Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

\~01.08.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява від представника позивача [PERSON] , адвоката Щербини М.В. до Петриківської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа Державний нотаріус Могильна Людмила Григорівна, в якій позивач та його представник просять суд визнати право власності на 1/1 частину спадкового майна померлої [PERSON] , за її сином [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ) до складу якого входить земельна ділянка, розташована за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський (Петриківський) район, Петриківської селищної ради, кадастровий номер: 1223755100:01:060:0056, для ведення особистого селянського господарства, площею 0.29 га, вартістю 71 578.00 (сімдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят вісім) гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, кадастровий номер 1223755100:01:060:0056, для ведення особистого селянського господарства, площею 0.29 га. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] , нотаріусом будо відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду із даним позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. Ухвалою Петриківського\~районного\~суду\~Дніпропетровської області\~від\~20.08.2024\~витребувано\~у\~Державного нотаріуса\~Петриківської\~державної\~нотаріальної\~контори\~Дніпропетровської\~області\~Людмилі Могильній завірену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Витребувана інформація надійшла на адресу суду 27.08.2024. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2024 витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Філософська, 39-А) відомості про реєстрацію Державного акту серія ДП № 051011 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер: 1223755100:01:060:0056, площею 0,290 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Петриківської селищної ради на ім`я [PERSON] . Витребувана інформація надійшла на адресу суду 24.09.2024. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15.10.2024 витребувано, за наявності, інформацію із Фонду документації із землеустрою Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Філософська, 39-А), а саме: копію технічної документації (витяг з технічної документації) щодо розроблення проекту із землеустрою на ім`я [PERSON] , щодо виділення їй земельної ділянки, розташованої: Дніпропетровська обл., Дніпровський (Петриківський) район, Петриківської селищної ради, кадастровий номер: 1223755100:01:060:0056, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,29\~га та виданої на підставі розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації № 202-р-03 від 23.05.2003. Витребувана інформація надійшла на адресу суду 06.11.2024. Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак надали до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача Петриківської селищної ради О.Левечко подала до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Як передбачено ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальним правилом (частина 1статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 280. (а.с. 14) Родинні відносини позивача з померлою матір`ю підтверджуються, зокрема, копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , згідно якого в графі мати вказано « [PERSON] ». (а.с. 12) Після смерті матері [PERSON] , позивач звернувся до Петриківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, внаслідок чого було заведено спадкову справу за № 106/2016. Постановою державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори від 13.06.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що заява про прийняття спадщини до нотаріальної контори в указаний строк не подана, безпосереднього проживання з спадкодавцем немає. (а.с. 16). Згідно матеріалам позовної заяви у встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що на момент смерті [PERSON] , а саме останній рік життя, [PERSON] , проживала разом зі позивачем в житловому будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , так як була потреба у догляді за померлою, вона сама не мала фізичної змоги приготувати собі їжу та була фізично слабкою. За твердженням позивача, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, кадастровий номер 1223755100:01:060:0056, для ведення особистого селянського господарства, площею 0.29 га, розташована за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський (Петриківський) район, Петриківської селищної ради, про що свідчить копія Державного Акту на право власності на земельну ділянку (а.с 7-8). Окремо слід зазначити, що надана позивачем копія державного акту серія ДП № 0510114 не містить відомостей про дату його видачі. В той час згідно відомостей ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області відсутні відомості про реєстрацію Державного акту серія ДП № 051011 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер: 1223755100:01:060:0056, площею 0,290 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Петриківської селищної ради на ім`я [PERSON] та відсутня копія технічної документації щодо розроблення проекту із землеустрою на ім`я [PERSON] , щодо виділення їй вказаної земельної ділянки. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування, відповідно до ч.2\~ст. 77 ЦПК України, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У силу вимог ст.\~1217\~ЦК\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст.\~1268\~ЦК\~України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно. Згідно із ст.\~392\~ЦК\~України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.\~328\~ЦК\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У справах про спадкування права власності на нерухоме майно суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми: про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 складений за результатами узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування). Таким чином, оскільки перешкодою для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку для позивача є саме те, що ним заява про прийняття спадщини до нотаріальної контори в шестимісячний строк не подана і безпосереднього проживання з спадкодавцем не доведено, тому його вимога про визнання права власності на спадкове майно, без заявлення вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини чи про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем, передчасна та задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed