Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

представник позивача [PERSON] адвокат Гнідко С.І. 07.03.2024 р. звернувся з позовом до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», про відшкодування шкоди завданої в дорожньо-транспортній природі. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки вказує, що 29.10.2023 року близько 14.40 год на 288 км+700м. автомобільної дороги Н-03 сполученням «Житомир-Чернівці» в межах с. Смотрич Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Suzuki» модель «Vitara» номерний знак [NUMBER] рухаючись зі сторони м. Кам`янець-Подільського в напрямку м.Чернівці, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] який переходив проїздну частину з права наліво відносно руху автомобіля. В результаті дорожно-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди. 29.10.2023 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12023240000000726 за ч. 2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування. 22.12.2023 року постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Гудзя Б.В. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023240000000726 від 29.10.2023 року закрито в зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В зв`язку з смертю [PERSON] в даній дорожньо-транспортній пригоді його непрацездатній матері [PERSON] - позивачці, була завдана моральна шкода, шкода пов`язана з втратою годувальника та витратами на поховання. Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля марки «Suzuki» моделі «Vitara» номерний знак [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно полісу №214509731. Розмір страхової суми за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого складає 320 000, 00 грн. Оскільки дана дорожньо-транспортна пригода містить ознаки страхового випадку, шкода завдана в зв`язку з смертю [PERSON] в даній дорожньо-транспортній пригоді підлягає відшкодуванню відповідачем на умовах та в порядку передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Позивач є інвалідом третьої групи довічно, непрацездатною особою та на день смерті сина мала право на одержання від нього утримання, тяжко хворіє, розмір її пенсії не покриває фактичний розмір прожитковою мінімуму доходів громадян та не забезпечує належний рівень життя достатній для її фізичного, морального та соціального існування. Згідно до ст. 8 Закону України «Про Держбюджет на 2023 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 29.10.2023 року складав 6700, 00 грн. Враховуючи те, що після смерті сина вона перебуває в важкому психоемоційному стані, позбавлена належного піклування та засобів для забезпечення належного рівня свого існування, сума страхового відшкодування в зв`язку з втратою годувальника підлягає стягненню одноразовою виплатою у розмірі 241 200, 00 грн. (6700. 00 х 36), що відповідає 36 мінімальним заробітним платам встановлених законом на день настання страхового випадку. В обґрунтування стягнення даної суми школи одноразовою виплатою слід врахувати скрутне матеріальне становище позивачки та її тяжке психологічно- емоційне становище після смерті сина. Крім того, згідно статті 27.3 Закону № 1961-IV, страховик (у випадках, передбачених підпунктами "ґ і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, МТСЬУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи. її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з даним страховим випадком позивачці підлягає відшкодуванню моральна шкода у розмірі 80 400, 00 грн., (6700,00 х 12). Крім того згідно статті 27.4 Закону N1961-IV, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, га пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до підтверджуючих документів позивачкою було витрачено на поховання потерпілою 14 700, 00 грн. Оскільки нарахована сума шкоди у розмірі 336 300, 00 грн. (241 200, 00 + 80 400, 00 +14 700,00) перевищує ліміт відповідальності відповідача (320 000,00 грн.). за рахунок страхової виплати позивачці підлягає відшкодуванню заподіяна шкода у визначеному полісом страхування ліміті, а саме у розмірі 320 000, 00 грн. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 320 000,00 грн. страхового відшкодування та понесені судові витрати. В суді позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити, просить суд призначити судове засідання для вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу. Суду позивач пояснила, що син проживав із нею, працював неофіційно, утримував її за рахунок заробітків оскільки її пенсії не вистачає на лікування та харчування, перебувала в нього на утриманні; колишній чоловік - батько сина після їх розлучення проживав окремо в своєї матері, їй відомо що він помер, похований однак його мати не оформляла свідоцтва про його смерть; її син не мав дітей, він був записаний батьком хлопчика за його згодою, з дружиною жив погано, з часом вони розійшлися однак шлюб не розірвали, батьком дівчинки є інший чоловік однак її батьком був записаний її син оскільки шлюб із дружиною не розірвав. Представник відповідача ПАТ «СК «Арсенал страхування» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача подав до суду відзив на позов в якому просить в задоволенні позову відмовити(а.с.32-47). В обґрунтування заперечень представник відповідача вказав, що позивач не зверталась до страховика із повідомленням про ДТП, заявами, жодних документів не надавала, відтак у них не було підстав приймати рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування; вважає, що відсутня наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу позивача, що є підставою для відмови в позові; пішохід [PERSON] своїми діями поставив водія автомобіля в такі умови коли останній був позбавлений можливості уникнути наїзду шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, що доводить факт грубої необережності зі сторони загиблого, а отже і непереборної сили внаслідок якої було створено аварійну обстановку та виникнення смертельної ДТП; матеріали справи не містять доказів про відсутність інших осіб які мають право на отримання відшкодування відповідно до закону, що унеможливлює здійснити законний та справедливий розрахунок розміру позовних вимог; позивачем на представником не надано суду належних доказів, що доходи позивача за вказаний період не перевищували прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність відповідного віку, не надано доказів про звернення за пенсією по втраті годувальника та чи отримує її. Суду представник відповідача пояснила, що син та дружина загиблого в страхову компанію за виплатою страхового відшкодування не зверталися, [PERSON] як законний представник доньки загиблого зверталася в страхову компанію для виплати страхового відшкодування але потім відмовилася, відповідні документи надано суду; матеріалами справи недоведено вини водія застрахованого компанією автомобіля, саме поведінка загиблого сприяла настанню ДТП, а тому підстави у виплаті страхового відшкодування відсутні. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду нотаріально посвідчену заяву про те, що вона підтверджує той факт, що будь-яких вимог у зв`язку зі смертю її чоловіка [PERSON] не має і мати не буде, брати участь у розгляді справи не бажає. Третя особа [PERSON] як законний представник неповнолітньої [PERSON] в судове засідання не з`явилась подала до суду заяву, вказала, що проти задоволення цивільного позову не заперечує, брати участь у розгляді справи не бажає, будь-яких вимог в тому числі страхових виплат у зв`язку зі смертю [PERSON] немає і не буде заявляти. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, вказав, що проти задоволення цивільного позову не заперечує, брати участь у розгляді справи не бажає, будь-яких вимог в тому числі страхових виплат у зв`язку зі смертю [PERSON] немає і не буде заявляти. Ухвалою суду від 12.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 09.04.2024 року клопотання представника відповідача ПАТ «СК «Арсенал Страхування» задоволено частково, призначено справу в режимі відеоконференції та витребувано додаткові докази з Кам`янець-Подільського відділу ДРАЦСу у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (м.Київ.). Ухвалою суду від 13.04.2024 року задоволено клопотання представника позивача, залучено в якості третьої особи по справі дружину загиблого [PERSON] . Ухвалою суду від 04.07.2024 року клопотання представника відповідача задоволено, залучено в якості третьої особи по справі [PERSON] , [INFO] як законного представника неповнолітньої доньки загиблого [PERSON] . Ухвалою суду від 18.07.2024 року залучено по справі в якості третьої особи сина загиблого [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 16.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду . Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] в с. Смотрич Кам`янець-Подільського району Хмельницької області помер [PERSON] , [INFO] , син позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12), копією свідоцтва про народження сина (а.с.13), копією свідоцтва про шлюб та про розірвання шлюбу позивачки (а.с.14-15). Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліцїі в Хмельницькій області від 22.12.2023 року про закриття кримінального провадження було встановлено, що 23.10.2023 року 14.40 год на 288 км+700м. автомобільної дороги Н-03 сполученням «Житомир-Чернівці» в межах с. Смотрич Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Suzuki» модель «Vitara» номерний знак [NUMBER] рухаючись зі сторони м. Кам`янець-Подільського в напрямку м.Чернівці, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] який переходив проїздну частину з права наліво відносно руху автомобіля. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] загинув на місці пригоди. На підставі вихідних даних встановлено, що дії водія автомобіля «Suzuki» модель «Vitara» номерний знак [NUMBER] регламентувались вимогами п.12.5 ПДР; водій в момент виникнення небезпеки для руху не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода [PERSON] . Вказаною постановою кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023240000000726 від 29.10.2023 , закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (а.с.8-10). Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Suzuki» модель «Vitara» номерний знак [NUMBER] , на випадок заподіювання шкоди третім особам була застрахована ПРАТ «СК «Арсенал Страхування», поліс №214509731 станом на 23.10.2023 року, згідно витягу з сайту на перевірку чинності полісу внутрішнього страхування (а.с.11) . Позивачка, інвалід третьої групи загального захворювання , що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] (а.с.16), довідкою до акту огляду МСЕК серії ХМ №237851 (а.с.17), отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується довідкою про доходи №9237 2036 0090 1214 (а.с.18). На час смерті сина [PERSON] , позивачка разом з ним проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , (а.с.19). Позивачка проводила поховання сина, купувала все необхідне проведення церемонії, вказане підтверджується довідкою від 10.11.2023 року №549/12/03-13 (а.с.22), накладною №4 (а.с.23). Ухвалою суду від 09.04.2024 року витребувано додаткові докази в Кам`янець-Подільському відділі ДРАЦСу у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (м.Київ.). 18.04.2024 року до суду надійшли додаткові докази (а.с. 54-79). Третя особа по справі [PERSON] є дружиною [PERSON] , шлюб зареєстровано 10.05.2000 р. в Колибаївській сільській раді Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 18.04.2024 р.(а.с.58-60). Із змісту зазначеного витягу витягу видно, що шлюб не розірвано. Третя особа по справі [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 17.04.2024 р.(а.с.78-79). Із змісту зазначеного витягу видно, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 31.10.2000 р. [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини. [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 18.04.2024 р.(а.с.75-77). Із змісту зазначеного витягу видно, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29.02.2012 р. по справі № 2-3663 [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини. Копія рішення по справі № 2-3663 приєднано судом до матеріалів справи(а.с.89-90). Розпорядженням Кам`янець-Подільської РДА № 400/2012-р від 20.04.2012 р. про надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування, влаштування під опікуна та призначення опікуна [PERSON] було призначено [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля марки «Suzuki» моделі «Vitara» номерний знак [NUMBER] була застрахована відповідачем згідно полісу №214509/31. Розмір страхової суми за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого складає 320 000,00 грн. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Зазначена норма права за способом викладення змісту є відсилочною, тобто містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 ЦК України, та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою. Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, протягом п`яти років після його смерті. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 742/554/19 від 06.05.2020 зробив висновки про те, що умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є одночасна наявність двох обов`язкових підстав: непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Згадана стаття Сімейного кодексу України не містить визначення, за яких обставин особа може вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги. Водночас, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19) під час встановлення того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Позивачка, в досудовому порядку не зверталась до ПАТ «СК «Арсенал Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з втратою годувальника тому і рішення відповідачем про відмову у виплаті страхового відшкодування не приймалось. Під час розгляду справи судом встановлено, що законний представник доньки загиблого [PERSON] . [PERSON] 31.05.2024 р. звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в зв`язку із загибеллю [PERSON] (а.с.96 на звороті - 97) однак 23.07.2024 р. нею було подано страховику заяву про залишення поданої заяви без розгляду(а.с.138) внаслідок чого відповідачем по справі 29.08.2024 р. її документи були повернуто та повідомлено про анулювання справи про страхове відшкодування(а.с.141). Суд критично оцінює заперечення відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову оскільки рішення про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування страховиком не приймалося так як позивач до них із повідомленням про ДТП, заявами про виплату страхового відшкодування не звертався, строк для прийняття такого рішення не настав, права позивача страховиком не порушено. При цьому суд враховує, що відповідно до правового висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 р. у справі № 465/4287/15: «у Законі N 1961-IV(«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду». Суд критично оцінює заперечення представника відповідача щодо відсутності підстав для виплати страхового відшкодування в зв`язку із відсутністю вини водія застрахованого автомобіля, що саме пішохід створив обстановку для водія, що і спричинило настання дорожньо-транспортної пригоди та неможливість уникнення наїзду на пішохода, що доводить факт грубої необережності зі сторони загиблого, а отже і непереборної сили, внаслідок якої було створено аварійну обстановку та виникнення смертельної ДТП. При цьому суд враховує, що закриття відносно водія застрахованого транспортного засобу кримінального провадження не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відповідно до положень статті 1187 ЦК України цивільно-правова відповідальність наступає і без вини водія, за винятком умов, передбачених частиною п`ятою цієї статті ЦК України згідно якої особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Під непереборною силою необхідно розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого необхідно розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид). Відповідно до ч.3 ст. 1193 ЦК вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Судом встановлено, що позивач є інвалідом третьої групи загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, їй протипоказана важка фізична праця, з 26.12.2011 р. їй призначено довічно групу інвалідності зазначені обставини підтверджуються копією довідки до акту огляду МСЕК № 237851(а.с.17). Померлий [PERSON] був зареєстрований до дня смерті разом із матір`ю(позивачем по справі) в будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки Слобідсько-Кульчиєвецької сільської ради від 10.11.2023 р. № 55-/12/03-13(а.с.19). Розмір пенсії позивача станом на жовтень 2023 р. складав 2760,00 грн., що підтверджується копією довідки ГУ ПФУ в Хмельницькій області(а.с.18). Вказані обставини підтверджують той факт, що на час смерті сина позивач була непрацездатною, отримувала незначну пенсію про інвалідності в розмірі наближеному для прожиткового мінімуму, перебувала за життя померлого сина на його утриманні та після смерті сина продовжує потребувати матеріальної допомоги, оскільки інших членів родини немає, самостійно немає змоги себе забезпечити через погіршення стану здоров`я. Згідно до ст. 8 Закону України «Про Держбюджет на 2023 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 29 жовтня 2023 року складав 6700, 00 грн. Враховуючи те, що після смерті сина позивачка перебуває в важкому психоемоційному стані, позбавлена належного піклування та засобів для забезпечення належного рівня свого існування, як встановлено судом під час розгляду справи син загиблого [PERSON] , опікун доньки загиблого [PERSON] та дружина загиблого [PERSON] не претендують на отримання страхових виплат в зв`язку із загибеллю [PERSON] , а тому сума страхового відшкодування в зв`язку з втратою годувальника підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до положень ст.22.1 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» одноразовою виплатою у розмірі 241 200, 00 грн. (6700,00 х 36), що відповідає 36 мінімальним заробітним платам встановлених законом на день настання страхового випадку - 29.10.2023 р. Згідно статті 27.3 Закону № 1961-IV, страховик (у випадках, передбачених підпунктами "ґ і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, МТСЬУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи. її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 дійшла висновку ,що виходячи з положень ст.ст.16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому, як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (п. 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц). Відповідно до вимог частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з даним страховим випадком позивачці підлягає відшкодуванню моральна шкода у розмірі 80 400, 00 грн., (6700. 00 х 12 = 80 400,00).. Крім того згідно статті 27.4 Закону № 1961-IV, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МГСЬУ) документів, що підтверджують такі витрати, га пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до підтверджуючих документів позивачкою було витрачено на поховання потерпілою 14 700, 00 грн. . Оскільки нарахована сума шкоди у розмірі 336 300, 00 грн. (241 200, 00 + 80 400, 00 +14 /00. 00) перевищує ліміт відповідальності відповідача (320 000. 00 грн.) за рахунок страхової виплати позивачці підлягає відшкодуванню заподіяна шкода у визначеному полісом страхування ліміті, а саме у розмірі 320 000, 00 грн. як і просить представник позивача в позовній заяві. З врахуванням наведеного суд вважає позовні вимоги підлягають до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved