Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» звернувся до Дарницького районного суду м. Києва суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 05.08.2019 о 18 год 50 хв. В м. Київ по вул. Вінницькій сталася ДТП за участю автомобіля VOLVO д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля Renault д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль VOLVO д.н.з. [NUMBER] , що був застрахований позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту №130а9зда від 17.04.2019 (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в відповіді від НПУ №3019220539780235 про ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ з фото додатками). Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 12.11.2019 ДТП сталася внаслідок порушення водієм Зокірі Зохірджон ПДР України. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ARX2493757 від 04.09.2019 та умов Договору страхування №130а9зда від 17.04.2019 розмір страхового відшкодування склав 71606,68 грн, яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на рахунок СТО згідно платіжного доручення №593310 від 05.09.2019. Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування за страховим випадком 71606,68 грн -вартість відновлювального ремонту. Відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту №489 вартість відновлювального ремонту розрахована оцінювачем в розмірі 73248,66 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем 28.02.2020 було направлено на адресу відповідача претензію про регресні вимоги за №СУ/007669/4-1, яка була отримана відповідачем 16.03.2020. У відповідь на запит відповідача від 24.03.2020 відповідачу був направлений звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту №489, однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача 71606,68 грн. шкоди , заподіяної внаслідок ДТП та судовий збір. 27.10.2020 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва матеріали цивільної справи передано Голованівському районному суду Кіровоградської області за підсудністю. 12.04.2021 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 28.04.2021 представником відповідача надано до суду відзив, який прийнято судом .Відзив обгрунтовано тим, що вважають позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Представник вказує, що в позовній заяві позивіач зазначає, що відповідач ухиляєтьмся від відшкодування шкоди, завданної внаслідок ДТП. Однак, такі твердження є неправдивими, окрім того, сума відшкодування суперечить пошкодженням, які були наявні під час ДТП та зафіксовані у протоколі ДТП. 16.03.2020 відповідачем булла отримана претензія позивача про регресивні вимоги щодо сплати страхового відшкодування у розмірі 71606,68 грн, у наслідок ДТП , яка сталася 05.08.2019 по вул. Вінницька у м. Києві. Відповідно до рахунку VSK007541 від 31.08.2019 ремонт авто згідно розрахунків складає 71606,68 грн, без належних доказів щодо витрат. Ознайомившись з претензією відповідач вимагав у позивача надати інформацію про оцінку пошкоджень та вартість відновлювальних робіт або заміни деталей. 03.06.2020 позивач надіслав акт огляду транспортного засобу та розрахунок вартості витрат на відновлювальні роботи. За результатами розгляду претензії відповідач надав обґрунтовану відповідь позивачу та погодився частково відшкодувати шкоду, відповідно до пошкоджень, які зафіксовані у протоколі ДТП. 03.07.2020 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до протоколу ДТП від 05.08.2020 на автомобілі марки VOLVO д.н.з. [NUMBER] у присутності водія даного т/з були виявлені та зафіксовані наступні пошкодження: задній бампер, парктронік та задня ліва нижня фара, які водій [PERSON] засвідчив у протоколі, будь-яких доповнень та зауважень щодо інших пошкоджень т/з внаслідок ДТП не зазначив. Крім того, ДТП сталося 05.08.2020, однак акт огляду даного транспортного засобу був проведений лише 19.08.2020, через 14 днів після ДТП. В зв`язку з вищевикладеним, відповідач визнає позов частково, погоджується відшкодувати витрати , що стосується вартості відновлення виключно заднього бамперу, парктроніка та задньої лівої нижньої фари. Просить позов задовольнити частково. Ухвалою суду від 15.09.2023 провадження у зазначеній справі зупинено в зв`язку з призначенням судової автомобільно-товарознавчої експертизи, проведення якої доручено експертам Товариства з обмеженою відповідальністю "Судова незалежна експертиза України". Ухвалою суду від 13.12.2023 за клопотанням експерта поновлено провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду. Ухвалою суду від 12.02.2024 клопотання експерта задоволено та направлено для подальшого виконання ухвали суду про призначення автомобільно-товарознавчої експертизи. Ухвалою суду від 16.07.2024 поновлено провадження у справі, оскільки 19.06.2024 надійшов до суду висновок експерта №СЕ-1207-2-1352.23 від 10.05.2024. Ухвалою суду від 10.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , просив в позові відмовити, оскільки то є необгрунтований. Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що 05.08.2019 о 18 год 50 хв. В м. Київ по вул. Вінницькій сталася ДТП за участю автомобіля VOLVO д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля Renault д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль VOLVO д.н.з. [NUMBER] . Як вбачається з копії постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 12.11.2019 суд прийшов до висновку, про винність [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження в справі відносно [PERSON] за ст.. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №№130а9зда від 17.04.2019 ТОВ «ЦКД ЛТД» в особі директора Корнієнко К.О. уклав даний договір із АТ «СК «АХА Страхувальник» , предметом якого є автомобіль VOLVO ХС60 д.н.з. [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] допущений до керування даним т/з. 05.08.2019 страхувальник ТОВ «ЦКД ЛТД» подав до АТ «СК «АХА Страхувальник» заяву про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Відповідно до ремонтної калькуляції №1.003.19.0 від 04.09.2019 транспортний засіб марки VOLVO ХС60 д.н.з. [NUMBER] загальна вартість ремонту становить - 71606,68 грн. Згідно до звіту №489 про оцінку відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу від 23.03.2020 вартість (розмір) відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу VOLVO ХС60 д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження станом на день оцінки становить 54128 грн. 81 коп. Як вбачається з ремонтної калькуляції №1.003.19.0 від 05.08.2019 вартість з ремонтом з ПДВ становить 73248,66 грн. Відповідно до акту виконаних робіт №VIK0013244, виконаних 31.10.2019 ТОВ «Вікінг Морторола», вартість запчастин склала 34674,27 грн та вартість роботи слала 36932,41 грн., в загальному вартість відновлювального ремонту становила 71606,68 грн. Позивач 28.02.2020 надіслав відповідачу претензію про регресні вимоги, в якому вимагав протягом семи днів з моменту отримання претензії в добровільному порядку сплатити на рахунок позивача суму боргу у розмірі 71606,68 грн., яку відповідач отримав 16.03.2020. Відповідач 24.03.2020 надіслав позивачу відповідь на претензію, в якій вказав, що негоден із сумую відновлювального ремонту та просив надіслати йому оцінку пошкодження та оцінку вартості робіт, на яку позивач надіслав запитувані документ. Відповідно до платіжного доручення №593310 від 05.09.2019 позивач перерахував на рахунок страхувальника згідно акту №FRX2493757 кошти в розмірі 71606,68 грн. Згідно розрахунку страхового відшкодування а договором №130а9зда від 17.04.2019 розмір страхового відшкодування становить 71606,68 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль VOLVO ХС60 д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності «Центру клінічних досліджень «ЛТД» ТОВ. Як вбачається з Висновку експерта №СЕ-1207-2-1352.23 судової транспортно -товарознавчої експертизи від 10.05.2024 - вартість матеріального збитку , завданого власнику автомобіля марки VOLVO ХС60 д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП , яка мала місце 05.08.2019 станом на дату ДТП 05.08.2019 становить 53 227,24 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти будь-які дії щодо свого майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у завданні шкоди доведена належним чином та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України доведенню не підлягає. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 5, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При визначенні розміру майнової шкоди слід враховувати розмір такої шкоди, спричиненої майну або особистим немайновим правам потерпілих осіб. Під шкодою, що має бути відшкодована, слід розуміти втрату або зменшення блага потерпілих осіб внаслідок порушення їхніх прав або втрату нематеріальних благ (життя, здоров`я тощо) (постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"). Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. Таким чином шкода, завдана позивачу внаслідок ДТП, має бути відшкодована відповідачем. Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4, за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи. З моменту, коли сталася ДТП у позивача виникло право вимоги до безпосереднього заподіювача шкоди. Аналогічні правові позиції висловлені колегіями суддів Верховного Суду України у постановах від 11.11.2015 року по справі №6-309цс15 та від 14.09.2016 року по справі №6-725цс16, відповідно до яких зазначено, що право вимоги як до безпосереднього заподіювача шкоди виникає з моменту, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача і йому завдано шкоди. Проаналізувавши встановлені у справі обставини відповідно до наведених правових норм, з урахуванням того, що стороною відповідача не надано жодних доказів на спростування розміру завданої позивачу майнової шкоди, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Враховуючи те, що обставини, на які посилалась сторона позивача у позовній заяві знайшли своє часткове підтвердження підтвердження в судовому засіданні, та враховуючи висновок незалежної судової експертизи №СЕ-1207-2-1352.23 судової транспортно -товарознавчої експертизи від 10.05.2024,суд приходить до переконання про задоволення частково позовних вимог, а саме відшкодування шкоди у розмірі 53 227,24 грн., в іншій частині позовних вимог задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №660 445 від 09.04.2020, позивачем за подачу до суду позову в даній справі сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн. , що підлягає відшкодуванню відповідачем позивачу. Крім того, позивачем відповідно до платіжної інструкції №1024072 від 20.12.2023 здійснено оплату судової експертизи згідно рахунку №СЕ-1207-2-1352.23 від 24.11.2023 на підставі ухвали суду від 15.09.2023 у розмірі 8000 грн., що підлягає відшкодуванню відповідачем позивачу. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial