Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову, посилається на те, що їй на підставі ордеру на житлове приміщення № 19 належить квартира [ADDRESS] . Відповідач разом із позивачкою та їх спільною дитиною проживали разом у вказаній квартирі, однак після розірвання шлюбу у 2020 році відповідач вибув з квартири. Відповідач [PERSON] є зареєстрованим за адресою [ADDRESS] однак не проживає з 2020 року без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, які нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб, у зв`язку з чим позивачка змушена їх сплачувати самостійно. Перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинили, він добровільно визначив собі інше місце проживання і жилим приміщенням не користується. Тому позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 03 січня 2025 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. Позивачу надіслано ухвалу про відкриття провадження по справі, іншим учасникам справи надіслано копії позовної заяви та додані до неї документи. Відповідачу визначено строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачеві роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. Відповідач у наданій письмовій заяві позовні вимоги визнав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи які беруть участь у справі, не викликались. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно п. 40 рішення ЄСПЛ в справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 2 грудня 2010 року згідно з Конвенцією поняття "житло" не обмежується приміщенням, яке законно займано або створено. Чи є конкретне місце проживання "житлом", яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Прокопович проти Росії"). Статтею 386 ЦК України встановлено засади захисту права власності, відповідно до якої держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, має право звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Одним із способів захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, є право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~відповідно до\~ордеру на\~житлове приміщення\~№ 19\~виданого виконкомом\~Білозерської міської\~ради 05.07.2005р.\~на підставі\~рішення виконкому\~№ 12\~від 31.06.2005р.\~(а.с.\~16),\~відповідно до\~довідки ТОВ\~«Добропільське БТІ»\~від 24.09.2024\~р.\~квартира не\~приватизована (а.с.\~17),\~що підтверджується\~витягом з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження об`єкті нерухомого майна (а.с. 18). Відповідно до довідки № 909 від 21.05.2024 виданої Виконавчим комітетом Білозерської міської ради Донецької області [PERSON] в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] (а.с.7). Відповідно до Акту обстеження житлового приміщення по [ADDRESS] від 10.10.2024 року наданого комісією у складі ОСББ «Івушка» перевірено та підтверджено, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] прописаний, але не проживає з 2020 року (а.с. 19). Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Також суд вважає стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved