Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія\~«Еліт Фінанс»\~ звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просили стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позов мотивується тим, що 13.07.2018 між акціонерним товариством «Альфа-банк» та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було відкрито кредитну лінію у розмірі 200000,00 грн, процентна ставка 35,99%. Проте відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, в результаті чого, станом на 23.02.2021 утворилася заборгованість, що складає 42604,33 грн. 23.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт фінанс» та акціонерним товариством «Альфа-банк» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 42604,33 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, мається клопотання у якому просять розглянути справи без участі уповноваженого представника, заперечень проти заочного розгляду справи не мають. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом подання оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за її відсутності, відзив на позов, від відповідача до суду не надходили. Тому суд, за згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною 1\~статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1\~статті 205 ЦК України\~визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття\~6\~та\~627 ЦК України\~визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтями\~1054,\~1055 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 13.07.2018 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), відповідно умов якої АТ «Альфа-Банк» встановлено ліміт відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200000 грн, на особисті потреби з відсотковою ставкою 35,99%. Цього ж дня, перед укладенням договору, відповідачка ознайомилася та підписала паспорт споживчого кредиту, де визначено істотні умови договору. 22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» укладено договір факторингу №1, за умовами якого права вимоги до боржників за кредитними договорами перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ». Згідно п.2.1. вказаного Договору факторингу в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Відповідно до п.2.3 Договору факторингу, право вимоги вважається відступленим фактору з моменту підписання цього Договору. В день його підписання, сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників, за формою встановленою в Додатку №2 до цього Договору. Пунктом 2.3.1 визначено обов`язок клієнта в день підписання договору додатково підготувати фактору Реєстр боржників за формою, встановленою в Додатку 1-2 до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників. До матеріалів справи додано Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 22.02.2021 до Договору Факторингу №1 від 22.02.2021, у якому йдеться про передачу фактору згідно з вимогами п.2.3.1 Договору Реєстру боржників клієнта, що складений згідно із додатком №1-2 до Договору. Сам реєстр боржників (витяг), що є додатком №1-2 до Договору факторингу від 22.02.2021, суду не надано. 23.02.2021 між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №01-23-02/21, за умовами якого права вимоги до боржників за кредитними договорами перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Згідно п.2.1. вказаного Договору факторингу в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Відповідно до п.2.3 Договору факторингу, право вимоги вважається відступленим фактору з моменту підписання цього Договору. В день його підписання, сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників, за формою встановленою в Додатку №2 до цього Договору. Пунктом 2.3.1 визначено обов`язок клієнта в день підписання договору додатково підготувати фактору Реєстр боржників за формою, встановленою в Додатку 1-2 до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників. До матеріалів справи додано Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 23.02.2021 до Договору Факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021. Також мається Виписка з додатку до договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, відповідно до якого зазначено ПІБ боржника [PERSON] , дата договору 13.07.2018, номер кредитного договору CCNG-630966062, загальний залишок заборгованості 42604,33 грн., з яких: залишок по тілу кредиту -36287,90 грн., залишок заборгованості по штрафним санкціям 6316,43 грн. Відповідно до пункту 1 частини першоїстатті 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першоюстатті 513 ЦК Україниправочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Відповідно до частини другоїстатті 516 ЦК Україниякщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1ст. 1077 ЦК України). Згідно з частиною шостоюстатті 81 ЦПК Українидоказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частинами першою та сьомоюстатті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК Українивизначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на те, що 23.02.2021 між AT «АЛЬФА-БАНК» та TOB «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, яким AT «АЛЬФА-БАНК» передало своє право вимоги позивачу, зокрема і за кредитним договором від 13.07.2018. Зазначене суперечить дійсним обставинам справи, встановлених судом на підставі досліджених матеріалів справи, оскільки договір факторингу від 23.02.2021 укладено між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, позивачем не надано доказів того, що до ТОВ «ФК ФОРТ» перейшло право грошової вимоги до відповідача згідно укладеного між AT «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» договору факторингу №1 від 22.02.2021 року. Позивачем долучено до матеріалів позовної заяви Виписку з додатку до договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, відповідно до якого зазначено ПІБ боржника [PERSON] , дата договору 13.07.2018, номер кредитного договору CCNG-630966062, загальний залишок заборгованості 42604,33 грн., з яких: залишок по тілу кредиту -36287,90 грн., залишок заборгованості по штрафним санкціям 6316,43 грн. Зазначена Виписка зроблена з додатку Договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021, що укладений між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», а підтвердження набуття права вимоги ТОВ «ФК ФОРТ» до боржників АТ «Альфа-Банк» відповідно до Договору факторингу № 1 від 22.02.2021, суду не надано. Крім того, у виписці зазначений номер кредитного договору (CCNG-6309669062), тоді як з досліджених матеріалів справи, суд не вбачає номер кредитного договору від 13.07.2018, що укладений між відповідачкою та первісним кредитором. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України. Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, про доцільність відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.07.2018 у розмірі 42604,33 грн. Крім заборгованості за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, відповідно до положення ст.141 ЦПК України, судові витрати позивачу за рахунок відповідача, відшкодуванню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed