Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

У липні 2024 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати виконавчий напис №1795 від 20 січня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 20 січня 2021 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис №1795 на кредитному договорі, укладеному між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» про стягнення з позивача 106701,95 грн. 23.03.2021 на підставі виконавчого напису Козелецьким районним ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито ВП [NUMBER]. 08.12.2022 ВП [NUMBER] завершено та виконавчий напис повернуто. Позивач вважає виконавчий напис прийнятим із порушенням вимог законодавства, оскільки не підтверджено безспірності стягнення заборгованості. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. 18.10.2024 та 11.10.2024 до суду надійшли заперечення, у яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначає, що виконавчий напис завершено 08 грудня 2022 року до відступлення прав вимоги за кредитним договором новому кредитору ТОВ «Росвен інвест Україна», заміна сторони у виконавчому написі нотаріуса можлива лише у відкритому ВП. Відтак, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» не є належним відповідачем у справі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №1795 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору №Р24.00612.004761249 від 08 січня 2019 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 08 травня 2020 року. Загальна сума заборгованості становить 106701,95 грн. Головним державним виконавцем Козелецького районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Неоменком В.В. 23 березня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадженні [NUMBER] з виконання виконавчого напису №1795, виданого 20 січня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] борг 106701,95 грн на користь АТ «Ідея Банк». Головним державним виконавцем Козелецького районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Неоменком В.В. 08 грудня 2022 року винесено постанову у ВП [NUMBER] про повернення виконавчого документа стягувачу АТ «Ідея Банк», а саме виконавчого напису №1795, виданого 20 січня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] борг 106701,95 грн на користь АТ «Ідея Банк». За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Згідно зі ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. З наданих суду копії виконавчого напису нотаріуса, копій постанов про відкриття ВП та повернення виконавчого документу стягувачу, стягувачем у ВП [NUMBER] (з виконання виконавчого напису №1795 від 20 січня 2021 року нотаріуса КМНО Остапенка Є.М.) є АТ «Ідея Банк», а не ТОВ «СВЕА ФІНАНС». На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можливо ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства. У матеріалах справи відсутні відомості про відновлення ВП та відповідну заміну сторони ВП з АТ «Ідея Банк» на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (ч.2 ст.48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №705/3876/18 підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, що кореспондується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв. Крім того, позивачем разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи без участі позивача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача, що кореспондується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у позові.

Outcome: dismissed