Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

18.10.2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач перебували в шлюбі, який на теперішній час розірваний. У сторін є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 10 січня 2024 року у цивільній справі № 759/821/23 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. На даний час матеріальний стан позивача погіршився, а саме у зв`язку з військовим станом в України були втрачені джерела для заробітку, з 01 травня 2024 року Позивач влаштувався на роботу до ФОП [PERSON] та має посадовий оклад 8 000 гривень, інші доходи у позивача відсутні, що підтверджується виписками з банків. Позивач обожнює свою дитину та готовий всіма силами сприяти її розвитку та вихованню, однак через те, що сума аліментів, які стягуються з позивача більше за його дохід, це ставить під загрозу виживання самого позивача. Останній вимушений позичати гроші у своїх знайомих та рідних не тільки для сплати аліментів, а й для придбання собі їжі, сплати комунальних послуг, придбання ліків, засобів гігієни та хоча б елементарного одягу. Позивач докладає максимум зусиль для пошуку нових видів заробітку, однак, знову ж-таки, через постійні ракетні обстріли, мобілізацію, відключення світла, інтернету (що вкрай важливо для роботи позивача, оскільки останній працює в сфері саме онлайн), в Україні знизився середній рівень заробітної плати, а також дуже суттєво погіршився матеріальний стан населення і позивач, нажаль, не є виключенням. Ухвалою суду від 21.10.2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка своїм правом на відзив не скористалася. Дослідивши матеріали справи суддя вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що постанови Київського апеляційного суду від 10 січня 2024 року у цивільній справі № 759/821/23 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст стст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Отже з урахуванням викладеного позивач в обґрунтування позовних вимог, повинен не лише зазначити про зміну розміру аліментів, а й надати докази, однак суду не надано жодного належного доказу щоб підтверджували обставини, викладені в позовній заяві, та враховуючи ту обставину, що з позивача стягуються аліменти в розмірі, визначеному на одну дитину, таким чином, суд не вбачає суттєву зміну матеріального стану платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів , що відповідно до положень ст.192 СК України не є підставою для зменшення розміру аліментів. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed