Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача у якій просить стягнути з відповідача аліменти. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] є його рідним сином. Відповідач є здоровим, працездатним, самодостатнім чоловіком, який має постійне місце роботи на ПАТ «Запоріжсталь» з стабільною заробітною платою, крім того, є військовослужбовцем з відповідним грошовим забезпеченням, розмір грошового забезпечення та заробітної плати дає йому можливість надавати матеріальну допомогу своєму старенькому батьку, так як позивач наразі вкрай потребує його матеріальної підтримки та допомоги. В зв`язку з тим, що фізичне здоров`я погіршилося так само як і матеріальне становище, і позивач, на даний час, є особою похилого пенсійного віку, з зазначеними віковими хронічними захворюваннями, що потребують певного медичного та іншого постійного лікування, через виникнення потреби в додаткових матеріальних витратах, підвищення цін на комунальні послуги, товари першої необхідності та неспроможність працювати, вимушений звернутися з цією позовною заявою до суду. З урахуванням того, що більше матеріальної допомоги отримати немає звідки, а також в зв`язку з тим, що між ними з сином не досягнуто домовленості про розмір та регулярність надання з його боку аліментів на утримання, був вимушений звернутися до суду з цією позовною заявою, про свої наміри попередивши заздалегідь сина. За результатами так і не вирішеного спору та суперечок, дійшли згоди про те, що він погодиться сплачувати аліменти тільки в справедливому розмірі, що буде встановлений в Законному порядку Судом і з визначеною судом регулярністю, щоб цей спір було вирішено за принципами справедливості, Законності та з додержанням всіх вимог діючого Законодавства в Україні, в іншому випадку, він відмовився сплачувати аліменти на утримання. За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності та не отримавши від дитини ніякої підтримки на прохання про надання допомоги, вимушений звернутись з цією позовною заявою до свого сина. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до смерті. 05.08.2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. На офіційному веб-порталі суду розміщувалися оголошення про виклик відповідача [PERSON] у судове засідання. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком [PERSON] вказаний [PERSON] , актовий запис № 1571 Орджонікідзевського відділу ЗАГС міста Запоріжжя від 13.08 1976 року(а.с.7). Позивач [PERSON] являється пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно до записів які вказані в копії паспорту [PERSON] , він одружений і має неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] (а.с. 4-5). Відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] від 07.04.2023 року, [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій(а.с. 8). Відповідно ч.2 ст.51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону Відповідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Відповідно ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п.21 роз`яснив, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК, не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Згідно з ч.2 ст.205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 05.09.2019 року у справі №212/1055/18-ц дійшов наступного висновку: «Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги». Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, який є батьком відповідача, з вимогою про стягнення з нього аліментів на утримання з підстав того, що він є непрацездатною особою, вкрай потребує матеріальної підтримки та допомоги, а відповідач ухиляється від покладеного обов`язку по утриманню непрацездатного батька, допомогу у добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість. Доказів які б свідчили про ухилення позивача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо відповідача, суду не надано. Суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання непрацездатного батька, оскільки суду не надано даних про те, що він виплачує іншим особам аліменти, також зважаючи на те, що відповідач є платоспроможним, працездатним. При цьому суд враховує, що отримання позивачем пенсії, автоматично не свідчить, що він не потребує матеріальної допомоги. Однак враховуючи наявність у відповідача на утриманні неповнолітньої дитини, суд вважає, що розмір аліментів повинен бути встановлений на рівні 1/6 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, і такий розмір аліментів не ускладнить матеріальний стан відповідача. Оскільки позивач по даній категорії справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial