Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цветмет ЛТД» ( далі - ТОВ «Цветмет ЛТД») про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Так, в обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у період з 01 листопада 2016 року по 13 вересня 2024 року вона знаходилася у трудових відносинах з ТОВ «Цветмет ЛТД» на посаді бухгалтера адміністративно-управлінського персоналу. В день звільнення їй не виплатили всі належній суми. Так, на дату звільнення з «Цветмет ЛТД», відповідач має перед нею заборгованість по виплаті заробітної плати з липня 2024 року по 13 вересня включно в розмірі 106 997 грн. 71 коп. Відповідач, в порушення вимог трудового законодавства, не здійснив з позивачем повне розрахування в день звільнення, у зв`язку з чим, вона просить суд стягнути з відповідача на її користь дану суму заборгованості із заробітної плати, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дати звільнення по дату звернення до суду включно у розмірі 9 763 грн. 05 коп. та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 2 500 грн. 00 коп. Таким чином, на день звернення з цією позовною заявою до суду позивачу ще не виплачена заборгованість по заробітній платі, що підлягала виплаті в день звільнення в розмірі 106 997 грн. 71 коп. Позивач вважає, що наведена бездіяльність відповідача порушує її трудові права, оскільки закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Ухвалою від 04.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування. Копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачу за вказаною позивачем адресою. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26.11.2024 року позовну заяву залишено без руху. 02.12.2024 року позивач усунула недоліки. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзиву та жодних клопотань від нього не надходило. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв`язку з цим суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] в період з 01.11.2016 по 13.09.2024 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Цветмет ЛТД» на посаді бухгалтера адміністративно-управлінського персоналу. Факт перебування позивача та відповідача у трудових правовідносинах підтверджується копією витягу з трудової книжки позивача (а.с .4). 13.09.2024 позивач була звільнена із займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП, за угодою сторін, відповідно до копії наказу № 12-09/2024-69к від 12.09.2024 (а.с. 5). Відповідно до копії довідки № 6 від 16.09.2024 р., наданої відповідачем, середня заробітна плата позивача становить 650,87 грн. (а.с. 6). Судом в ході розгляду справи встановлено, що відповідач не виплатив позивачеві заборгованість по заробітній платі в розмірі 106 997,71 грн. без урахування податків та єдиного внеску (станом на 24.09.2024), що підтверджується копією відповідної довідки № 7 від 24.09.2024 р. (а.с. 7). В день звільнення, в порушення вимог законодавства про працю, відповідач не провів повний розрахунок з позивачем та не виплатив заборгованість по заробітній платі. Відповідно до ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму (ст. 166 КЗпП). Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Так, згідно з довідкою відповідача про середню заробітну плату, її середній розмір заробітної плати склав 650 грн. 87 коп. Кількість днів прострочення розрахунку відповідача з нею при звільненні складає: з дати її звільнення по дату її звернення до суду включно - 15 днів. Таким чином, її середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (по дату звернення до суду складає: 650,87 (грн.) Х (помножити) 15 (днів прострочення розрахунку при звільненні) = 9 763 грн. 05 коп. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість по заробітній платі з липня 2024 - по вересень 2024 року включно, в розмірі 106997,71 грн., що підтверджено належним чином. Судові витрати у вигляді судового збору, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог в розмірі 1 211,20 грн. та на користь держави в розмірі 1 211,20 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надана лише квитанція № 2024008, однак вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені, однак суду не надано ордер на надання правничої (правової) допомоги, копію договору про надання правової допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю тощо. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу перебуває у межах дискреції суду. В даному випадку суд вважає, що розмір витрат не доведено і в їх стягненні з відповідача на користь позивача слід відмовити. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Тому суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Цветмет ЛТД» на користь [PERSON] заробітної плати в межах місячного платежу.

Outcome: approved