Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 13 вересня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] за змістом якої [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно до складу якого увійшла земельна ділянка з кадастровим номером 6823083700:04:015:0040, площею 1,4700 га, що розташована на території колишньої Майдан-Вербецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області. За життя [PERSON] заповіт не залишала, в силу ч. 2 ст. 1223, ч. 1 ст. 1265 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги за законом майна померлої, оскільки є її двоюрідним братом. Така спадковість викликана тим, що батько померлої [PERSON] - [PERSON] та батько позивача - [PERSON] були рідними братами. Інших спадкоємців та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після [PERSON] не має, оскільки батько спадкодавиці [PERSON] помер [INFO] , мати спадкодавиці [PERSON] померла [INFO] , син спадкодавиці [PERSON] і дочка спадкодавиці [PERSON] є громадянами російської федерації, на спадкове майно матері не претендують, у зв`язку зі збройною агресією росії проти України позбавлені права на таке спадкування. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса, де йому повідомлено, що не встановлені родинні відносини - що він і спадкодавиця є двоюрідними братом та сестрою, відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, тому рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на спадкове майно. У зв`язку з цим позивач [PERSON] змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки встановлення факту родинних відносин та підтвердження належності майна спадкодавиці мають значення для оформлення ним права на спадщину. Позивач [PERSON] просить суд: встановити факт, що [PERSON] , уродженка с. Майдан-Вербецький Хмельницького району Хмельницької області, яка померла [INFO] , була [PERSON] , [INFO] , двоюрідною сестрою; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 6823083700:04:015:0040, площею 1,4700 га, розташовану на території колишньої Майдан-Вербецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як на спадкове майно після [PERSON] , померлої [INFO] . ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 13 вересня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 16 вересня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження. 4. Судові засідання призначалися на: 11 і 18 жовтня 2024 року, 13 і 29 листопада 2024 року, 10 і 23 грудня 2024 року. 5. 13 листопада 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 6. 20 листопада 2024 року до суду надійшла відповідь державної нотаріальної контори щодо спадкової справи. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 7. 10 грудня 2024 року у судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник - адвокат Стецькова-Бондар Л.Ф. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Позивач [PERSON] надав усні пояснення в яких зазначив, що [PERSON] є його двоюрідною сестрою і оскільки після неї спадщину ніхто не прийняв, бажає оформити належну їй земельну частку (пай) оформити на себе. 8. 23 грудня 2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Стецькова-Бондар Л.Ф. подала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. 9. 20 грудня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача - Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про розгляд справи у їх відсутність за наявними у справі доказами, позовні вимоги визнають, не заперечують проти позову. 10. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені неодноразово належним чином згідно з вимогами ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомили, не заявили про розгляд справи у їх відсутність, не подали ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД І ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА а) щодо встановлення факту, що має юридичне значення (факту родинних відносин між фізичними особами) 11. За змістом п. 3 ч. 2 і ч. 7 ст. 19, ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. 12. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п. 1). Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника (абз. 1 п. 7). 13. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. 14. Так, [INFO] в смт Летичів Хмельницької області народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] 15. [INFO] у віці 84 роки в с. Майдан-Вербецький Летичівського району Хмельницької області помер [PERSON] [INFO] . [INFO] у віці 84 роки в с. Майдан-Вербецький Летичівського району Хмельницької області померла [PERSON] . 17. [INFO] у віці 79 років в смт Летичів Летичівського району Хмельницької області помер [PERSON] [INFO] . [INFO] у віці 60 років в с. Майдан-Вербецький Летичівського району Хмельницької області померла [PERSON] 19. [INFO] у віці 84 роки в м. Хмельницькому помер [PERSON] . 20. 27 березня 2024 року Летичівською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області видані довідки згідно яких [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала в с. Майдан-Вербецький Летичівського району Хмельницької області, на день смерті разом із нею був зареєстрований її співмешканець [PERSON] , 1928 року народження, який помер [INFO] . На день смерті [PERSON] проживав один. 21. 03 квітня 2024 року Летичівською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області надано виписку з погосподарських книг Майдан-Вербецької сільської ради Хмельницької області по різних господарствах за змістом яких: за період з 1953-1957 роки: голова сім`ї - [PERSON] , 1924 року народження, а [PERSON] , 1919 року народження - її чоловік, їх дітьми є [PERSON] , 1944 року народження - дочка, [PERSON] , 1949 року народження - син; за період 1953-2005 роки: голова сім`ї - [PERSON] , 1911 року народження, [PERSON] , 1913 року народження - його дружина, [PERSON] , 1937 року народження - син, [PERSON] , 1939 року народження - син, [PERSON] , 1944 року народження - дочка, [PERSON] , 1883 року народження - мати, [PERSON] , 1928 року народження - зять. В подальшому саме [PERSON] рахувався головою сім`ї, його дружина [PERSON] , [PERSON] , 1964 року народження - син, [PERSON] , 1966 року народження - дочка. 22. 15 квітня 2024 року Державний архів Хмельницької області повідомив, що метричні книги реєстрації народжень Новокостянтинівського костелу (парафіянами якого були жителі с. Майдан-Вербецький) за 1919 рік на державне зберігання не надходили, тому надати інформацію про народження [PERSON] не можуть. 23. 17 квітня 2024 року Державний архів Хмельницької області повідомив, що в метричних книгах реєстрації народжень Новокостянтинівського костелу (парафіянами якого були жителі с. Майдан-Вербецький) Летичівського повіту Подільської губернії (Летичівського району Хмельницької області) за 1911-1915 роки [PERSON] не значиться. 24. 23 травня 2024 року Державним архівом Хмельницької області надано копії актових записів з погосподарських книг Майдан-Вербецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області (до 1954 року - Кам`янець Подільської) за 1944-1945, 1947-1948, 1950-1952 роки стосовно сім`ї [PERSON] згідно яких [PERSON] , 1911 року народження, [PERSON] , 1913 року народження - його дружина, [PERSON] , 1937 року народження - син, [PERSON] , 1939 року народження - син, [PERSON] , 1944 року народження - дочка, [PERSON] , 1883 року народження - мати. 25. Згідно Книги поновлених актових записів про народження за 1945 рік Летичівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) наявний запис акта про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 26. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що позивач [PERSON] та померла [PERSON] дійсно є двоюрідними братом і сестрою. 27. Із досліджених письмових доказів, пояснень позивача та його представника, показань свідків випливає, що позивач [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , є двоюрідними братом та сестрою. 28. За цих обставин, позовна вимога про встановлення факту, що має юридичне значення (факту родинних відносин між фізичними особами), є обґрунтованою. б) щодо визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку 29. Як зазначено у ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. 30. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1). Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч. 2). У ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ч. 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2). За приписами ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3). Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1). Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. 2). Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). 31. У абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 32. Так, 24 червня 2024 року Сектор №2 Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомив, що [PERSON] наявна у списку - членів громадян ABAT «Сатурн» с. Майдан-Вербецький, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №17, виданого 24 жовтня 1996 року. Згідно розпорядження Летичівської райдержадміністрації №395 від 16 грудня 1996 року, [PERSON] виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0122467, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів 18 грудня 1996 року за №19. На підставі Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку власникам сертифікатів на земельну ділянку (пай) на території Майдан-Вербецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області, що включає витяг із протоколу розподілу земельних ділянок (паїв) між власниками земельних сертифікатів с. Білецьке Майдан-Вербецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області [PERSON] розпайована 157 ділянка. Земельна ділянка внесена до Державного земельного кадастру як невитребувана частка (пай) та присвоєно кадастровий номер 6823083700:04:015:0040. У сертифікаті зазначено розмір земельної частки (паю) становить 2,52 га в умовних кадастрових гектарах. Вартість паю на території Майдан-Вербецької сільської ради станом на 16 грудня 1996 року на дату затвердження розпорядженням голови Летичівської райдержадміністрації № 395 від 16 грудня 1996 року проекту організації території земельних часток (паїв) колишнього ABAT "Сатурн" с. Майдан-Вербецький становить 7185 грн. Відповідно до Книг реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів, станом на 01 січня 2013 року, державні акти на право приватної власності на землю та на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0122467 не зареєстровані та не видавались. 33. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 11 вересня 2024 року земельна ділянка з кадастровим номером 6823083700:04:015:0040 перебуває у державній власності, цільове призначення - 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 1,47 га, місце розташування: Хмельницька область, Летичівський район, Майдано-Вербецька сільська рада. 34. 25 липня 2024 року державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлено [PERSON] , що він не може оформити спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку з кадастровим номером 6823083700:04:015:0040, у зв`язку з тим, що не встановленні родинні відносини, що заявник є двоюрідним братом померлої особи та відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно. 35. 20 листопада 2024 року Летичівська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомила суд, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не відкривалась. 36. У ч. 2 ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). 37. Тобто, в силу закону земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер. Водночас, за життя [PERSON] не було виділено в натурі (на місцевості) конкретну земельну ділянку, не було отримано на неї державний акт на право приватної власності. 38. Верховний Суд у постанові від 22 листопада 2023 року у справі №227/277/22 зазначив, що спадкодавці за життя не оформили належним чином у встановленому законом порядку право власності на конкретну земельну ділянку, а лише набули майнові права на її отримання, а отже успадковується це саме право на отримання земельної частки (паю), а не право власності на конкретно визначену земельну ділянку в натурі. 39. Тобто, факт видачі розпорядження Летичівською районною державною адміністрацією Хмельницької області №700/2008-р від 19 грудня 2008 року, яким виділено в натурі на місцевості земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам земельний часток (паїв) та ухвалено видати державні акти, в тому числі, й для [PERSON] , суд до уваги не може приймати, адже вказане розпорядження видане більш ніж через три роки після її смерті. 40. Зважаючи на це, захист прав позивача полягає у визнанні за ним права саме на земельну частку (пай), як на спадкове майно після смерті двоюрідної сестри. 41. Суд також враховує, що [PERSON] померла [INFO] , однак після неї спадщину ніхто не прийняв, спадкова справа не заводилась - спадкоємці не звертались до нотаріуса, лише у 2024 році позивач [PERSON] , двоюрідний брат померлої, виявив бажання реалізувати свої спадкові права на належне спадкодавиці майно. V. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 42. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, однак частково з підстав, визначених у мотивувальній частині. VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 43. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи випливає, що позивач судові витрати залишає за собою. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Outcome: partial