Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

10.12.2024 [PERSON] звернулася до Річківської сільської ради з позовом, в якому вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на все його майно та майнові права. 20.08.1993 Виконавчим комітетом Вирівської сільської ради народних депутатів було прийняте рішення про передачу [PERSON] у приватну власність земельних ділянок площею 0,04 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та площею 0,41 га для особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Але за життя [PERSON] приватизацію земельних ділянок не завершив. Після смерті чоловіка вона успадкувала належний йому житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , і на даний час має намір оформити право власності на вказані земельні ділянки, але у зв`язку з тим, що за життя [PERSON] не завершив процедуру їх приватизації, у позасудовому порядку вона не може цього зробити. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить визнати за нею право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,41 га. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 11.12.2024 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити (а. с. 29). Представник відповідача Річківської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 30). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 18.05.1974 позивачка уклала шлюб зі [PERSON] (а. с. 5). Як вбачається з архівного витягу з рішення Виконавчого комітету Вирівської сільської Ради народних депутатів Білопільського району Сумської області «Про приватизацію земельних ділянок громадянам» від 20.08.1993 №42 [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] , передано в приватну власність земельні ділянки, що були раніше надані в межах норм, передбачених ст. 56, 57, 67 ЗК України, а саме: 0,41 - під особисте підсобне господарство та 0,04 - для будівництва та обслуговування житлового будинку (а. с. 10). [INFO] [PERSON] помер (а. с. 4). Згідно з довідкою Вирівського старостинського округу Річківської сільської ради Сумського району від 09.10.2024 [PERSON] постійно до дня смерті був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] . Виконавчим комітетом Вирівської сільської ради Білопільського району не посвідчувався та не реєструвався (а. с. 11). Як вбачається з копії спадкової справи 09.07.1999 [PERSON] звернулася до Улянівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , у зв`язку з чим було заведено спадкову справу (а. с. 19-20). 09.07.1999 на ім`я [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] завідуючою Улянівської державною нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з житлового будинку [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, посвідченого Виконавчим комітетом Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області 08.07.1999, яке зареєстроване в Сумському БТІ 08.07.1999 за реєстровим №238, розрахунку вартості початкової ціни земельної ділянки, виданої Білопільським районним відділом земельних ресурсів Сумської області 08.07.1999 за №197 (а. с. 6). У той же час, як вбачається з листа Річківської сільської ради Сумського району від 13.05.2024 процедура приватизації зазначених вище земельних ділянок площею 0,04 га та 0,41 га [PERSON] за життя не була завершена (а. с. 12). Таким чином, через те, що чоловік [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельних ділянок, але не завершив її до дня смерті, вона не може в позасудовому порядку визнати свої права на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,41 га. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З урахуванням викладеного в разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації. Саме такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №128/1911/15-ц, від 20.03.2019 у справі №350/67/15-ц. Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] у порядку спадкування право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,41 га, переданої її чоловіку [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства. На підставі викладеного,

Outcome: approved