Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Звернувшись до суду з вищевказаним позовом, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» зазначає, що 03 серпня 2017 року між АТ «ОТП БАНК» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 2016001192. 28 червня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» був укладений договір факторингу № 28/06/23, відповідно до якого АТ «ОТП БАНК» передано (відступлено) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» право вимоги до боржників. Згідно п. 1.1. договору факторингу АТ «ОТП БАНК» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП БАНК», і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП БАНК» і боржниками. Пунктом 1.3. договору факторингу передбачено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 46593,57 грн., з яких: 34953 грн. 07 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11640 грн. заборгованість за процентами. Непогашена заборгованість за кредитним договором № 2016001192 від 03.07.2017 року складає 46593 грн. 57 коп., з яких: 34953 грн. 07 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11640 грн. заборгованість за процентами. Отже, посилаючись на вказані обставини, а також те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за укладеним договором, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 46593 грн. 17 коп. та понесені судові витрати. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 червня 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання 19.12.2024 не з`явилися. Представник позивача в своїй заяві просив проводити судовий розгляд у його відсутність та не заперечував проти винесення заочного рішення. В свою чергу, відповідач повідомлялася про розгляд справи, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних даних та доказів у відсутність відповідача. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» не підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що 03 серпня 2017 року між АТ «ОТП БАНК» і [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2016001192. Відповідно до розділу І цього договору відповідач отримала кредит на придбання товару та сплату послуг за надання виписок в електронному вигляді 250 грн. Загальна сума кредиту 12749 грн. 90 коп. Строк кредиту 9 місяців. Розмір процентної ставки 0,01 % річних. Позичальник зобов?язалася повернути банку суму кредиту та виконати всі інші зобов?язання, встановлені договором, не пізніше 03 травня 2018 року. Згідно з п. 1.5 Договору позичальник зобов`язаний сплачувати комісію за управління кредитом, розмір якої визначений у графіку платежів 2,25 %. Відповідно до розділу ІІ цього ж договору банк також відкриває позичальнику картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку. Розмір кредитного ліміту 1000 грн. Строк дії кредитної лінії становить три роки. Згідно з п. 2.4 Договору за користування кредитним лімітом, в тому числі простроченим кредитним лімітом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами банку, та на дату укладення угоди розмір процентів становить 40 відсотків річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі інтернет та по операціям зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 відсотків за день. За користування кредитом, наданим держателю протягом розрахункового періоду, держателю встановлюється пільговий період користування кредитом. Тривалість пільгового періоду визначається правилами, а розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 відсотків річних (п. 2.5 Договору). Відповідачу була видана банківська картка терміном дії до 07/20, тобто до липня 2020 року, що підтверджується відповідною розпискою. З матеріалів справи вбачається, що 28 червня 2023 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» і ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» був укладений договір факторингу № 28/06/23, відповідно до якого клієнт (Первісний кредитор) передає, а фактом (Новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. При цьому згідно з пунктом 6.1 Договору факторингу клієнт відступає Факторові право грошової вимоги до Боржників в розмірі Портфеля заборгованості, яке виникло у клієнта внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання клієнтом боржникам кредитних коштів. Загальний розмір Портфеля заборгованості, право вимоги за яким відступається факторові, складається з: 6.1.1 Портфеля заборгованості клієнта по кредитних продуктах (Реєстр Боржників № 1), що виник внаслідок укладення з Боржниками кредитних договорів та надання клієнтом Боржникам кредитних коштів; 6.1.2 Портфеля заборгованості клієнта по карткових продуктах (Реєстр Боржників № 2), що виник внаслідок укладення з Боржниками кредитних договорів та надання клієнтом Боржникам кредитних коштів. На підтвердження права вимоги до відповідача [PERSON] позивач, окрім копії договору факторингу № 28/06/23 від 28 червня 2023 року, надав витяг з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу, в якому зазначено боржником [PERSON] , номер кредитного договору 2016001192, загальна сума боргу 46593,57 грн., загальна сума боргу по тілу 34953,07 грн., загальна сума боргу по відсотках 11640,50 грн. Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивачу було відступлено первісним кредитором право вимоги до відповідача саме за картковим продуктом (кредитним лімітом), а не по кредитних продуктах (придбання товару в кредит). При цьому до позовної заяви позивачем долучений розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2016001192 за період з 28.06.2023 по 29.02.2024, згідно з яким загальна сума боргу становить 46593 грн. 17 коп., з яких: 34953 грн. 07 коп. загальна сума боргу по тілу та 11640 грн. 50 коп. загальна сума боргу по відсотках. При вирішенні спору про стягнення вищевказаних сум із відповідача, суд виходить із того, що за змістом статей\~626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049\~ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статей 526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, та у встановлений строк. Згідно з пунктом 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (частина 2\~статті 512 ЦК України). Статтею 514\~ЦК України визначено,\~щодо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі\~статтею 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частин 1, 3\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1, 5, 6\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша\~статті 95 ЦПК України). Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1\~ст. 95 ЦПК України\~письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. В своєму позові банк просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2016001192 у загальній сумі 46593 грн. 57 коп., з яких: 34953 грн. 07 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11640 грн. заборгованість за процентами. Водночас позивач не надав належних доказів на підтвердження отримання відповідачем кредиту у сумі 34953 грн. 07 коп. та наявності у відповідача заборгованості у загальному розмірі 46593 грн. 57 коп., зокрема за процентами в сумі 11640 грн. Суд звертає увагу, що згідно з матеріалами справи 03.08.2017 відповідач отримала споживчий кредит на придбання товару (пральної машини і кондиціонеру та інші послуги) в загальній сумі 12749 грн. 90 коп. Згідно з графіком платежів відповідач була зобов`язана сплачувати щомісячно 1416 грн., а всього за дев`ять місяців 12749 грн. 90 коп. Також згідно з договором банк відкриває позичальнику картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку, розмір кредитного ліміту складає 1000 грн. Згідно з наданим позивачем витягом з реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 28/06/23 від 28 червня 2023 року первісним кредитором було відступлено право вимоги саме по картковому продукту. Однак, звернувшись до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в розмірі 46593 грн. 57 коп., позивач жодних доказів користування відповідачем кредитним лімітом на картковому рахунку та наявності у відповідача заборгованості у такому розмірі суду не надав. Суд вважає, що в даному випадку надані позивачем копія рахунку-фактури від 03.08.2017, копія товарного чека, копія видаткової накладної від 03.08.2017, копія специфікації до кредитного договору щодо отримання товарів у кредит не мають правового значення для вирішення цього спору, так як не підтверджують суму боргу в заявленому розмірі, з огляду на те, що згідно з договором факторингу позивачу відступлено право вимоги за картковим, а не кредитним продуктом, про що свідчить з урахуванням приписів пункту 6.1 Договору долучення самим же позивачем стосовно боржника [PERSON] витягу з Реєстру боржників № 2. В свою чергу, долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості за період з 28.06.2023 по 29.02.2024 не може вважатися належним доказом заборгованості відповідача, адже він не містить детального розрахунку боргу (зазначена лише загальна сума боргу за кредитом і нарахованими відсотками). Суд звертає увагу, що належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Однак наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором не містить даних про суми кредитних коштів, які були отримані позичальником, дату їх отримання, періоду користування кредитом та прострочення повернення кредиту, процентну ставку, за якою здійснено розрахунок та нарахування відсотків. Наданий позивачем документ «розрахунок заборгованості за період з 28.06.2023 по 29.02.2024» лише констатує фіксовану суму заборгованості, але не підтверджує її дійсну наявність і розмір. У справі немає доказів отримання відповідачем кредиту в сумі 34953 грн. 07 коп. та розрахунку суми боргу із зазначенням конкретних сум і періодів нарахування, що унеможливлює перевірку судом правильності нарахування боргу, в тому числі відсотків за користування кредитом, із урахуванням того, що згідно з умовами укладеного між сторонами договору розмір кредитного ліміту становив 1000 грн. (відомості про його збільшення відсутні), а строк дії банківської картки, що видана відповідачу, - до липня 2020 року включно. Отже, з урахуванням того, що наданий позивачем розрахунок суми боргу за кредитним договором не є зведеним документом і не підтверджений первинними обліковими бухгалтерськими документами, суд вважає, що розмір боргу відповідача по картковому рахунку, право вимоги за яким було відступлено первісним кредитором позивачу згідно з реєстром боржників № 2 до Договору факторингу № 28/06/23 від 28 червня 2023 року (карткові продукти пп. 6.1.2 п. 6.1 розділу 6 Договору) в загальній сумі 46593 грн. 57 коп., з яких: 34953 грн. 07 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу та 11640 грн. заборгованість за процентами, не доведений. Суд звертає увагу, що законодавство не звільняє нового кредитора, до якого перейшло право вимоги внаслідок укладення договору факторингу, від обов?язку доводити замість кредитодавця достовірність нарахованих сум основного боргу, відсотків із моменту укладення договору кредиту і до звернення до суду з позовною заявою. Але позивач як новий кредитор не надав належних доказів на підтвердження обґрунтованості своїх вимог, у тому числі відповідність нарахування заборгованості в сумі 46593 грн. 57 коп. умовам укладеного з відповідачем договору. Також слід відзначити, що долучена до матеріалів справи копія договору факторингу, на який посилається позивач як на підставу своїх вимог до відповідача, не містить розміру сум «портфеля заборгованості», що відступається первісним кредитором. Позивачем не надано належним чином оформленого Реєстру боржників до Договору факторингу, що підтверджує право вимоги до відповідача. Наданий витяг з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу не містить підписів уповноважених представників сторін, а містить лише підпис представника позивача про оформлення такого витягу 18.03.2024. Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми боргу та нарахованих відсотків, у зв?язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити через недоведеність позовних вимог. При розподілі судових витрат, суд виходить із положень частини 1 статті 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки в позові відмовлено, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та відшкодуванню відповідачем не підлягають. Відповідно до частини четвертої статті 268\~ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 268 ЦПК України).

Outcome: dismissed