те, що вказаний сарай помилково не включений у свідоцтво про право на спадщину, побудований до 1992 року, що не є самочинним будівництвом. Наступного дня, 12.08.2020 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради (вул. Героїв Майдану, 7, м. Чернівці) (далі - державний реєстратор) із заявою про державну реєстрацію виникнення права власності на зазначений жилий будинок, надавши при цьому державному реєстратору офіційні документи для проведення державної реєстрації речових прав - вказані технічний паспорт та довідку. 14.08.2020 року за результатами розгляду заяви [PERSON] та доданих до неї документів державним реєстратором внесено до Державного реєстру відомості про право приватної власності [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомого майна за описом - житловий будинок літ. «А» з однієї кімнати загальною площею 15,9 м , житловою площею 7,7 м , сарай літ. «Б», огорожа № 1, а також погашено відомості про право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна в архівній частині Державного реєстру речових прав речових прав на нерухоме майно - Реєстрі права власності на нерухоме майно. Цього ж дня, 14.08.2020 року [PERSON] уклав із самозайнятою особою-сертифікованим інженером-землевпорядником договір про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, дозвіл на що отримав на підставі рішення Чернівецької міської ради прийнято рішення № 2086 від 27.02.2020 року. В подальшому, після розробки та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, в схематичних зображеннях якого відображено наявність 1-поверхової кам`яної нежитлової будівлі, [PERSON] 19.08.2020 року подав через ЦНАП на розгляд Департаменту заяву про затвердження вищевказаної землевпорядної документації та передання у його користування земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279, розташованої за вищевказаною адресою, площею 0,1 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового господарських будівель та споруд (категорія земель - землі житлової та громадської забудови) для обслуговування існуючого будинку, з додатками документів: витягу з Державного реєстру з відомостями про перебування у власності [PERSON] зазначеного житлового будинку з приналежною до нього річчю - сараєм, та схематичного розміщення будівель та споруд зазначеного технічного паспорту, на якому зображено їх наявність та місце розташування. Сукупність відомостей вищевказаних документів стали підставою для прийняття на сесії Чернівецької міської ради рішення № 2449 від 15.10.2020, згідно з п. 39 якого заяву [PERSON] задоволено в повному обсязі. На підставі зазначеного рішення органу місцевого самоврядування 28.10.2020 року між Чернівецькою міською радою та [PERSON] укладено договір 5-річної оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 з метою обслуговування існуючого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Після чого, 11.11.2020 року [PERSON] подав через ЦНАП на розгляд державного реєстратора заяву про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 з додатками - договором оренди та рішенням органу місцевого самоврядування. 16.11.2020 року за результатами розгляду заяви [PERSON] та доданих до неї документів державним реєстратором внесено до Державного реєстру відомості про право [PERSON] на користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279. В подальшому, 01.12.2020 року [PERSON] , незважаючи на визначену договором оренди мету використання земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 - для обслуговування існуючого будинку, подав через ЦНАП на розгляд Департаменту заяву з додатками про видачу будівельного паспорту забудови вищевказаної ділянки для нового будівництва індивідуального житлового будинку, площею забудови 69,2 м-, яку 08.12.2020 року вказаним уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури задоволено та видано відповідний документ. Після чого, 10.12.2020 року [PERSON] , не маючи реальної мети здійснення нового будівництва, подав через ЦНАП на розгляд Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт для його реєстрації, яка відбулась 14.12.2020 року, таким чином створюючи видимість початку здійснення будівельних робіт, які згідно з поданим ним повідомленням мали здійснюватись господарським способом (власними силами забудовника). Наступного дня, 15.12.2020 року [PERSON] замовив у ЧМКБТІ послуги технічної інвентаризації об`єкта незавершеного будівництва, розташованого на вказаній земельній ділянці комунальної власності, за результатами надання яких отримав 2 офіційні документи - технічний паспорт від 15.12.2020 року та довідку від 16.12.2020 року, які видані вказаним суб`єктом господарювання, в яких містились завідомо для [PERSON] неправдиві відомості. Зокрема, технічний паспорт містив неправдиві відомості у вигляді наявності на графічній схемі розміщення будівель та споруд схематичного відображення фундаменту, розміром 8 м. х 8,4 м. в місці, де, згідно з будівельним паспортом, мав бути розташований житловий будинок, та відсутності на такій схемі відображення вищевказаного сараю, який в дійсності був розташований, а довідка - відомості про відсоток готовності незавершеного будівництвом житлового будинку (9 %). Далі, 16.12.2020 року [PERSON] подав через ЦНАП на розгляд державного реєстратора заяву про державну реєстрацію його права приватної власності на неіснуючий об`єкт незавершеного будівництва, надавши при цьому державному реєстратору серед документів, необхідних відповідно до ч. 1 ст. 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на 01.12.2020) для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, завідомо підроблені офіційні документи - технічний паспорт від 15.12.2020 року та довідку від 16.12.2020 року. 18.12.2020 року за результатами розгляду заяви [PERSON] та доданих до неї документів державним реєстратором внесено до Державного реєстру відомості про право приватної власності [PERSON] на зазначений об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279. У подальшому, 23.12.2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу з метою нотаріального посвідчення договору дарування незавершеного будівництвом житлового будинку, відповідно до якого подарував своїй матері - [PERSON] , [INFO] , неіснуючий незавершений будівництвом житловий будинок, відсоток готовності якого складає 9 %, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279. Цього ж дня, 23.12.2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу внесено до Державного реєстру відомості про право приватної власності [PERSON] на зазначений об`єкт незавершеного будівництва. Вищевказаний факт державної реєстрації переходу права власності на неіснуючий об`єкт незавершеного будівництва створює видимість зміни замовника будівництва, що в подальшому, у разі завершення [PERSON] будівництва та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, надає їй право на неконкурентних засадах безоплатно отримати у власність земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 (враховуючи невикористання такого права в минулому відносно земельної ділянки із зазначеним цільовим використанням) та можливістю подальшого її об`єднання із суміжною земельною ділянкою з кадастровим номером 7310136600:34:002:1360, що перебуває у власності її сина - [PERSON] , відчуження прав на неї на користь останнього чи третьої особи. З урахуванням наведеного, [PERSON] , [INFO] , маючи об`єктивну можливість ознайомитися із вимогами законодавства з приводу реалізації громадянами права на одержання у користування земельної ділянки комунальної власності на конкурентних та неконкурентних засадах, розпочавши у 2020 році 2 окремі процедури набуття права власності та права користування на суміжні земельні ділянки комунальної власності територіальної громади м. Чернівці на неконкурентних засадах, реалізувавши в повній мірі своє право на отримання на неконкурентних засадах у власність земельної ділянки, на якій розташований жилий будинок, що перебуває у його власності, діючи недобросовісно, попередньо самочинно організувавши спорудження на суміжній з будинком земельній ділянці комунальної власності некапітальної споруди - сараю, використавши офіційно неправдиві офіційні документи - технічний паспорт та довідку, виготовлених суб`єктом господарювання з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, в яких містились завідомо неправдиві відомості про рік спорудження сараю, його технічні характеристики та його приналежність до головної речі - житлового будинку шляхом пред`явлення їх державному реєстратору з метою внесення таких неправдивих відомостей до Державного реєстру, сукупність відомостей якого з відомостями зазначених завідомо неправдивих офіційних документів та проекту землеустрою, стали підставою для неправомірного, за відсутності фактичних та юридичних підстав для цього, набуття [PERSON] на неконкурентних засадах права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279, площею 0,1 га, на підставі рішення розпорядника земель, введеного [PERSON] в оману. Після чого, [PERSON] , незважаючи на визначену договором оренди мету використання земельної ділянки - для обслуговування існуючого будинку, отримавши право на здійснення на ній нового будівництва індивідуального житлового будинку, створюючи видимість початку здійснення будівельних робіт, які, згідно з поданим ним повідомленням органу будівельно-архітектурного контролю, мали здійснюватись господарським способом (власними силами забудовника), використав офіційно неправдиві офіційні документи - технічний паспорт та довідку, виготовлених суб`єктом господарювання з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, в яких містились завідомо неправдиві відомості про наявність на зазначеній ділянці комунальної власності незавершеного будівництвом житлового будинку з відсотком готовності 9 % та відсутності сараю, який в дійсності був розташований, шляхом їх пред`явлення державному реєстратору з метою внесення таких неправдивих відомостей до Державного реєстру та створення видимості перебування у його власності об`єкта незавершеного будівництва. Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.04.2024 у справі № 727/3045/24 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України. Зокрема, вироком суду встановлено, що [PERSON] , використовуючи офіційні документи, в яких містилися завідомо неправдиві відомості про рік спорудження сараю, його технічні характеристики та приналежність до головної речі - житлового будинку, за відсутності фактичних та юридичних підстав, набув право користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 на неконкурентних засадах. У подальшому, використав неправдиві офіційні документи про наявність на зазначеній земельній ділянці незавершеного будівництвом житлового будинку з відсотком готовності 9% та 18.12.2020 року зареєстрував за собою право власності на вказаний об`єкт, а 23.12.2020 року подарував об`єкт незавершеного будівництва [PERSON] . На підставі викладеного посилаючись на норми матеріального права позивач просить суд : Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 (№ 11436 від 28.10.2020), укладений між Чернівецькою міською радою Чернівецького району Чернівецької області (код ЄДРПОУ 36068147) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Скасувати запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 з одночасним припиненням права оренди такої землі. Зобов`язати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) повернути земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 Чернівецькій міській раді Чернівецького району Чернівецької області (код ЄДРПОУ 36068147). Визнати недійсним договір дарування нерухомого майна від 23.12.2020 (реєстраційний номер 6093), укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Скасувати запис про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2252968673101). Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 листопада 2024 року закрито підготовче провадження по справі. Представник позивача у судове засіданні не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає просить його задовольнити. Представник Чернівецької міської ради у судове засіданні не з`явився, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги прокурора підтримує. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.04.2024 року засуджено [PERSON] за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Цим же вироком встановлено, що 23.12.2019 року [PERSON] , будучи на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.12.2007 серії ВКВ № 799195, виданого державним нотаріусом Першої Чернівецької нотаріальної контори, власником житлового будинку, загальною площею 15,9 м, та приналежною до нього господарською (допоміжною) спорудою - дерев`яною огорожею, розташованого за адресою: [ADDRESS] , подав через Центр надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради на розгляд Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради (вул. Б. Хмельницького, 64-А, м. Чернівці) заяву про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення в порядку, передбаченому ст. 123, ч. 3 ст. 124, ч. ч. 2, 3 ст. 134 Земельного кодексу України, на неконкурентних засадах в оренду на 5 років земельної ділянки комунальної власності, розташованої за вищевказаною адресою, площею 0,1 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (категорія земель - землі житлової та громадської забудови) для обслуговування існуючого будинку. За результатами розгляду такої заяви 27.02.2020 року на сесії Чернівецької міської ради прийнято рішення № 2086, п. 33 якого [PERSON] надано дозвіл на складання вказаної землевпорядної документації. У подальшому, [PERSON] , не розпочавши процедуру розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у користування, його погодження та затвердження відповідно до вимог Земельного кодексу України, діючи з метою отримання безоплатно у власність в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України, іншої земельної ділянки, яка межує з вищевказаною та на якій безпосередньо розташований житловий будинок, після розробки на його замовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та державної реєстрації такої земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, 16,03.2020 року подав через ЦНАП на розгляд Департаменту заяву про затвердження землевпорядної документації та передання у його власність земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:34:002:1360, розташованої за вищевказаною адресою, площею 0,1 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (категорія земель - землі житлової та громадської забудови) для обслуговування існуючого будинку. За результатами розгляду такої заяви рішенням сесії Чернівецької міської ради № 2250 від 13.07.2020 року (п.п. 27 та 27.1) вирішено передати у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 7310136600:34:002:1360. 27.07.2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чернівецької міського нотаріального округу із заявою про державну реєстрацію виникнення його права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7310136600:34:002:1360, за результатами розгляду якої 31.07.2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні відомості про речове право [PERSON] на цей об`єкт нерухомого майна. Таким чином, [PERSON] в повній мірі реалізував своє право на отримання на неконкурентних засадах у власність/користування земельної ділянки, на якій розташований жилий будинок, що перебуває у його власності. Далі, маючи на меті отримання у користування суміжної земельної ділянки комунальної власності на неконкурентних засадах на підставі ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України, діючи недобросовісно, попередньо організувавши (в період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року) на земельній ділянці комунальної власності спорудження без влаштування фундаменту та з полегшених конструкцій (листів профнастилу) некапітальної споруди - сараю, [PERSON] в серпні 2020 року (не пізніше 11.08.2020 року) замовив у комунального підприємства Чернівецької міської ради «Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації» послуги технічної інвентаризації нерухомого майна - зазначеного жилого будинку, за результатами надання яких отримав 2 офіційні документи - технічний паспорт від 11.08.2020 року та довідку від 11.08.2020 року, виданих вказаним суб`єктом господарювання, в яких містились завідомо для [PERSON] неправдиві відомості. Зокрема, технічний паспорт містив неправдиві відомості про рік спорудження сараю (до 1992 року), опис конструктивних елементів сараю (фундамент - бетон, стіни - керамблок, покрівля - ацхл), а довідка - відомості про те, що вказаний сарай помилково не включений у свідоцтво про право на спадщину, побудований до 1992 року, що не є самочинним будівництвом. Наступного дня, 12.08.2020 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради (вул. Героїв Майдану, 7, м. Чернівці) (далі - державний реєстратор) із заявою про державну реєстрацію виникнення права власності на зазначений жилий будинок, надавши при цьому державному реєстратору офіційні документи для проведення державної реєстрації речових прав - вказані технічний паспорт та довідку. 14.08.2020 року за результатами розгляду заяви [PERSON] та доданих до неї документів державним реєстратором внесено до Державного реєстру відомості про право приватної власності [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомого майна за описом - житловий будинок літ. «А» з однієї кімнати загальною площею 15,9 м , житловою площею 7,7 м , сарай літ. «Б», огорожа № 1, а також погашено відомості про право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна в архівній частині Державного реєстру речових прав речових прав на нерухоме майно - Реєстрі права власності на нерухоме майно. Цього ж дня, 14.08.2020 року [PERSON] уклав із самозайнятою особою-сертифікованим інженером-землевпорядником договір про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, дозвіл на що отримав на підставі рішення Чернівецької міської ради прийнято рішення № 2086 від 27.02.2020 року. В подальшому, після розробки та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, в схематичних зображеннях якого відображено наявність 1-поверхової кам`яної нежитлової будівлі, [PERSON] 19.08.2020 року подав через ЦНАП на розгляд Департаменту заяву про затвердження вищевказаної землевпорядної документації та передання у його користування земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279, розташованої за вищевказаною адресою, площею 0,1 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового господарських будівель та споруд (категорія земель - землі житлової та громадської забудови) для обслуговування існуючого будинку, з додатками документів: витягу з Державного реєстру з відомостями про перебування у власності [PERSON] зазначеного житлового будинку з приналежною до нього річчю - сараєм, та схематичного розміщення будівель та споруд зазначеного технічного паспорту, на якому зображено їх наявність та місце розташування. Сукупність відомостей вищевказаних документів стали підставою для прийняття на сесії Чернівецької міської ради рішення № 2449 від 15.10.2020, згідно з п. 39 якого заяву [PERSON] задоволено в повному обсязі. На підставі зазначеного рішення органу місцевого самоврядування 28.10.2020 року між Чернівецькою міською радою та [PERSON] укладено договір 5-річної оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 з метою обслуговування існуючого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Після чого, 11.11.2020 року [PERSON] подав через ЦНАП на розгляд державного реєстратора заяву про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 з додатками - договором оренди та рішенням органу місцевого самоврядування. 16.11.2020 року за результатами розгляду заяви [PERSON] та доданих до неї документів державним реєстратором внесено до Державного реєстру відомості про право [PERSON] на користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279. В подальшому, 01.12.2020 року [PERSON] , незважаючи на визначену договором оренди мету використання земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 - для обслуговування існуючого будинку, подав через ЦНАП на розгляд Департаменту заяву з додатками про видачу будівельного паспорту забудови вищевказаної ділянки для нового будівництва індивідуального житлового будинку, площею забудови 69,2 м-, яку 08.12.2020 року вказаним уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури задоволено та видано відповідний документ. Після чого, 10.12.2020 року [PERSON] , не маючи реальної мети здійснення нового будівництва, подав через ЦНАП на розгляд Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт для його реєстрації, яка відбулась 14.12.2020 року, таким чином створюючи видимість початку здійснення будівельних робіт, які згідно з поданим ним повідомленням мали здійснюватись господарським способом (власними силами забудовника). Наступного дня, 15.12.2020 року [PERSON] замовив у ЧМКБТІ послуги технічної інвентаризації об`єкта незавершеного будівництва, розташованого на вказаній земельній ділянці комунальної власності, за результатами надання яких отримав 2 офіційні документи - технічний паспорт від 15.12.2020 року та довідку від 16.12.2020 року, які видані вказаним суб`єктом господарювання, в яких містились завідомо для [PERSON] неправдиві відомості. Зокрема, технічний паспорт містив неправдиві відомості у вигляді наявності на графічній схемі розміщення будівель та споруд схематичного відображення фундаменту, розміром 8 м. х 8,4 м. в місці, де, згідно з будівельним паспортом, мав бути розташований житловий будинок, та відсутності на такій схемі відображення вищевказаного сараю, який в дійсності був розташований, а довідка - відомості про відсоток готовності незавершеного будівництвом житлового будинку (9 %). Далі, 16.12.2020 року [PERSON] подав через ЦНАП на розгляд державного реєстратора заяву про державну реєстрацію його права приватної власності на неіснуючий об`єкт незавершеного будівництва, надавши при цьому державному реєстратору серед документів, необхідних відповідно до ч. 1 ст. 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на 01.12.2020) для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, завідомо підроблені офіційні документи - технічний паспорт від 15.12.2020 року та довідку від 16.12.2020 року. 18.12.2020 року за результатами розгляду заяви [PERSON] та доданих до неї документів державним реєстратором внесено до Державного реєстру відомості про право приватної власності [PERSON] на зазначений об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279. У подальшому, 23.12.2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу з метою нотаріального посвідчення договору дарування незавершеного будівництвом житлового будинку, відповідно до якого подарував своїй матері - [PERSON] , [INFO] , неіснуючий незавершений будівництвом житловий будинок, відсоток готовності якого складає 9 %, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279. Цього ж дня, 23.12.2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу внесено до Державного реєстру відомості про право приватної власності [PERSON] на зазначений об`єкт незавершеного будівництва. Вищевказаний факт державної реєстрації переходу права власності на неіснуючий об`єкт незавершеного будівництва створює видимість зміни замовника будівництва, що в подальшому, у разі завершення [PERSON] будівництва та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, надає їй право на неконкурентних засадах безоплатно отримати у власність земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 (враховуючи невикористання такого права в минулому відносно земельної ділянки із зазначеним цільовим використанням) та можливістю подальшого її об`єднання із суміжною земельною ділянкою з кадастровим номером 7310136600:34:002:1360, що перебуває у власності її сина - [PERSON] , відчуження прав на неї на користь останнього чи третьої особи. З урахуванням наведеного, [PERSON] , [INFO] , маючи об`єктивну можливість ознайомитися із вимогами законодавства з приводу реалізації громадянами права на одержання у користування земельної ділянки комунальної власності на конкурентних та неконкурентних засадах, розпочавши у 2020 році 2 окремі процедури набуття права власності та права користування на суміжні земельні ділянки комунальної власності територіальної громади м. Чернівці на неконкурентних засадах, реалізувавши в повній мірі своє право на отримання на неконкурентних засадах у власність земельної ділянки, на якій розташований жилий будинок, що перебуває у його власності, діючи недобросовісно, попередньо самочинно організувавши спорудження на суміжній з будинком земельній ділянці комунальної власності некапітальної споруди - сараю, використавши офіційно неправдиві офіційні документи - технічний паспорт та довідку, виготовлених суб`єктом господарювання з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, в яких містились завідомо неправдиві відомості про рік спорудження сараю, його технічні характеристики та його приналежність до головної речі - житлового будинку шляхом пред`явлення їх державному реєстратору з метою внесення таких неправдивих відомостей до Державного реєстру, сукупність відомостей якого з відомостями зазначених завідомо неправдивих офіційних документів та проекту землеустрою, стали підставою для неправомірного, за відсутності фактичних та юридичних підстав для цього, набуття [PERSON] на неконкурентних засадах права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279, площею 0,1 га, на підставі рішення розпорядника земель, введеного [PERSON] в оману. Після чого, [PERSON] , незважаючи на визначену договором оренди мету використання земельної ділянки - для обслуговування існуючого будинку, отримавши право на здійснення на ній нового будівництва індивідуального житлового будинку, створюючи видимість початку здійснення будівельних робіт, які, згідно з поданим ним повідомленням органу будівельно-архітектурного контролю, мали здійснюватись господарським способом (власними силами забудовника), використав офіційно неправдиві офіційні документи - технічний паспорт та довідку, виготовлених суб`єктом господарювання з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, в яких містились завідомо неправдиві відомості про наявність на зазначеній ділянці комунальної власності незавершеного будівництвом житлового будинку з відсотком готовності 9 % та відсутності сараю, який в дійсності був розташований, шляхом їх пред`явлення державному реєстратору з метою внесення таких неправдивих відомостей до Державного реєстру та створення видимості перебування у його власності об`єкта незавершеного будівництва. [PERSON] вчинив злочин за ч. 3 ст. 190 КК України, тобто шахрайство: придбані права на чуже майно шляхом обману, вчиненого у великих розмірах та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа. (а. с. 24-27.) Норми права, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити даному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно зі ст. 3 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Ч. 3 ст. 215 ЦК України визначено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями (ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про оренду землі»). За змістом ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи що земельна ділянка не може орендуватися на позаконкурентних підставах, та як встановлено вироком суду на зазначеній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 було відсутнє незавершене будівництво житлового будинку з відсотком готовності 9 % та відсутній сам сарай, то наявні підстави для визнання недійсним спірного договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 у справі № 761/26815/17 зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті, ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим». Велика Палата Верховного Суду у п. 74 постанови від 29.05.2019 року у справі № 367/2022/15-ц звертає увагу на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права (п. 5.17 постанови від 04.09.2018 року у справі №915/127/18). Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до нього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень - речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Верховний Суд у постанові від 03.09.2020, справа № 914/1201/19, зазначив, що за змістом статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення (бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам (близькі за змістом висновки викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц). За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 11 зазначеного Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до нього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, у розумінні положень наведеної норми наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Спір у даній справі пов`язаний із вимогою про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки комунальної власності № 11436, укладеного з [PERSON] 28.10.2020 року, скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди землі з одночасним припиненням такого права та поверненням земельної ділянки з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 власнику, а також визнання недійсним договору дарування нерухомого майна від 23.12.2020 року (реєстраційний номер 6093) та скасування запису про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2252968673101) з тих підстав, що [PERSON] , використовуючи офіційні документи, в яких містилися завідомо неправдиві відомості про рік спорудження сараю, його технічні характеристики та приналежність до головної речі - житлового будинку, за відсутності фактичних та юридичних підстав, набув право користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером 7310136600:34:002:0279 на неконкурентних засадах, а також факт державної реєстрації переходу права власності на неіснуючий об`єкт незавершеного будівництва в подальшому, за умови завершення [PERSON] будівництва та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту надасть їй право на неконкурентних засадах безоплатно отримати у власність вказану земельну ділянку. У постанові від 28.09.2022 у справі № 438/448/20 Велика Палата Верховного Суду вказала, що для ефективного захисту інтересів держави у спірних правовідносинах достатньо визнати недійсним договір оренди землі та повернути земельну ділянку її власникові. Повернення територіальній громаді спірної земельної ділянки переслідує легітимну мету контролю за використанням відповідного майна згідно з загальними інтересами. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки. Суспільний інтерес у поверненні спірної ділянки територіальній громаді спрямований на задоволення соціальних потреб: у відновленні законності, становища, яке існувало до порушення права комунальної власності на цю ділянку; у недопущенні незаконних переваг окремих осіб на отримання земельних ділянок у користування та власність. Загальний інтерес у рівному розподілі ресурсів переважає інтерес однієї особи у отриманні права оренди земельної ділянки, отриманої на підставі підроблених документів всупереч закону. Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач, будучі звільненим від сплати судового збору при поданні позовної заяви, діючи в інтересах юридичної особи при поданні позовної зави повинен був сплатити 3028 грн. 00 коп. судового збору за одну вимогу немайнового характеру. Враховуючи, що позивачем заявлено в одному позові п`ять вимог немайнового характеру загальна сума судового збору повинна складати 15140 грн. Позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 100%. Отже з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судові витрати, а саме: судовий збір, у розмірі 15140 грн. 00 коп., по 7570 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: approved