Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку відповідача щомісячно, на весь період навчання, починаючи з дня звернення до суду, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. В обґрунтування позову зазначає, що 16.01.2008 рішенням Таращанського районного суду Київської області шлюб між нею та відповідачем розірвано, їх спільний син: [PERSON] [INFO] , залишився проживати разом з нею. До досягнення ним повноліття батько сплачував за рішенням суду аліменти на його утримання. На даний час він є студентом Таращанського технічного та економіко- правового коледжу денної форми навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року на платній формі навчання, що підтверджується довідкою навчального закладу. У зв`язку з навчанням син потребує матеріальної підтримки від батька на придбання підручників, канцелярських товарів, а також забезпечення одягу та продуктів харчування Ухвалою від 12.11.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання. Від відповідача по справі [PERSON] 13.12.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому він позов визнав частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн, враховуючи наступне. Вказує на те, що він сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, хоча він має дружину, яка є особою з інвалідністю 2 групи. При цьому значну частину коштів він витрачає на сплату комунальних послуг, продуктів, ліків собі та дружині. Крім того, він добровільно надає сину фінансову допомогу: профінансував його навчання по підготовці водіїв та в подальшому має на меті подарувати йому свій легковий автомобіль марки «Мерседес». Декілька разів купував сину гаджети. 19.11.2024 добровільно здійснив грошовий переказ в сумі 3935,00 на ім`я позивача, що підтверджується відповідною квитанцією долученою до відзиву. В судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, подала заяву та просить розгляди справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву та просить розгляди справу без його участі. Позовні вимоги визнає частково. Третя особа [PERSON] в судове з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав заяву та просить розгляди справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Таращанського районного суду Київської області від 16.01.2008 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 7). З свідоцтва про народження вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). За даними витягу про зареєстрованих у житловому будинку, виданих управління ЦНАП виконавчого комітету Таращанської міської ради від 06.11.2024 року [PERSON] , (позивач) та [PERSON] , [INFO] (третя особа - син) проживають за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно рішення Таращанського районного суду Київської області з відповідача на користь позивачки стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, як вбачається із копії довідки № 173, виданої 07.11.2024 директором коледжу, [PERSON] , є студентом четвертого курсу Таращанського технічного та економіко- правового коледжу, навчається на денній формі з 01.09.2021. Термін навчання до 30.06.2025(а.с. 9). Навчання платне, вартість навчання згідно договору про надання освітніх послуг №10-д/21, становить 14500,00 грн за навчальний рік (а.с. 11-14). Згідно додаткової угоди № 10-д-21/82-24 до договору №10-д/21, повна вартість навчання за 2023-2024 н.р. становить 15240,00 грн (а.с. 15). Відповідно до довідки ТОВ «ЕЙБІВЕРЗ» від 06.11.2024 року №483, [PERSON] працює на посаді бухгалтера і отримує заробітну плату в середньому 13846,00 грн на місяць (за період з липня 2024 року по жовтень 2024 року отримала 68800,00 грн). Згідно консультаційного висновку лікаря-кардіолога від 16.10.2024, виданої ТОВ «Докос Медікал», [PERSON] , [INFO] має діагноз гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця (застійної) серцевої недостатності. Відповідно до довідки № 5 виданої КНП ТМР «Таращанська МЛ» від 15.11.2024 відповідач перебуває на обліку у лікаря ендокринолога з 15.11.2002 з діагнозом: цукровий діабет, 2 середньої важкості. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова ВСУ від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186цс14). Згідно із положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Посилання відповідача, на те, що він як батько дитини надає матеріальну допомогу на його утримання, купує сину подарунки , гаджети, сплачує плату за навчання сина на курсах по підготовці водіїв та інші витрати необхідні на його утримання, не спростовують обов`язок відповідача, як батька дитини, сплачувати аліменти на утримання сина та не позбавляють матір, з якою проживає повнолітня дитина, права на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , перебуває на обліку в медичному закладі КНП ТМР «Таращанська МЛ» з діагнозом : цукровий діабет, тип2, тяжка форма, інсулінозалежний,є особою з інвалідністю II групи. Проте вищенаведене не спростовує ту обставину, що відповідач не в змозі надавати матеріальну допомогу позивачу у вигляді аліментів, однак, на думку суду, у розмірі меншому, ніж просить позивач. Аліменти, які сплачуються на утримання повнолітніх сина (дочки) це платіж на утримання цих осіб, який повинен бути спрямований на покриття матеріальної допомоги, якої вони потребують, зокрема, у зв`язку із продовженням навчання. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням цієї мети, та обов`язку, який є в обох із батьків і має бути рівним, а розмір аліментів має бути обґрунтованим та доведеним. На думку суду, позивачем не обґрунтовано та не підтверджено в повній мірі витрати на її утримання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) відповідача . Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд враховує те, що утримувати повнолітню дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання повнолітньої дитини на даний час несе мати з якою він проживає. З урахування встановлених обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я відповідача, який на даний час є пенсіонером, є особою з інвалідністю, матеріальне становище сина, який навчається за денною формою навчання та не має можливості працювати, що передбачає додаткові витрати пов`язані з навчанням, проїзд (в межах міста), придбання канцелярського приладдя, підручників та харчування під час занять, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Враховуючи рівність обов`язків батьків щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, беручи до уваги не повністю доведений позивачкою розмір аліментів, суд з врахуванням встановлених в ході розгляду обставин справи приходить до висновку, про необхідність стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача до закінчення навчання повнолітнього сина [PERSON] , але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи, що позивачка пред`явила позов до суду 08.11.2024 року, а отже саме з цієї дати необхідно стягувати аліментів з відповідача на її утримання. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Суд установив, що відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 28.02.2020 року відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю II групи, що згідно з п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Outcome: partial