Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , треті особи: Піщанська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, Державний нотаріус Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Оніщенко Алла Анатоліївна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування рішення державного реєстратора. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який є рідним братом позивачки. [PERSON] протягом останніх років здійснювала догляд за іншим наймолодшим братом - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із його станом здоров`я та потребою в сторонньому догляді, через що мало спілкувалася з [PERSON] . З червня 2022 року позивачка постійно проживала разом з [PERSON] та здійснювала постійний догляд за ним, що потребувало значних витрат часу, інших родичів, які б могли їй у цьому допомогти не було, через що позивачка у встановлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини за [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, після чого з метою запросити на поховання брата [PERSON] вона почала зв`язуватися з ним та згодом дізналася, що [PERSON] помер на початку лютого 2022 року. Після отримання цих новин та поховання молодшого брата [PERSON] , позивачка почала збирати інформацію щодо факту та обставин смерті старшого брата [PERSON] та 14 червня 2023 року звернулась до органів реєстрації актів цивільного стану та отримала свідоцтво про смерть [PERSON] . Після отримання свідоцтва про смерть [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини за [PERSON] , проте 22 червня 2023 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з огляду на те, що пропущений законом встановлений строк на прийняття спадщини та вказане майно вже успадковане іншою особою; надано довідку про коло спадкоємців № 272/01-16 від 22.06.2023, в якій вказано, що 03.05.2023 року за реєстром № 355 спадкоємиці померлого - [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0698га. 22 червня 2023 року позивачці також стало відомо про існування рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.03.2023 року у справі № 537/588/23, яким встановлено факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] в період з січня 2017 року по 03 лютого 2022 року. Зазначає, що твердження відповідачки [PERSON] стосовно спільного проживання разом з [PERSON] протягом п`яти років до дня його смерті, на її думку, не відповідають дійсності, оскільки при укладенні цивільно-правових угод [PERSON] зазначав, що не перебуває у шлюбі та не проживає ні з ким однією сім`єю без шлюбу, крім того [PERSON] не займалася похованням [PERSON] , внаслідок чого останнього було поховано за рахунок місцевого бюджету. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим номером 355 від 03 травня 2023 року, видане державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0698 га, кадастровий номер 5322483800:04:000:0728, цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Піщанська сільська рада, садівниче товариство "Радуга"; скасувати рішення державного реєстратора Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Оніщенко Алли Анатоліївни від 03 травня 2023 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 67441558, про державну реєстрацію речового права (права власності) за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0698 га, кадастровий номер 5322483800:04:000:0728, цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Полтавська область., Кременчуцький район, Піщанська сільська рада, садівниче товариство "Радуга". Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2023 року за клопотання позивачки було вжито заходи забезпечення позову у справі, а саме заборонено відчуження земельної ділянки площею 0,0698 га, кадастровий номер 5322483800:04:000:0728, цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Піщанська сільська рада, садівниче товариство «Радуга», що належить на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 вересня 2023 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Піщанська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, Державний нотаріус Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Оніщенко Алла Анатоліївна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування рішення державного реєстратора. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 листопада 2023 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів було задоволено. Витребувано з Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Піщанська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, Державний нотаріус Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Оніщенко Алла Анатоліївна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування рішення державного реєстратора та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила, що її брат [PERSON] з 10 червня 2022 року по 29 травня 2023 року майже не ходив, потребував постійного стороннього догляду, був особою з І групою інвалідності, у зв`язку з чим вона постійно перебувала поруч з ним. Вона мала намір оформити опіку над [PERSON] , для чого зверталася до сільської ради, проте їй відмовили. [PERSON] проживав разом з нею у с. Обознівка Кременчуцького району. З іншим братом [PERSON] вона спілкувалася до 2019 року, а потім спілкування було періодичним. Після того як [PERSON] почав проживати разом з нею і вона почала ним опікуватися, то [PERSON] не дзвонила, бо не мала часу. У лютому 2022 року вона дзвонила [PERSON] , але його телефон був відключений. Також вона телефонувала йому після смерті матері з приводу оформлення спадщини, але останній відмовився від спадщини, та вона спадщину після смерті їх матері оформила на себе. Останній раз [PERSON] вона особисто бачила у 2020 році, їздити до нього вона не мала можливості, про його смерть дізналася після смерті іншого брата [PERSON] , коли намагалася його розшукати, щоб запросити на поховання брата [PERSON] . Після того, як вона дізналася про смерть брата [PERSON] , то звернулася до [PERSON] з метою дізнатися місце поховання брата, після чого звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав. Про [PERSON] вона вперше дізналася в липні 2019 року. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Галінкін В.Ф. підтримав позовні вимоги, обґрунтувавши їх доводами, викладеними в позовній заяві. Пояснив, що позивачка з червня 2022 року по 29 травня 2023 року здійснювала постійний догляд за братом [PERSON] , який був особою з І групою інвалідності, та після його смерті, дізнавшись про смерть [PERSON] , невідкладно вжила усі дії з метою прийняття спадщини після померлого [PERSON] .. Відповідачка [PERSON] позивні вимоги не визнала та пояснила суду, що з [PERSON] проживала разом з 2017 року. Вони з [PERSON] проживали на дачі або у неї в квартирі в м. Кременчуці. [PERSON] повідомив їй, що не бажає спілкуватися з сестрою, та спілкувався з братом, якому раніше возив продукти. Вона після смерті [PERSON] не зв`язувалася з його родичами, оскільки він казав, що викреслив родичів зі свого життя та пояснював, що після смерті матері йому не дісталася частка її будинку. [PERSON] працював екскаваторником, але всі кошти йшли на його лікування, крім того з листопада 2021 року роботи за фахом у нього вже не було, а з початку 2022 року його стан здоров`я погіршився, тому після смерті [PERSON] грошей на його поховання у неї не було. Вона працювала швачкою як фізична особа-підприємець. [PERSON] помер в лікарні, де перебував три дні. До лікарні його доставила швидка медична допомога, яку викликали вона та сусіди. Після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріальної контори у встановлений законом строк з метою прийняття спадщини, оскільки [PERSON] висловлював бажання, щоб будинок не отримали його родичі. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Пінчук Юлія Віталіївна вважала, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Вказала, що позивачка не знала про смерть брата [PERSON] , оскільки між ними припинилися тісні відносини через непорозуміння з приводу оформлення спадщини після смерті їх матері. Відповідачка, як особа, яка проживала однією сім`єю з померлим не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Вважає, що у позивачки не було перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, так як під час догляду за братом вона мала можливість звертатися до сільської ради, отже мала змогу також подати заяву про прийняття спадщини. Третя особа Піщанська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області уповноваженого представника до суду не направили, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, надали в провадження суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Третя особаДержавний нотаріус Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Оніщенко Алла Анатоліївна в судове засідання не з`явилася, надала в провадження суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він є сусідом по дачі померлого [PERSON] , якого він добре знав та з яким постійно спілкувався, вони допомагали один одному. Коли [PERSON] придбав земельну ділянку, відповідачка брала участь у будівництві, вони майже постійно були разом. Земельну ділянку [PERSON] придбав у 2018 році, саме тоді він з ним і познайомився. Йому відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, також [PERSON] повідомляв, що і до купівлі будинку проживав разом з відповідачкою. Останній раз він бачив [PERSON] 01 січня 2022 року, вітав його з Новим Роком, він не скаржився на стан здоров`я. На даний час утриманням будинку займається відповідачка, інших осіб він там не бачив. Зазначив, що [PERSON] про родичів казав у негативному тоні. Позивачку [PERSON] він не знає та ніколи її не бачив, також не бачив інших родичів. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він є сусідом по дачі померлого [PERSON] , з яким він разом раніше працював. Познайомилися вони у 2017-2018 роках на роботі, та у 2017 чи 2018 році [PERSON] придбав землю та розпочав будівництво. Також він познайомився з [PERSON] . Йому відомо, що [PERSON] та [PERSON] разом їздили до її родичів. Він бачив, що [PERSON] останній час був у хворобливому стані. [PERSON] зателефонувала йому та повідомила, що [PERSON] в лікарні та згодом повідомила, що він помер. [PERSON] під час спілкування з ним не згадував родичів та не знайомив його з ними. Позивачку [PERSON] він ніколи не знав та не бачив. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він є старостою Обознівського старостинського округу. Пам`ятає, що кілька років тому робили акт обстеження родини [PERSON] для отримання нею допомоги, і на той час у неї проживав [PERSON] , він проживав з червня 2022 року і до дати смерті. Особисто він не був у помешканні [PERSON] , його відвідували спеціалісти. Сказати, що [PERSON] постійно здійснювала догляд за братом він не може, імовірно, що вона ходила до магазину. Чим саме хворів брат [PERSON] йому не відомо, про хворобу йому повідомили спеціалісти, особисто її брата він не бачив. Висновок про постійний догляд [PERSON] за братом було зроблено зі слів спеціалістів, які відвідували цю родину. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , яка народилася [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.12), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00040602491 від 19 липня 2023 року (а.с.13). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 червня 2023 року (а.с.14). З постанови державного нотаріуса\~Онуфріївської державної\~нотаріальної контори\~Оніщенко А.А.\~ про\~відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 червня 2023 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що нею пропущений встановлений законом термін для прийняття спадщини та вказане майно вже успадковане (а.с.15). Згідно довідки про коло спадкоємців №272/01-16 від 22 червня 2023 року, виданої Онуфріївською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена спадкова справа № 76 за 2022 рік. Після смерті померлого заяву подала: про прийняття спадщини - [PERSON] (заява № 174 від 23 червня 2022 року) за законом як особа, яка проживала однією сім`єю з померлим не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Заповіти від імені померлого за даними Спадкового реєстру не посвідчувались. 03 травня 2023 року за реєстром № 355 спадкоємиці померлого - [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0698 га.(а.с.16). З копії рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 09 березня 2023 року по справі №537/588/23 вбачається, що судом встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2017 року по 03.02.2022 (а.с.17-19). Згідно інформаційної довідки з Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69282832 від 23 червня 2022 року за запитом « [PERSON] » інформація відсутня (а.с.20). З копії договору-купівлі земельної ділянки від 19 травня 2018 року та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №124533341 від 19 травня 2018 року вбачається, що [PERSON] придбав земельну ділянку загальною площею 0,0698 га, розташовану в СТ «Радуга» Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області з цільовим призначенням: для ведення садівництва, кадастровий номер№5322483800:04:000:0728 (а.с.21-25) У відповідності до довідки Онуфріївської селищної ради №1632 від 22 червня 2023 року, за даними реєстру територіальної громади померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] до дня смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті в житловому приміщенні померлий був зареєстрований один (а.с.26). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.27). З копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №168333 від 09.10.2015 вбачається, що [PERSON] є особою з інвалідністю І групи безтерміново, потребує часткової сторонньої допомоги (а.с.28). Також, судом була досліджена медична документація на ім`я [PERSON] (а.с.29-30). Згідно довідки Обознівського старостату Виконавчого комітету Глобинської міської ради №02-43.15/102 від 13 липня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: с. Лозуватка, Онуфріївський район Кіровоградська область дійсно проживав без реєстрації в [ADDRESS] з 10 червня 2022 року до дня смерті [INFO] разом зі своєю сестрою [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , що здійснювала за ним постійний догляд через його хворобу (а.с.31). У відповідності до листа Обознівського старостинського округу виконавчого комітету Глобинської міської ради №02-28.15/108 від 27 листопада 2023 року з додатком копією акту про\~фактичне місце\~проживання (не\~проживання)\~вих.№76\~від 10.06.2022\~року, довідка № 02-43.15/102 від 13.07.2023 року про місце проживання [PERSON] [INFO] , місце реєстрації с. Лозуватка, Онуфріївський район, Кіровоградська область, про те, що він дійсно проживав разом зі своєю сестрою [PERSON] в [ADDRESS] без реєстрації, видана згідно акту про фактичне місце проживання (не проживання) вих.№76 від 10.06.2022 року (а.с.141-142). З листа Департаменту соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Крюківського району Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №02/5614 від 21 листопада 2023 року вбачається, що в управлінні відсутні відомості щодо [PERSON] , [INFO] (а.с.143). Згідно листа Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №01-10/679 від 26 липня 2023 року з додатком - листом Кременчуцького міжрайонного відділення судово-медичної експертизи від 10.02.2022 № 99, на підставі листа Кременчуцького міжрайонного відділення судово-медичної експертизи від 10.02.2022 № 99 за рахунок місцевого бюджету був похований [PERSON] , смерть якого настала [INFO] . Поховання відбулося на Деївському кладовищі у секторі безрідних. Відповідно до вищезазначеної інформації договір-замовлення на поховання [PERSON] не укладався (а.с.32-33). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №341585729 від 04 серпня 2023 року вбачається, що земельну ділянку загальною площею 0,0698 га, розташовану за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Піщанська сільська рада, садівниче товариство «Радуга» з цільовим призначенням: для ведення садівництва, кадастровий номер№5322483800:04:000:0728 зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину №355, виданого 03 травня 2023 року Онуфріївською державною нотаріальною конторою (а.с.36). З матеріалів спадкової справи №76/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.172-194) вбачається, що [PERSON] у передбачений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як особа, яка проживала однією сім`єю з померлим не менше п`яти років до часу відкриття спадщини на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 09 березня 2023 року та 03 травня 2023 року отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] . Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. У постановах від 11 листопада 2020 року по справі № 750/262/20, від 13 грудня 2018 року по справі № 459/295/16-ц, від 11 липня 2018 року по справі № 381/4482/16-ц, від 01 червня 2022 справа № 148/1805/20, від 12 квітня 2021 справа № 589/1863/13-ц, від 21 квітня 2022 справа № 296/12109/18 Верховний Суд вказав, що за відсутності у спадкоємця перешкод для подання заяви, якщо він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. До відповідного висновку приходив і Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року по справі № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Згідно роз`яснень, які надані Верховним Судом України в абзаці 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Спадкоємець, який прийняв спадщину в установленому порядку, вправі одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо до складу спадщини входить нерухоме майно, то спадкоємець зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це майно. Таке свідоцтво визнається судом недійсним, якщо воно одержане особою, яка не має права на спадкування, а також з інших передбачених законом підстав. Відтак, якщо суд не визнає заявлені спадкоємцем обставини поважними причинами пропущення строку на прийняття спадщини, то він відмовляє у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини, а якщо іншому спадкоємцю вже видано свідоцтво про право на спадщину, то відмовляє у визнанні недійсним цього свідоцтва. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року (справа №686/5757/23) зазначила, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Важливим під час вирішення питання про надання особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини також є факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом, оскільки в такому разі може відбутися втручання у право власності інших осіб, порушення принципу правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно реалізувала власні цивільні права. Наведене зумовлює потребу в дотриманні принципу «пропорційності» втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину. Принцип пропорційності тісно пов`язаний з принципом правовладдя (верховенства права): принцип правовладдя є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу правовладдя і водночас його неодмінним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу пропорційності передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде порушенням статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, потрібно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж потрібно для реалізації поставленої мети. У спірних правовідносинах дотримання принципу пропорційності безпосередньо залежить від наявності об`єктивних, непереборних та істотних обставин, які є підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. У разі якщо таких обставин суд не встановив, то не можна допускати втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину, навіть з огляду на такий фундаментальний принцип спадкового права, як свобода заповіту, оскільки це порушить принцип правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно скористалася власними цивільними правами, та не відповідатиме принципу пропорційності втручання у право власності на спадкове майно. Статтею 263\~ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк. У справі було встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] своїм майном не розпорядився. В установлений законом строк спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла відповідачка [PERSON] , яка 03 травня 2023 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини за [PERSON] , та постановою державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контори Оніщенко А.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 червня 2023 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що нею пропущений встановлений законом термін для прийняття спадщини та вказане майно вже успадковане. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску, визначеного частиною першою статті 1270\~ЦК України строку для прийняття спадщини, позивачка посилалася на необізнаність про смерть спадкодавця, догляд за іншим братом, який потребував сторонньої допомоги. У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20) зазначено, що неспілкування позивача зі спадкодавцем внаслідок неприязних відносини між ними, а також необізнаність спадкоємця про факт смерті батька не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність причин пропуску зазначеного строку. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 635/4551/18, від 27 травня 2020 року у справі № 336/1127/17, від 30 червня 2020 року у справі № 431/5782/17, від 03 березня 2021 року у справі № 145/148/20, від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18, від 13 квітня 2023 року у справі № 522/17537/18. Також, як на підставу пропуску строку для прийняття спадщини, позивачка посилалася на те, що строк для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , вона пропустила через догляд за іншим братом [PERSON] у період з 10 червня 2022 року до дня його смерті [INFO] , однак судова практика, викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2018 року в справі №136/200/17, свідчить про те, що хвороба саме спадкоємця, а не його членів сім`ї може розглядатися як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини. Окрім того, позивачкою не було доведено, що через здійснення догляду за [PERSON] вона не мала змоги для прийняття спадщини у передбачений законом строк, та звертає увагу, що для подання заяви про прийняття спадщини не обов`язково їхати до нотаріальної контори, оскільки законодавство не позбавляє спадкоємця права направити таку заяву за допомогою засобів поштового зв`язку. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 09 лютого 2022 року у справі № 709/769/19 (провадження № 61-13720св20). У зв`язку з викладеним вище, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів доходить висновку, що позивачкою не доведено й матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску такого строку, а зазначені позивачкою причини пропуску строку не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, оскільки підстави, на які посилається позивачка, з урахуванням зазначених норм права та релевантної практики Верховного Суду, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Щодо позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування рішення державного реєстратора суд зазначає, що чинний Цивільний кодекс України розмежовує визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини від визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та наслідки з цим пов`язані. Передбачений статтею 1300 ЦК України порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців. У разі настання підстав для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину законом не обумовлюється, що зміни до нього повинні вноситися внаслідок визнання попереднього свідоцтва недійсним. Внесення змін до свідоцтва про право на спадщину в судовому порядку може мати місце у разі, коли відсутня згода спадкоємців на внесення змін до свідоцтва, а також існують інші обставини, що позбавляють можливості внести такі зміни в нотаріальному порядку. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (ст.1301 ЦК України). Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Як вбачається з матеріалів справи, рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 09 березня 2023 року по справі №537/588/23, згідно якого судом встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2017 року по [INFO] , не скасоване, тому на даний час підстави вважати, що [PERSON] , якій видане свідоцтво про право на спадщину за законом, не мала права на спадкування, відсутні. Таким чином, правових підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не встановлено, що виключає наразі всі послідуючі дії щодо перерозподілу спадщини померлого [PERSON] , як і не встановлено інших підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, тому позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування рішення державного реєстратора задоволенню не підлягають. Також, у відповідності до положень ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що судом ухвалено рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд вважає за необхідне у судовому рішенні зазначити про скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2023 року. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed