Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] , в якій вона просить вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнення на користь [PERSON] понесені ним судові витрати в розмірі 11125,00 грн, які складаються з надання правничої допомоги у розмірі 10000,00 грн та витрат на послуги «Укрпошти». Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити за підставами, викладеними у заяві та відповідно до наданих розрахунків і доказів. Представник відповідача Міністерство освіти і науки України направив до суду заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в якому зазначив, що при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. А тому, враховуючи критерії обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат у даній справі, з урахуванням співмірності витрат на оплату послуг адвоката, представник відповідача вважає, що підготовка позовної заяви та інших процесуальних документів не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу. Просив відмовити у задоволенні заявлених вимог. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне. Відповідно до п.1 ч.1ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. 18.12.2024 Херсонським міським судом ухвалено рішення у справі №766/8542 за позовом [PERSON] до Міністерства освіти і науки України, Управління освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації, Херсонського державного будинку художньої творчості про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу. Вказаним рішенням суду було задоволено позовні вимоги: визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства освіти і науки України від 03.04.2023 № 95-к «Про звільнення [PERSON] »; поновлено [PERSON] на посаді виконуючого обов`язки директора Херсонського державного будинку художньої творчості з 05 квітня 2023 року; стягнуто з Херсонського державного будинку художньої творчості на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.01.2023 по 24.01.2023 в сумі 21266,15 грн. та за період з 05.04.2023 по 18.12.2024 в сумі 248627, 16 грн.; стягнуто з Міністерства освіти і науки України на користь держави судовий збір у розмірі 3772, 53 грн. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частиною 1 ст. 173 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 3 ст. 173 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До заяви про розподіл судових витрат у цивільній справі долучено договір про надання правничої допомоги, укладений 08.04.2024 між [PERSON] та адвокатом Аміновою Світланою Рінатівною. Разом із договором надано квитанцію до прибуткового касового ордера № 2 від 08.04.202 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 9 від 01.07.2024, відповідно до яких адвокатом Аміновою С.Р. отримано від [PERSON] по 5000,00 грн (всього 10000,00 грн), підставою для оплати зазначено «договір від 08.04.2024 про надання правової допомоги». Щодо критеріїв обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат у даній справі, з урахуванням співмірності витрат на оплату послуг адвоката, про які заявлено представником відповідача Міністерства освіти і науки України, слід зазначити, що адвокат Амінова С.Р. вступила у справу, починаючи з моменту укладання договору про надання правничої допомоги, з 08.04.2024. До моменту прийняття рішення у справі 18.12.2024, відбулося декілька судових засідань (02.07.2024, 09.07.2024, 20.11.2024, 13.12.2024, 18.12.2024), в які представник позивача сумлінно з`являлася та надавала ґрунтовні пояснення у справі. Крім того, суд враховує об`єм та якість наданих представником позивача послуг під час подання до суду заяв разом із доказами у справі, зокрема, заяви про уточнення позовних вимог, заяву про зміну предмету позову, заяву про подання додаткових доказів, надання у судовому засіданні детальних розрахунків середнього заробітку за час вимушеного прогулу тощо. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленої вимоги про стягнення судових витрат у вигляді правничої допомоги у розмірі 10000,00 грн, який є співмірним наданим позивачу послугам адвоката. Разом з цим, позивачем заявлено про стягнення судових витрат, пов`язаних із відправкою сторонам у справі поштових повідомлень Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. До заяви про розподіл судових витрат долучено копії квитанцій АТ «УКРПОШТА», які свідчать про направлення процесуальних документів до Міністерства освіти і науки України, Херсонського державного будинку художньої творчості, Управління освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації за період з 11.04.2024 по 22.06.2024 на загальну суму 1125,00 грн. Вказані витрати є виправданими та такими, що відносяться до витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Крім того, вирішуючи питання про сторону відповідача, на яку покласти стягнення судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення судових витрат саме з відповідача Міністерства освіти і науки України, оскільки саме неправомірні дії Міністерства (видача наказу про звільнення позивача) призвели до порушення трудових прав позивача та потягнули за собою поновлення працівника на посаді та стягнення відповідних виплат, пов`язаних із незаконним звільненням [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved