Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~про зняття арешту з майна, посилаючись на таке Позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2004 року придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . 08.08.2024 р. позивач дізналась, що на її квартиру накладено наступні заборони: - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8973213, зареєстровано 17.08.2009, підстава обтяження постанова, AA№696506, 17.08.2009, обтяжувач відділ державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції; - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12252330, зареєстровано 06.03.2012, підстава обтяження ухвала про забезпечення позову, справа №2-195/12/2401, 05.03.2012, Вижницький районний суд Чернівецької області; - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12252652, зареєстровано 06.03.2012, підстава обтяження ухвала про забезпечення позову, б/н, 05.03.2012, Вижницький районний суд Чернівецької області №2-195/12/2401; - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12253429, зареєстровано 06.03.2012, підстава обтяження ухвала про забезпечення позову, б/н, 05.03.2012, Вижницький районний суд Чернівецької області; - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12253573, зареєстровано 07.03.2012, підстава обтяження ухвала про забезпечення позову, б/н, 05.03.2012, Вижницький районний суд Чернівецької області справа, №2-195/12/2401. Разом з тим відносно позивача згідно Єдиного реєстру боржників Міністерства юстиції України відсутня інформація про те, щоб були відкриті виконавчі провадження або вона було боржником. Оскільки наявністю арештів на майно позивача перешкоджає реалізації позивачем свого права власності, тому позивач просить суд скасувати арешт вказані арешти з її квартири. Ухвалою від 11.11.2024 позов залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. Позивачем усунено недоліки та ухвалою суду від 20.12.2024р. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовчий розгляд справи. 20.12.2024 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Позивач в судове засідання не заявився надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності , позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання свого представника не направили, причини неявки суду не повідомили хоча про час та розгляд справи належним чином були повідомлені. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено,\~щопозивач на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2004 року придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Згідно Інформації від 08.08.2024 з Державного реєстру речових прав квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та на неї накладено наступні заборони: - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8973213, зареєстровано 17.08.2009, підстава обтяження постанова, AA№696506, 17.08.2009, обтяжувач відділ державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції; - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12252330, зареєстровано 06.03.2012, підстава обтяження ухвала про забезпечення позову, справа №2-195/12/2401, 05.03.2012, Вижницький районний суд Чернівецької області; - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12252652, зареєстровано 06.03.2012, підстава обтяження ухвала про забезпечення позову, б/н, 05.03.2012, Вижницький районний суд Чернівецької області №2-195/12/2401; - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12253429, зареєстровано 06.03.2012, підстава обтяження ухвала про забезпечення позову, б/н, 05.03.2012, Вижницький районний суд Чернівецької області; - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12253573, зареєстровано 07.03.2012, підстава обтяження ухвала про забезпечення позову, б/н, 05.03.2012, Вижницький районний суд Чернівецької області справа, №2-195/12/2401. З витягу з Єдиного реєстру боржників вбачається, що у вказаному реєстрі відсутня інформація про боржника [PERSON] . З довідки Вижницького районного суду вбачається, що цивільна справа №2-195/12/2401 за позовом [PERSON] до [PERSON] знищена. З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15 березня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Згідно з ст.59 зазначеного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, підсумовуючи викладене, суд знаходить доведеним, що позивач з 2004 року являється власником квартири [ADDRESS] , яку придбала у [PERSON] . У 2009 років та у 2012 році на вказану квартиру було накладено арешт у зв`язку наявністю боргів у [PERSON] . При тому, що [PERSON] вже власником вказаної квартини не був. За таких обставин суд знаходить, що дійсно вказаними арештами позивачу здійснюються перешкоди у користуванні квартирою, і тому ці перешкоди необхідно усунути. При цьому суд враховує, що скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час якого накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Отже державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. При суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат у відповідності до ст..141 ЦПК України

Outcome: approved