Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 10.12.2021 р. відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 27.12.2021 року та встановивши мобільний додаток monobank отримав розрахункову карту [NUMBER] . На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі до 100 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту з можливістю його коригувати, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних). АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Заборгованість відповідача станом на 06.05.2024 р. складає 35559,18 грн., в т.ч. заборгованість по тілу кредиту 35559,18 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 35559,18 грн.(за тілом кредиту) та судові витрати по справі в сумі 3028,00,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення по справі заочного рішення, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Представник позивача подав суду відповідь на відзив в якій вказав, що відповідач в п.6 анкети-заяви від 10.12.2021 р. засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором, для надання послуг банк видає клієнту картку яка передається клієнту не активованою, активізується банком при додаванні інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, з метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код який є аналогом власноручного підпису клієнта, на підставі укладеного між банком та відповідачем договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, який в подальшому змінювався неодноразово., разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту клієнту надається послуга переведення витрат у розстрочку за рахунок якої стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт, відповідач весь період активно користувалася платіжною карткою, наявними на ній коштами, періодично здійснювала їх часткове погашення, тим самим визнавала факт існування договірних зобов`язань перед АТ «Універсал Банк» в рамках банківської послуги «monobank», усі платежі за карткою, в тому числі з використання як власних так і кредитних коштів відображені у виписках по всім аналітичним рахункам боржника та виписці по картці боржника. Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Представник відповідача подав суду відзив на позов в якому позов не визнав, вважає його безпідставним. В обґрунтування заперечень представник відповідача вказав, що спірний договір не підтверджує факт підписання договору відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису який би відповідав вимогам закону України «Про електронний підпис», АТ «Універсал банк» не входить до Довірчого списку електронних довірчих послуг, позивачем не надано належних та допустимих доказів підтверджуючих перерахування грошових коштів на користь відповідача, позивачем не доведено, що відповідач взагалі має заборгованість перед банком, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, видачу коштів готівкою, користування ним, в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач отримав кредитну карту на яку було перераховано кредитні кошти, просить стягнути з позивача на користь відповідача 7000,00 грн. витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник відповідача свої заперечення на позов, викладені у відзиві, підтримав. Суду представник відповідача пояснив, що його довірителька користувалася послугами позивача, при цьому саме використовувала власні кошти які зберігала на банківському рахунку. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 10 грудня 2021 АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір з [PERSON] , згідно з умовами якого остання отримала кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Договору про надання банківських послуг Monobank, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. У заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що ця заява разом із Умовами та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення в мобільному додатку. Згідно анкети-заяви від 10 грудня 2021 року, яка підписана відповідачем, [PERSON] просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену в мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. В п.4 зазначеної заяви вказано, що [PERSON] засвідчує генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 0302a0a6fb613bfe5adca87cc350bd4becac4bccf27ef44254166bd61925183b1c, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Вона визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Підписавши вказану анкету-заяву, відповідач відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору та взяв на себе відповідні зобов`язання. Крім того, з виписки руху коштів за рахунком вбачається, що відповідач отримувала та використовувала кредитні кошти після підписання анкети-заяви, вносила кошти на погашення заборгованості, далі неодноразово порушувала умови договору, бо не сплачувала обов`язкові платежі у встановлені строки, що і стало підставою для звернення до суду. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Для здійснення операцій з отримання та повернення кредиту відповідач на підставі названого договору отримав картку та їй було відкрито банківський рахунок [NUMBER] …8398 ДО КАРТКИ № [NUMBER] хх хххх 5239, тип рахунку «Чорна картка», що підтверджується довідкою позивача від 09.10.2024 р.(а.с.105). Згідно виписки про рух коштів за рахунком, відповідач активно користувалася платіжною карткою, наявними на ній коштами та періодично здійснювала їх часткове погашення. Протягом дії кредитного договору банком тричі змінювався кредитний ліміт, щзо підтверджується довідкою позивача від 0910.2024 р.(а.с.106). У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 06.05.2024 р. існувала заборгованість 35559,18 грн., в т.ч. заборгованість по тілу кредиту 35559,18 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ УНІВЕРСАЛ БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Суд критично оцінє заперечення представника відповідача, що позивачем не надано суду доказів підтверджуючих, що між сторонами було укладено кредитний договір в електронній формі , що він підписаний його довірителькою за допомогою електронного цифрового підпису який би відповідав вимогам закону України «Про електронний підпис» так як АТ «Універсал банк» не входить до Довірчого списку електронних довірчих послуг. При цьому суд враховує, що положення ч. 1 ст. 205 ЦК України (в редакції на час виникнення правовідносин) визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року усправі № 127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти)однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із матеріалів справи вбачається, що 10.12.2021 року відповідач підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. На підтвердження підписання заяви відповідачем банком надано суду копію форми підтвердження елекстронного документу яким визначено відкритий ключ базової ключової пари ЕП який відповідає ключу зазначеному в п. 4 Анкети-заяви та відкритий ключ ЕП, яким підписаний документ(а.с.7), а також запевнення Клієнта по до Договору про надання банківських послуг monobank, підписані відповідачкою за допомогою накладення нею електронного підпису(а.с.8-9), копію форми підтвердження електронного документу(а.с.10). Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписанням цього договору, відповідач підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені на сайті банку складають договір про надання банківських послуг. Анкета-заява містить докладну інформацію щодо відповідача, зокрема, дату і місце її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, соціальний статус. В анкеті-заяві містяться копія паспорта відповідача громадянина України згенерована через застосунок «Дія». До анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов і правил обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, витяг з тарифів за карткою monobank, Паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank, таблицю обчислення загальної вартості кредиту. Підписанням анкети-заяви відповідач підтвердила, що ознайомлена з актуальною (чинною) редакцією Умов і Правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсалбанк», таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www./monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням та отримав їх примірник у мобільному додатку, вони зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Положенням п. 4 анкети-заяви визначено, що відповідач просив вважати наведений зразок власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний/ електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дії згідно з договором. З огляду на викладені обставини, суд вважає необґрунтованим доводи представника відповідача щодо недоведеності позивачем укладення банком з відповідачем кредитного договору. Крім цього суд враховує, що договір про надання кредиту спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка monobank, укладений від 10.12.2021 року між [PERSON] та банком, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, зустрічний позов відповідачем не подавався. Прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ "Універсал Банк" виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти. На підтвердження наявності заборгованості банком долучено до позовної заяви розрахунок заборгованості за договором № б/н від 10.12.2021 року, укладений між Універсал банк та відповідачем станом на 06.05.2024 року, відповідно до якого залишок загальної заборгованості складає 35559,18 грн. (а.с. 12-13). Вказаний розрахунок містить відомості, як про отримані кошти, так і про суму погашення за наданим кредитом, відповідачем щомісячно на погашення заборгованості вносились кошти. Заперечуючи проти отримання кредитних коштів, представник відповідача наданого позивачем розрахунку не спростував, не надав інших доказів існування між [PERSON] та АТ "Універсал Банк" зобов`язань, за якими нею виконувалось періодичне внесення коштів на рахунок, та зарахування на погашення існуючої заборгованості по кредиту та відсоткам як плати за використання кредитних коштів згідно укладеного кредитного договору. Суд критично оцінює заперечення представника відповідача щодо ненадання позивачем доказів підтверджуючих перерахування банком відповідачу на її рахунок кредитних коштів оскільки ці заперечення спростовуються наданими суду позивачем: випискою по особовому рахунку відповідача(а.с.38-56), який було додано до позовної заяви, а також випискою про рух коштів по карці відповідачки № 4411 хххх хххх 5239(а.с.107-113). При цьому суд враховує, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам, передбаченим в анкеті-заяві, що підписана відповідачем, а також сумам, отриманим відповідачем та відображеним в виписці про рух коштів по рахунку. Крім цього зазначені виписки по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом МЮ України №578/5 від 12.04.2012р., мають статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. В постанові НБУ № 705 від 05.11.2014р. «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» також зазначено, що документи за операціями з використанням електронних платежів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. За вказаних обставин, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також умови кредитування, викладені в анкеті-заяві, а тому суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного кредиту, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 35\~559,18 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved