Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 15.11.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні суд з`ясував відношення сторін до позову і при вивченні матеріалів справи встановив, що відповідач, представник Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Петрунькова Т.Ф., надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Представник позивачів [PERSON] , обгрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 1,6134 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Слобідсько-Кульчієвецької (бувшої Кульчієвецької) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, яка за життя належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серії РІ № 849302 від 05.09.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 395 і оригінал якого було втрачено. З метою оформлення спадкової земельної ділянки, вони звернулися до державного нотаріуса І.Череватої. Листом державного нотаріуса від 29.10.2024 року за № 1230/01-16 їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку та рекомендовано звернутись до суду. Вони єдині спадкоємці після смерті матері і фактично прийняли спадщину, оскільки були зареєстровані та проживали разом з померлою [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради № 407/12/01-13 від 25.07.2024 року. Тому просять, в порядку спадкування за законом, визнати за ними право власності на спадкову земельну ділянку після смерті матері по частині кожному. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує і просить його задовольнити. Представник відповідача Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Петрунькова Т.Ф.., надіслала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнає. Суд розглядає справу у відсутності учасників судового процесу . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , з якою позивачі проживали та були зареєстровані по [ADDRESS] і після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 1,6134 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Слобідсько-Кульчієвецької (бувшої Кульчієвецької) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, яка за життя належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серії РІ № 849302 від 05.09.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 395, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] , Серії [NUMBER] від 08.12.2021 року, Свідоцтвом про народження [PERSON] , Серії [NUMBER] від 01.03.2015 року, Свідоцтвом про народження [PERSON] , Серії [NUMBER] від 12.06.1986 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] від 09.12.2021 року за № 00034111505, Довідкою Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради № 407/12/01-13 від 25.07.2024 року, Державним актом на право власності на земельну ділянку, Серії РІ № 849302 від 05.09.2002 року. З метою оформлення спадкової земельної ділянки, вони звернулися до державного нотаріуса І.Череватої. Листом державного нотаріуса від 29.10.2024 року за № 1230/01-16 їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується Листом державного нотаріуса І.Череватої за № 1230/01-16 від 29.10.2024 року. Судом встановлено, що позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги спадкування після смерті своєї матері, які фактично прийняли спадщину, що підтверджується Довідкою Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради № 407/12/01-13 від 25.07.2024 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 78725029 від 14.10.2024 року про відсутність інформації у Спадковому реєстрі після смерті [PERSON] [INFO] . Встановлено також, що оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку, Серії РІ № 849302 від 05.09.2002 року. серії ЯБ № 361908, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 395, втрачено, що підтверджується Листом Держгеокадастру за № 3509/281-24 від 19.09.2024 року, Листом державного нотаріуса І.Череватої за № 1230/01-16 від 29.10.2024 року. Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~ Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті , той з подружжя , який його пережив ,та батьки. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 Цивільного кодексу України. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 грудня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тому, оскільки умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину відсутні, право позивачів на спадкування, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 грудня 2008 року за № 7, підлягає захисту у судовому порядку. Аналіз наведених доказів вказує на те, що позивачами доведено належними та допустимими доказами обставини, які підтверджують, що за таких обставин, за [PERSON] та [PERSON] слід визнати право власності по частині за кожним, на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом , оскільки вони двоє є дітьми померлої, які фактично прийняли спадщину, а тому мають право на спадкування земельної ділянки, яка належала померлій на підставі Державного акта на землю, який був втрачений, а відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст.1216, 1217, 1218, 1261 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved