Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] з вимогами про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що він 01 липня 2021 року придбав даний житловий будинок, яким користується з того часу. Він та відповідачі уклали договір та домовилися засвідчити угоду нотаріально. Позивач сплатив відповідачам кошти, однак не може належно оформити своє право власності, так як відповідачі не надали необхідних документів для належного посвідчення угоди і таким чином ухиляються від посвідчення договору. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Відповідачі надали заяви, згідно яких просять розглянути справу без їх участі, позов визнають, не заперечують обставин, вказаних позивачем, в тому числі факту отримання коштів. Дослідивши матеріали\~справи суд встановив, що відповідачам на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . 01 липня 2021 року між позивачем та відповідачами досягнуто домовленості про продаж вказаного майна. За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідачі отримали і майно було фактично передано позивачу, який в даний час проживає у придбаному будинку та користується майном. Однак зареєструвати своє право власності позивач не може, так як відповідачі втратили оригінали правовстановлюючих документів та не поновили їх, ухиляються від виконання угоди та її нотаріального посвідчення. Нотаріусом у посвідченні договору купівлі продажу вказаного вище майна позивачу відмовлено. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст.334\~ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Правочин, укладений між сторонами, підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, однак зміст договору не суперечить іншим вимогам закону та не порушує прав третіх осіб, які не є його сторонами. Договір не може бути нотаріально посвідчений без участі відповідачів, які не надали необхідні документи. У зв`язку з цим можливість для позивача посвідчити договір нотаріально втрачено і в інший спосіб, крім звернення до суду, позивач захистити свої права не має можливості. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобов`язання виконав, користується придбаним майном, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Outcome: approved