Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Описова частина Суть позову [PERSON] (надалі Відповідач) 10.06.2022р. звернувся до Криворізького міськрайонного центру зайнятості, як шукаючий роботу. Наказом Центру зайнятості 10.06.2022р. Відповідачу наданий статус безробітного з 10.06.2022р. В ході розслідування, фахівцями Центру зайнятості проведено перевірку достовірності даних, які є підставою для надання гр. [PERSON] статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення. 19.12.2022р. складений акт №541 розслідування страхового випадку в якому зазначено, що при проведенні верифікації даних, від Державної прикордонної служби України отримано інформацію про те, що [PERSON] в`їхав на територію України 31.10.2022р. кількість днів перебування за кордоном становить - 144. Позивачем вказується на те, що [PERSON] порушено умови перебування на обліку в Центрі зайнятості, передбачені пунктом 4 частини 2 статті 44 Закону України Про зайнятість населення, а саме: зареєстровані безробітні зобов`язані протягом трьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про виїзд за межі України. На підставі порушення норм законодавства [PERSON] незаконно отримував допомогу по безробіттю в сумі 41349 (сорок одну тисячу триста сорок дев`ять гривень) 08 копійок за період з 10.06.2022 по 16.10.2022 року, саме тому просить суд стягнути вказану суму та сплачений судовий збір. Аргументи сторін Сторона позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у їх відсутність. На позовних вимогах наполягають просять суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Молчанова Н.В. скерувала на адресу суду у встановлені законом строки відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що відповідно до закордонного паспорту Відповідача, серії [NUMBER] , 28.05.2022 - 28.05.2032 року, орган, що видав 1224, Відповідач виїжджав та повертався у періоди: 22.07.2022 по 29.07.2022р.; з 05.08.2022 по 07.08.2022р.; з 19.08.2022 по 20.08.2022р.; з 21.08.2022 по 25.08.2022р.; з 02.09.2022 по 03.09.2022р.; з 09.09.2022р. по 11.09.2022р.; з 16.09.2022р. по 18.09.2022р.; з 30.09.2022р. по 02.10.2022р.; з 14.10.2022р. по 31.10.2022р. Якщо проаналізувати виїзди Відповідача за кордон, то можна чітко встановити, що відповідач не перетинав кордон більше ніж на 7 днів. Що стосується посилань позивача, в обґрунтування своїх позовних вимог на пункти 16-1, 16-2 частини 1 статті 45 Закону України "Про зайнятість населення", то ці положення були внесені згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування служби зайнятості, соціального страхування на випадок безробіття, сприяння продуктивній зайнятості населення, у тому числі молоді, та впровадження нових активних програм на ринку праці" № 2622- IX від 21.09.2022. Вони набрали чинності лише в жовтні 2022 року, коли Відповідач вже був знятий з обліку. Станом на 27.10.2022 р. ці вимоги на нього ще не поширювалися. Відповідач вимушений був звернутися за правничою допомогою до адвоката. За зверненням Відповідача було надано консультації, збір необхідної інформації для надання відзову на позовну заяву до суду, ознайомлення з документами, складанням відзиву на позовну заяву, представлення інтересів Відповідача в суді. Між Відповідачем та Адвокатським бюро «Молчанової Наталії» був укладений договір про надання правничої допомоги №11/10/24 від 25 жовтня 2024 року. У відповідності до умов цього договору вартість послуг адвоката складає 10 000,00 грн., які Відповідач сплатив 04.12.2024 року. Даний факт підтверджується актом виконаних робіт, розрахунком витрат на правничу допомогу. Вартість правничої допомоги був визначений з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та значенням справи для мене, Відповідача по справі, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи встановлені судом Відповідно до наказу Міністерства економіки України № 3910 від 18.10.2022р. «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості» Криворізький міськрайонний центр зайнятості реорганізовано шляхом приєднання до Дніпропетровського \~ \~ \~ \~обласного центру зайнятості. Дніпропетровський обласний центр зайнятості є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Криворізького міськрайнного центру зайнятості. Наказом Дніпропетровського обласного центру зайнятості № 319 від 23.12.2022р. утворено відокремлений підрозділ - Криворізька філія Дніпропетровського обласного центру зайнятості. Директор Філії уповноважений діяти в інтересах Дніпропетровського обласного центру зайнятості на підставі доручення. Громадянин [PERSON] звернувся до Криворізького міськрайонного центру зайнятості (далі - Центр зайнятості), як шукаючий роботу 10.06.2022р. Наказом Центру зайнятості № НТ220610 від 10.06.2022р. [PERSON] був наданий статус безробітного з 10.06.2022р. відповідно до ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення». Наказом Центру зайнятості № НТ220610 від 10.06.2022р. [PERSON] призначена допомога по безробіттю відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, починаючи з 10.06.2022р (а.с.3,4,5,6). В ході розслідування у відповідності до «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12.03.2009 року за № 232/16248, фахівцями Центру зайнятості було проведено перевірку достовірності даних, які є підставою для надання гр. [PERSON] статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення. 19.12.2022р. був складений акт № 541 розслідування страхового випадку, в якому зазначено, що при проведенні верифікації даних, від Державної прикордонної служби України отримано інформацію про те, що [PERSON] в`їхав на територію України 31.10.2022р. кількість днів перебування закордоном - 144. Підставою проведення звірки зазначено пункт 3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62 - перевірка обґрунтованості призначення та виплати матеріального забезпечення по безробіттю особі відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» на підставі відомостей Держприкордонслужби України (а.с.7). Відповідно до даних прикордонної служби [PERSON] перебував закордоном 144 дні (а.с.8 зворот). Таким чином Позивач вважає, що [PERSON] порушено умови перебування на обліку в Центрі зайнятості, передбачені пунктом 4 частини 2 статті 44 Закону України «Про зайнятість населення», а саме: зареєстровані безробітні зобов`язані протягом трьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про виїзд за межі України. Відповідно до розрахунку допомоги по безробіттю [PERSON] отримав допомогу по безробіттю в сумі 41349 (сорок одну тисячу триста сорок дев`ять гривень) 08 копійок за період з 10.06.2022 по 16.10.2022р, яка підлягає поверненню (а.с.7,8). 19.12.2022р. Центром зайнятості видано наказ № 99 про повернення коштів та 23.12.2022 [PERSON] разом з листом вихідний № 01-10/2580 направлено поштою, але станом на дату подання позовної заяви борг у сумі 41349, 08 грн. [PERSON] не повернуто (а.с.13,14). З копії закордонного паспорту відповідача серії [NUMBER] , 28.05.2022 - 28.05.2032 року, орган, що видав 1224, встановлено, що [PERSON] дійсно виїжджав за межи України та повертався у періоди: 22.07.2022 по 29.07.2022р.; з 05.08.2022 по 07.08.2022р.; з 19.08.22 по 20.08.2022р.; з 21.08.2022 по 25.08.2022р.; з 02.09.2022 по 03.09.2022р.; з 09.09.2022р. по 11.09.2022р.; з 16.09.2022р. по 18.09.2022р.; з 30.09.2022р. по 02.10.2022р.; з 14.10.2022р. по 31.10.2022р. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права У статті першій Конституції України закріплено, що Україна є правовою державою, яка зобов`язана забезпечувати захист прав та свобод людини. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах законності, відповідно до яких органи державної влади, посадові особи діють виключно в межах повноважень, передбачених законом. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статтею 36 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття визначено права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб. Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено права на отримання матеріального забезпечення та обов`язки безробітного. Центри зайнятості контролюють правильність витрат за страхуванням на випадок безробіття, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральними органами виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики державної податкової політики, Пенсійним фондом України за погодженням з правлінням Фонду. Розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних Пенсійного фонду України та Державної податкової адміністрації України, а в разі необхідності - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Порядок розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року №60/62 Частина 2 статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" визначено перелік обов`язків зареєстрованих безробітних. Зокрема пункт 4 частини 2 статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" передбачає: інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох\~робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Суд звертає увагу, що Законом України від 21 вересня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування служби зайнятості, соціального страхування на випадок безробіття, сприяння продуктивній зайнятості населення, у тому числі молоді, та впровадження нових активних програм на ринку праці» внесено зміни у\~Закон України\~"Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (Відомості Верховної Ради України, 2000 p., № 22, ст. 171 із наступними змінами). Норми закону, на які посилається Позивач, з метою притягнення Відповідача до відповідальності, а саме: «зобов`язання інформувати про виїзд за межі України протягом трьох робочих днів, пункти 16-1, 16-2 частини 1 статті 45 Закону України "Про зайнятість населення"», якими визначені підстави для припинення реєстрації безробітного у разі перебування за кордоном понад 14 календарних днів протягом року, набрали законної сили лише 29 жовтня 2022 року. Висновок суду \~ \~ \~ \~Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування служби зайнятості, соціального страхування на випадок безробіття" (зміни, які набули чинності 29 жовтня 2022 року, встановлює нові правила щодо припинення реєстрації безробітного під час перебування за кордоном. Позивач обґрунтовує свої вимоги порушенням відповідачем умов перебування на обліку в Центрі зайнятості, визначених законодавством, а саме: неповідомленням про виїзд за межі України та перебуванням за кордоном понад визначений строк. Як доказ, Позивач посилається на акт розслідування страхового випадку №541 від 19.12.2022 року та інформацію від Державної прикордонної служби України, згідно з якою відповідач перебував за межами України 144 дні. Пунктом 52 розділу XI Закону України "Про зайнятість населення" встановлено, що у період дії воєнного стану реєстрація безробітного припиняється з підстав, визначених частиною першою статті 45 цього Закону, а також з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів Разом із тим, суд встановив, що надані Позивачем дані не підтверджують зазначеної кількості днів перебування відповідача за кордоном. На підставі копії закордонного паспорта [PERSON] , судом встановлено, що відповідач виїжджав за межі України лише в окремі періоди з липня по жовтень 2022 року, які в сукупності не перевищують встановлених законодавством строків до 29 жовтня 2022 року. Відповідач дійсно виїхав за межі України 14 жовтня 2022 року і повернувся 31 жовтня 2022 року, тобто був за межами України 16 днів. Разом з тим, Суд також враховує, що норма, на яку посилається Позивач, а саме пункт 52 розділу XI Закону України "Про зайнятість населення", який встановлює обов`язок припинення реєстрації безробітного за перебування за кордоном понад 30 днів, набрала чинності лише з 29 жовтня 2022 року. Таким чином, будь-яке перебування за кордоном до цієї дати не могло бути підставою для припинення статусу безробітного та відповідно для визнання отриманих коштів незаконними. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення відповідачем норм законодавства, чинних на момент отримання допомоги по безробіттю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Дніпропетровського обласного центру зайнятості до [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Згідно із частиною першою\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд залишає позов без задоволення, судові витрати із відповідача не стягуються. Щодо понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, враховує, що стороною позивача не подано заперечення з цього приводу, тому дійшов такого висновку. Звертаючись до суду з відзивом на позовну заяву, представник відповідача вказав, що між Відповідачем та Адвокатським бюро «Молчанової Наталії» був укладений договір про надання правничої допомоги №11/10/24 від 25 жовтня 2024 року. У відповідності до умов цього договору вартість послуг адвоката складає 10 000,00 грн., які Відповідач сплатив 04.12.2024 року. На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги стороною відповідача надано такі докази: акт виконаних робіт, розрахунок витрат на правничу допомогу. Вартість правничої допомоги адвокатом визначений з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та значенням справи для мене, Відповідача по справі, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями\~ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі\~ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. В частині 1\~ст. 137 ЦПК України\~зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137\~ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137\~ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від\~27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19. Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 10 000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату. Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру, оскільки, зокрема пункт четвертий та п`ятий вказаний у розрахунку витрат на правничу допомогу, а саме адвокатом скеровано запити до державних органів, разом з тим, відповіді на ці запити суду не представлено, крім того, судове засідання не відбулось, адвокат не здійснював представництво [PERSON] у судовому засіданні, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір стягнення з Позивача на користь Відповідача витрат на професійну правничу допомогу до 7 000 грн.. Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Outcome: approved