Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

02 грудня 2024 року до суду звернувся представник позивача Служби у справах дітей Верхньодніпровської міської ради в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Верхньодніпровської міської ради, Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Верхньодніпровської міської ради, ВП № 3 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Згідно з заявленими позовними вимогами позивач просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] , по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи або державного закладу, до яких буде поміщено дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідачка [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Сім`я [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є учнем 5 класу Правобережнянської філії Ганнівського ліцею. Відповідачка не приділяє належної уваги вихованню і навчанню дитини, внаслідок чого дитина за місцем навчання характеризується негативно. Починаючи з 2022 року по даний час відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї дитини. В порушення вимог ст. 150, 180 СК України, згідно з якими батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, відповідачка [PERSON] , злісно ухиляється від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своєї малолітньої дитини. За місцем проживання Відповідачка характеризується негативно: зловживає алкогольними напоям, не працює, вихованням дитини не займається. Крім того, [PERSON] не виконує батьківські обов`язки, ніяким чином не піклується про дитину, її фізичний і духовний розвиток, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується про дитину в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Необхідність захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини, яка в силу свого віку самостійно не може захистити свої права та законні інтереси, й стало підставою звернення із позовом до суду. 10 грудня 2024 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 13 грудня 2024 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом учасників розгляду справи в судове засідання в підготовчому судовому засіданні на 06 січня 2025 року. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України. 06 січня 2025 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, зазначив, що позовна заява містить всі обставини справи та наведені доводи на її обґрунтування. Додав, що відповідачка не виконує своїх батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] , дитина проживала в жахливих умова про що складені протокол про адміністративне правопорушення, акти обстеження умов проживання. Крім того, [PERSON] особисто просила забрати дитину, бо не могла надати належного виховання. Представник органу опіки та піклування Верхньодніпровської міської ради підтримала позовні вимоги. Пояснила суду, що здійснювали супровід родини [PERSON] , оскільки мати не виконувала обов`язки по вихованню дитини та остання втекла з дому. [PERSON] не піклувалась про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, не забезпечувала необхідного харчування, належних умов проживання, медичного догляду. [PERSON] проживала в антисанітарних умовах, в будинку бігали криси. На час відібрання дитини остання мала педикульоз. Інші представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення судового засідання не надавали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Підтвердила обставини щодо невиконання нею батьківських обов`язків з виховання доньки [PERSON] . Додала, що 21.10.2024 доньку забрали до іншої родини, з того часу вона не відвідувала її, бо комісія не дозволяла, а лише телефонувала їй. В телефонній розмові донька повідомила, що вона навчається та їй там подобається. Щодо санітарних умов зазначила, що в хаті побілено, речі у доньки є в наявності та її батько возив до лікарні з рукою, проте документи з цього приводу не надала. На запитання позивача повідомила суду про таке, що під час проживання [PERSON] у їх будинку дійсно були відсутні санітарні умови, у доньки відсутні умови для навчання та дозвілля (ігри), відсутній холодильник, їжу готували на електроплиті, накидували дроти на сусідський кабель, оскільки їх будинок відключено від електроенергії. Вживала алкоголь, але не часто, фізичним та духовним розвитком дитини не займалась, з телефону батька донька зателефонувала на 102 та повідомила про побиття, наговорила того, що не відповідало дійсності. Зазначила, що усвідомлює наслідки відібрання доньки, умови проживання кращі забезпечити не в змозі бо не працює, підробляє по селу обробляючи городи, але хоче щоб донька жила у неї. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона виконує обов`язки старости та знає цю родину, з березня 2022 року періодично, без попередження, особисто відвідувала родину [PERSON] з приводу умов проживання дитини, в будинку антисанітарних умови, відключено електропостачання, на цей час нічого не покращилося. В липні, серпні [PERSON] почала тікати з дому (говорила, що гуляла). Неодноразово бачили її в покинутих будинках. Дитині буде краще проживати в іншій родині. [PERSON] не може задовольнити моральні та матеріальні потреби доньки. Мати зловживає алкогольними напоями, та дитина віддана сама собі. Спілкування матері й дитини не відбувається, [PERSON] приховує своє місце знаходження, гуляє з собаками більше ніж з мамою вдома, де знаходиться дитина мати часто не знає. Друзів в дівчинці мало. Все в сукупності стало наслідком звернення до суду з вказаним позовом. Раніше відповідач притягувалась до адміністративної відповідальності. [PERSON] все усвідомлює, але іншого виходу не бачить. Загроза життю дитини була через недогляд батьків. Сім`я [PERSON] проживає у будинку без правовстановлюючих документів їх пустили знайомі, за час проживання в них з`явився борг за електроенергію та їх відключили від електропостачання. На даний час світло не відновлено. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER] . Сім`я [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим, зі згоди відповідача дитину [PERSON] влаштовано до патронатної сім`ї. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. За приписами ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] , злісно ухиляється від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.\~164\~СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до характеристики на дитину з Правобережнянської філії Ганнівського ліцею [PERSON] є учнем 5 класу. [PERSON] має досягнення на дуже низькому рівні, дівчинка малорозвинена на свій вік. Мати [PERSON] , дбає про добробут доньки, але навчанню та вихованню не приділяє належної уваги. Відповідно до Актів обстеження матеріально-побутових умов проживання, виявлено, що відповідачка, систематично нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків, не займається дитиною, дитина не має власного кутка, спить на брудному ліжку, продуктів харчування немає, санітарний стан приміщення не задовільний. Відповідно до повідомлення КУ «Центр соціальних послуг Верхньодніпровської міської ради» встановлено, що сім`я [PERSON] , яка має доньку [PERSON] , 2014 р.н., перебуває на соціальному супроводі з серпня 2024 року. Через неможливість виконання обов`язків у [PERSON] вилучено доньку та влаштовано до тимчасової сім`ї патронатного вихователя. Під час супроводження родини, матері надавались рекомендації щодо покращення житлово-побутових умов, підвищення виховного потенціалу, забезпечення в повній мірі потреб дитини, ведення здорового способу життя, але [PERSON] не співпрацювала з фахівцем, не виконувала рекомендації, не відповідала на телефонні дзвінки, не створила належних умов для проживання дитини, у зв`язку з чим, після вилучення дитини ситуація в родині не покращилась. Стосовно відповідачки [PERSON] складався протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: за ч. 1 ст. 184 КУпАП, що підтверджується повідомленням ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області № 44.3-3954 від 03.04.2024. [PERSON] влаштована в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , про що свідчить наказ Начальника служби у справах дітей № 60/1-ОД від 23.10.2024. Відповідно до рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області № 391 від 23.10.2024 затверджений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо її малолітнього доньки [PERSON] . При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю, батьком обов`язків по вихованню дітей, а також встановити, що мати, батько ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Оцінюючи всі надані суду докази, суд вважає встановленим факт порушення прав малолітньої дитини відповідачки щодо її належного виховання та утримання відповідачкою. Так, остання свідомо систематично не виконує свої батьківські обов`язки, належним чином не піклується про дитину, не проявляє до неї материнської турботи, заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, ніяким чином не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, навчання, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, тобто не займається духовним вихованням своєї дитини. За наведених вище обставин суд, відповідно до обраного позивачем способу захисту порушених прав малолітньої дитини який передбачений нормами Сімейного кодексу України, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідачку [PERSON] , батьківських прав стосовно її неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] , оскільки судом встановлено, що відповідачка свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо участі у вихованні дитини. Будь-яких перешкод, які б заважали відповідачці виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини судом не встановлено. В свою чергу подальше перебування дитини в сім`ї відповідачки ставить під загрозу її життя та здоров`я, а застосовані до неї заходи соціального супроводу не дали позитивного результату. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Суд вважає за потрібне стягнути з відповідачки [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини на користь комунального (державного) дитячого закладу або особи, до якої буде поміщено дитину. Відповідно до ч. 6 ст.\~164\~СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Таким чином рішення суду після набрання законної сили слід направити Верхньодніпровському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог з відповідачки в рахунок держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп., так як судом ухвалюється рішення про задоволення двох позовних вимог.

Outcome: approved