Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду і просить позбавити батьківських прав її матір [PERSON] , [INFO] по відношенню до її доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що її вихованням займається лише батько [PERSON] , її мати [PERSON] її вихованням не займається, аліменти не сплачує, не цікавиться її навчанням, матеріальної допомоги на утримання не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою суду від 28.10.2024 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Згідно ухвали суду від 27.11.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 12.12.2024 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду по суті. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не надала. Позивач у письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомила. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Корюківської міської ради Чернігівської області у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у письмовій заяві просила справу розглянути без участі представника органу опіки та піклування. Не заперечила в задоволенні позовних вимог. Представники третьої особи Служби у справах дітей Корюківської міської ради Чернігівської області у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Неявка в судове засідання третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Згідно вимог ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Корюківка, Корюківського району, Чернігівської області, проживає в [ADDRESS] . Батьками позивача є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 31жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 141. Згідно Витягу № 3478 від 08.10.2024 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заочним рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області по справі 736/414/14, провідження 2/736/101/14 від 16 квітня 2014 року визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з її батьком [PERSON] . Відповідач не підтримує жодних відносин зі своєю донькою, ніяким чином не піклується про дитину, не цікавиться успіхами в навчанні, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Згідно довідки Корюківського ліцею № 01-27/239 від 10.09.2024 № 01-27/147 зазначено, що [PERSON] є ученицею 9 - В класу, за час навчання в ліцеї, її мати [PERSON] , жодного разу не відвідувала заклад, не була присутня на батьківських зборах, не спілкувалася з класними керівниками та адміністрацією ліцею. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] затвердженого рішенням виконавчого комітету Корюківської міської ради Чернігівської області від 27.11.2024 № 500 Корюківська міська рада як орган опіки та піклування вважає за доцільне за невиконання батьківських обов`язків позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наведене, суд вважає, що [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини [PERSON] , не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення наведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини першої статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із пунктом 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи, що відповідач в порушення статей 150, 155, 180 СК України ухиляється від виконання обов`язків матері по вихованню та утриманню своєї дитини, зокрема: утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний і моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною освіти. Факт ухилення відповідачем від виховання та утримання дитини підтверджується належними та допустимими доказами, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні і викладені судом вище. Зазначене, на думку суду, відповідно до вимог ст. 164 СК України є підставою для позбавлення матері батьківських прав. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір по справі слід стягнути з відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved