Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 9936221 в сумі 41583,00 грн та сплачену суму судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 березня 2023 року між позичальником [PERSON] та ТзОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 9936221, згідно з умовами якого відповідач отримав 15000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором, відповідно до графіку сплати кредитних коштів. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умови кредитного договору. 28 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 103-МЛ. Відповідно до умов договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 9936221 від 23.03.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 41583,00 грн, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 103-МЛ від 28.08.2023, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 9600,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків становить - 30483,00 грн, прострочена заборгованість за комісією - 1500,00 грн. Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав 4 грудня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа до електронного кабінету. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Крім того, клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В анкеті-заяві від 23 березня 2023 року відображені основні умови кредитування [PERSON] , процес оформлення та розгляду заяви № 9936221 ТОВ «Мілоан». Судом встановлено, що 23 березня 2023 року між ТзОВ « Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №9936221 в електронній формі, відповідно до умов якого сума (загальний розмір) кредиту становить 15000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 23.03.2023 і складається з пільгового періоду - 15 днів та поточного періоду - 90 днів. Відповідно до п.1.5.1. договору, комісія за надання кредиту - 1500,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Пунктом 1.5.2. договору передбачені проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 3375,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. В пункті 1.5.3. договору зазначено, що проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 40500,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до 2.4.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення згідно п.1.4. Договору, а саме: 07.04.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 06.07.2023 (останній день строку кредитування). Пунктом 2.3.1 договору про споживчий кредит передбачено право позичальника продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах. Для продовження/поновлення пільгового період та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити певні дії передбачені цим п.2.3 Договору та розділом 6 Правил, у тому чисті сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту ( якщо передбачено). Максимальний розмір комісії 3,00 % на строк продовження 3 дні. Згідно п.6.1. Кредитного договору, цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно додатку №1 до договору, графік платежів за договором про споживчий кредит № 9936221 від 23.03.2023, дата видачі кредиту [PERSON] - 23.03.2023. Кількість днів у розрахунковому періоді - 105. Сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 15000,00 грн; проценти за користування кредитом - 43875,00 грн, комісія за надання кредиту - 1500,00 грн. Загальна вартість кредиту 60375,00 грн. Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що [PERSON] , з яким укладено договір № 9936221 від 23.03.2023 ідентифікований ТзОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): R36931, час відправки ідентифікатора 23.03.2023 12:33:23, телефон [NUMBER] . Платіжним дорученням від 23.03.2023 № 96414347 підтверджується перерахування [PERSON] коштів згідно договору № 9936221 в сумі 15000,00 грн. 7 квітня 2023 року, 10 квітня 2023 року, 13 квітня 2023 року, 16 квітня 2023 року, 19 квітня 2023 року, 22 квітня 2024 року, 27.04.2023 року, 01.05.2023 року, 17 травня 2023 року [PERSON] сплатив комісію за пролонгацію в розмірі 3% від суми кредиту, а тому строк дії договору пролонговано на 27 днів. Позивачем надано відомість про щоденні нарахування та погашення [PERSON] , а також виписку з особового рахунку за кредитним договором № 9936221 від 23.03.2023, відповідно до якої заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 41583,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 9600,00 грн, прострочена заборгованість за комісіями - 1500,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 30483,00 грн. 28 серпня 2023 року між ТОВ Мілоан та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №103-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ Мілоан відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги за вище вказаним кредитним договором, що стверджується актом приймання-передачі реєстру Боржників від 28 серпня 2023 року до Договору відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28.08.2023. Як вбачається з витягу Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28 серпня 2023 у [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № 9936221, яка складається: залишок по тілу кредиту - 9600,00 грн; залишок по відсотках - 30483,00 грн, залишок по комісії - 1500,00 грн, а всього 41 583,00 грн. 14.10.2024 «ФК «Кредит-Капітал» направило відповідачу претензію, у якій повідомило про наявність договору відступлення права вимоги та необхідність сплатити заборгованість за кредитним договором № 9936221 від 23.03.2023. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦКУ встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст.1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу якщо відповідач заперечує проти позову, то саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами. Проте, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог взагалі. Суд звертає увагу, на те що відповідач, за наявності для цього процесуальної можливості, не подав до суду відзив, не оскаржив відомість про щоденні нарахування та погашення, а також не надав власного розрахунку, який би спростовував розрахунок заборгованості наданий позивачем. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що відповідач повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі вказаного договору про споживчий кредит № 9936221, на користь позивача з [PERSON] підлягає стягненню загальна сума заборгованості у розмірі 41583,00 грн, яка складається: прострочена сума кредиту 9600,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 30483,00 грн, 1500,00 грн прострочена заборгованість за комісією. Оскільки, позовні вимоги задоволено повністю, тому судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved