Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшов позов [PERSON] до Управління майном комунальної власності міста, третя особа комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням на правових засадах. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира [ADDRESS] житловою площею 16,9 кв.м, загальною площею 30,3 кв.м є власністю Полтавської міської територіальної громади (комунальна власність). Згідно рішенням виконавчого комітету Полтавської міської Ради народних депутатів від 30.03.1988 №149 «Об извлечении квартир из числа служебных» квартира [ADDRESS] , яку займала [PERSON] виключено з числа службового житла з відкриттям на неї особового рахунку. Згідно рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради №159 від 25.06.2024 особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] переоформлено з померлої [PERSON] на сина [PERSON] . Він вказує, що на законних підставах проживає у квартирі [ADDRESS] та користується нею з 11.04.2006, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради щодо зареєстрованих осіб за № 535 від 23.07.2024 року. Позивач сплачує за усі житлово-комунальні послуги по квартирі. Разом із тим, ордер на квартиру [ADDRESS] не зберігся. Згідно із довідкою від 23.07.2024 за № 674/2022 Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради повідомляє про неможливість видати дублікат ордеру, який був підставою для вселення в квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що ордер на вищезазначену квартиру відсутній. Крім того, він зазначає, що наявність його реєстрації місця проживання (прописки) свідчить про вселення у квартиру [ADDRESS] на законних підставах та законність проживання у ній, однак письмових документів рішення, ордеру), які підвереджують таке право не знайдено. На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення можливості приватизації займаного ним жилого приміщення - квартири за адресою: [ADDRESS] , позивач просить суд визнати право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 16,9 кв.м, загальною площею 30,3 кв.м за [PERSON] , [INFO] , з 11.04.2006 року на правових підставах. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31 липня 2024 року у цивільній справі за даним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. Позивач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача направив до суду відзив, у якому зазначив про правові підстави позову, вказував на завдання, визначені власними установчими документами та у вирішенні справи покладався на розсуд суду, просив справу розглянути за його відсутності. Представник третьої особи - комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, заяв та клопотань до суду не направив. Суд, дослідивши надані докази окремо та в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. При дослідженні наданих сторонами доказів судом встановлені наступні обставини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] житловою площею 16,9 кв.м, загальною площею 30,3 кв.м є власністю Полтавської міської територіальної громади. Згідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської Ради народних депутатів від 30.03.1988 № 149 «Об извлечении квартир из числа служебных» та Архівного витягу від 19.06.2024 року №Н05.5-13/160, квартира [ADDRESS] , яку займала [PERSON] виключено з числа службового житла з відкриттям на неї особового рахунку. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 25 червня 2024 року № 159 вирішено переоформити особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] з померлої [PERSON] на її сина [PERSON] . Згідно із технічним паспортом по квартирі [ADDRESS] від 10 червня 2024 року, вказана квартира має загальну площу - 30,3кв.м., житлову площу - 16,9кв.м. З наданою Довідки від 23.07.2024 за №674, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, згідно із установчими документами (статутом затвердженим рішенням п`ятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 16.06.2016 р. та рішенням Полтавської міської ради від 16.03.2012 р.) не є правонаступником бувших житлових організацій, а житловий будинок [ADDRESS] переданий на баланс підприємства лише 31.03.2012 р., то в КП «ЖЕО №2» ордер на вищезазначену квартиру відсутній. Довідкою, виданою КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради від 23.07.2024 року №535, підтверджується, що в квартирі [ADDRESS] , була зареєстрована [PERSON] з 16.08.1985 року, дата зняття з реєстрації 27.04.2024 року (померла), а [PERSON] зареєстрований з 11.04.20206 року, як квартиронаймач. Згідно ч.2 ст.65 Житлового кодексу України, особи, що вселилися в жиле приміщення як член сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користуватися жилим приміщенням. Статтею 9 Житлового кодексу України встановлено, що до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до ст.29\~ЦК\~України - місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 379 ЦК України, житло фізичної особи - це житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до ст. 58 ЖК України єдиною підставою для вселення в жиле приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є ордер. Згідно зі ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно дост.76 ЦПК України,доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положеньст.77 ЦПК Україниналежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зіст. 80 ЦПК України,достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності дост. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановленихст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи зазначені норми та надані суду належні та допустимі докази, суд, ґрунтуючись на їх обсязі, вважає, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] на правових підставах, з моменту його реєстрації 11.04.2006 року, за відсутності ордера на жиле приміщення, за причин, що не залежать від його волі. Таким чином, ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є повністю обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про судові витрати суд не вирішує за клопотанням позивача. На підставі ст.61 ЖК України,

Outcome: approved