Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

ТОВ «ФК «Омега Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позові просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №0.013.198.1118.ФО_К від 23.11.2018 у розмірі 58 681,76 грн., з яких: 7 395,88 - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 17 944,48 - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 78,39 грн. - проценти за кредитом (прострочені на день подання позовної заяви); 5 057,11 грн. - прострочені проценти за кредитом; 896,97 грн. - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 22 424,25 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 4 884,68 - штрафи, пені; судовий збір. Позов мотивований тим, що 23.11.2018 року між АТ «Юнекс Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №0.013.198.1118.ФО_К, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 29 998,97 грн. Відповідач зобов`язався повернути кредит разом з нарахованими відсотками і комісією у визначений сторонами строк, проте своє зобов`язання не виконав. 31.03.2021 між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено договір факторингу №31/03-21, відповідно до умов якого АТ «Юнекс Банк» відступило ТОВ «ФК «Омега Фінанс» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №0.013.198.1118.ФО_К від 23.11.2018. Станом на 31.03.2021, розмір заборгованості відповідача становить 58 681,76 грн., з яких: 7 395,88 - заборгованість по тілу кредиту; 17 944,48 - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 78,39 грн. - проценти за кредитом; 5 057,11 грн. - прострочені проценти за кредитом; 896,97 грн. - комісія за обслуговування кредиту; 22 424,25 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 4 884,68 - штрафи, пені. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с.83) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2024 витребувано у позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» належним чином обґрунтований розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором №0.013.198.1118.ФО_К від 23.11.2018. (а.с.98) Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача ТОВ «ФК «Омега Фінанс» у судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві, зазначив, що розгляд справи просить проводити у відсутність представника позивача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23.11.2018 [PERSON] підписав заяву-анкету про видачу кредиту. (а.с.21) 23.11.2018 року між АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №0.013.198.1118.ФО_К, за умовами якого банк зобов`язалося надати позичальникові кредит на споживчі потреби на суму 29 998,97 грн., терміном користування до 23.11.2021. В договорі сторони узгодили розмір відсотків та комісії, порядок їх сплати, а також відповідальність за невиконання позичальником умов договору. (а.с.22-24 на звороті) В цей же день сторони підписали графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за кредитним договором №0.013.198.1118.ФО_К від 23.11.2018, що є додатком до договору (а.с.25), паспорт споживчого кредиту (а.с.26-) та графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту. (а.с.27) На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 29 998,97 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 23.11.2018 по 31.03.2021. (а. с. 31 на звороті-63). 31.03.2021 між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено договір факторингу №31/03-2021, відповідно до умов якого АТ «Юнекс Банк» відступає шляхом продажу ТОВ «ФК «Омега Фінанс», а ТОВ «ФК «Омега Фінанс»приймає належні АТ «Юнекс Банк» права вимоги до боржників, вказаних у додатку до договору. (а.с.65 на звороті-68 на звороті) Факт сплати ТОВ «ФК «Омега Фінанс»коштів за вказаним договором підтверджується копією платіжного доручення №63 від 31.03.2021. (а.с.73). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги, що є додатком №1 до договору факторингу №31/03-2021від 31.03.2021до ТОВ «ФК «Омега Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №0.013.198.1118.ФО_К від 23.11.2018, позичальником за яким є [PERSON] (а.с.70 на звороті-71 на звороті) Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями пунктів 11, 4 ч. 1ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зіст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно дост.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що 23.11.2018 року між АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0.013.198.1118.ФО_К, і відповідач отримав кредит в розмірі 29 998,97 грн. Сторони в договорі погодили розмір та порядок нарахування і сплати відсотків за користування кредитом. Однак, відповідач умови договору порушив, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі: 7 395,88 - заборгованість по тілу кредиту; 17 944,48 - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 78,39 грн. - проценти за кредитом; 5 057,11 грн. - прострочені проценти за кредитом. Враховуючи факт отримання відповідачем кредитних коштів, та узгодженням сторонами розміру відсотків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині вказаних сум є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредиту у сумі 896,97 грн. та простроченої комісії за обслуговування кредиту у сумі 22 424,25 грн. суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (ч.1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»). Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»). Згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 зазначено, що згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно доч.1,2 ст. 11, ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1-3), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У справі встановлено, що відповідно до п. 1.5.3 кредитного договору, позичальник сплачує комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, у розмірі 2,99% від суми кредиту, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. Суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів наявності додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, їх переліку та докази їх погодження первісним кредитором АТ «Юнекс Банк» зі споживачем при укладенні даного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними згідно з ч.1, 2 ст. 11, ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача 896,97 грн. - комісії за обслуговування кредиту та 22 424,25 грн. - простроченої комісії за обслуговування кредиту слід відмовити. Також, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач здійснював часткове погашення заборгованості за кредитом, частина яких, а саме: 896,97 грн. - 11.12.2018; 896,97 грн. - 11.01.2019; 896,97 грн. - 12.02.2019, на загальну суму 2 690,91 грн. первісним кредитором направлено на погашення заборгованості за комісією. З урахуванням того, що умова кредитного договору щодо сплати позичальником комісії є нікчемною, вказана сума підлягає зарахуванню в рахунок погашення основної суми заборгованості. Так, в п.2.8 кредитного договору АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] узгодили черговість погашення позичальником грошових зобов`язань за цим договором, відповідно до якого в першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Таким чином, сума у розмірі 2 690,91 грн. підлягає зарахуванню в рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитом, а тому вказана сума заборгованості зменшується на цю суму. Таким чином, прострочена заборгованість по тілу кредиту становить 15 253,57 грн.(17 944,48-2 690,91). Щодо стягнення з відповідача пені у сумі 4 886,68 грн., суд дійшов такого висновку. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. В п.4.1 та 4.2 договору сторони погодили, що за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої суми заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та комісій) розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15% суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальника на підставі цього договору, не може перевищувати 50% суми кредиту, вказаної в п.1.1 цього договору, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За період з 23.11.2018 по 31.03.2021 відповідачу нараховано пеню на загальну суму 4 884,68 грн. у зв`язку з неналежним виконанням умов договору. Вказана сума підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відповідач не надав свого розрахунку на спростування суми пені, нарахованої позивачем. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути: 7 395,88 - заборгованість по тілу кредиту; 15 253,57 - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 78,39 грн. - проценти за кредитом; 5 057,11 грн. - прострочені проценти за кредитом; пеня - 4 884,68 грн., на загальну суму 32 669,63 грн. Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов було задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 348,61 грн. пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial