Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

22.11.2024 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Баришівської селищної ради з позовом про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] . При житті [PERSON] ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склав. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина до складу якої входить: -1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 83,9 кв. м. розташованого по [ADDRESS] ; -1/3 частка земельної ділянки загальною площею 0,2497 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по [ADDRESS] , кадастровий номер 3220286701:21:026:0012; -Земельна ділянка площею 1,350 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Сезенківського старостинського округу Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, кадастровий номер: 3220286700:21:092:0246; - частка земельної ділянки 1,3152 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Сезенківського старостинського округу Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, кадастровий номер: 3220286700:21:092:1247 (яку [PERSON] за життя фактично успадкував після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , але юридично не оформив). Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] . Спадкоємцями першої черги після її смерті є позивачка по справі [PERSON] та рідний брат позивачки [PERSON] , померлий [INFO] . Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася позивачка [PERSON] та брат позивачки [PERSON] . Позивачка [PERSON] в нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за законом частку земельної ділянки площею 1,3152 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Сезенківського старостинського округу Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, кадастровий номер: 3220286700:21:092:1247, яка залишилася після смерті [PERSON] померлої [INFO] . Брат позивачки [PERSON] свідоцтво про право власності на частку спадкової ділянки в Баришівській державній нотаріальній конторі за життя не отримав. На усне звернення позивачки до другої Броварської державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадкової справи та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] померлого [INFO] позивачка отримала відмову. Відмову нотаріус мотивував тим, що позивачкою пропущений шестимісячний термін визначений ст.. 1270 ЦК України для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та спільно зі спадкодавцем позивачка не була зареєстрована. В зв`язку з цим нотаріусом позивачці було запропоновано звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини або встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою. Позивачка [PERSON] постійно без реєстрації місця проживання проживала зі спадкодавцем (рідним братом) [PERSON] з 2020 року по день смерті [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджується актом №64 обстеження матеріально побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 27.06.2024 року виданим Сезенківським старостинським округом Баришівськогої селищної ради Броварського району Київської області. В зв`язку з вищевикладеним, позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, який просила задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 26.11.2024 р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 13.01.2025р. 10.12.2024 р. на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - Баришівської селищної ради - щодо визнання позову та розгляду справи у відсутність представника відповідача. 09.12.2024 р. на адресу суду надійшла заява представника позивача - [PERSON] - щодо розгляду справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2021р. (а.с. 8). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.05.2023р. (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.10.2024 р., батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.08.1980 р., батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.11.1992 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ; [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.16). Згідно рішення Баришівського районного суду Київсьої області від 18.10.2022 р. [PERSON] належить 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 83,9 кв. м. розташованого по [ADDRESS] та 1/3 частка земельної ділянки загальною площею 0,2497 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по [ADDRESS] , кадастровий номер 3220286701:21:026:0012 (а.с. 17-21). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №192525 від 05.11.2006 р. [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,350 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Сезенківського старостинського округу Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, кадастровий номер: 3220286700:21:092:0246 (а.с.29). З матеріалів копії спадкової справи наданою Баришівською державною нотаріальною конторою заведеної до майна [PERSON] , померлої [INFO] вбачається, що частку земельної ділянки загальною площею 1,3152 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Сезенківського старостинського округу Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, кадастровий номер: 3220286700:21:092:1247 належну спадкодавцю [PERSON] , її син [PERSON] за життя фактично успадкував, але юридично не оформив(а.с. 61-85). Згідно акту № 64 від 27.06.2024 року виданою Сезенківським старостинським округом Баришівськогої селищної ради Броварського району Київської області вбачається, що позивачка [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] померлим [INFO] з 2020 року по день смерті [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.34). Листом державного нотаріуса другої Броварської державної нотаріальної контори № 2609/02-14 від 01.11.2024р., було повідомлено позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно яке залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та рекомендовано позивачці звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав (а.с.35). Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п 10. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У відповідності до ст.. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї (так зване «автоматичне прийняття спадщини»). Відповідно до ч.1 т. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті. Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно ст.. 293 ЦПК України, суд розглядає справи в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, яке полягає у необхідності встановлення фактичної обставини і надання їй правового значення у зв`язку з невідповідністю право встановлюваних документів. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, у позовній заяві позивач не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору, сплачених при зверненні до суду с вищевказаним позовом.

Outcome: approved