Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: АТ «СГ «ТАС», в якому просить: стягнути на користь позивача з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 85607, 64 грн., моральну шкоду 10000, 00 грн., франшизу 3200, 00 грн., вартість проведення судової автотоварозначної експертизи в розмірі 3500, 00 грн. та судові витрати. У обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.11.2023 року сталася ДТП на Кільцевій дорозі, в м. Києві за участю транспортного засобу «Dodge Dant», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача та транспортного засобу «DAF», д.нз. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі зазнали технічних ушкоджень. Відповідно до постанови суду від 12.12.2023 року винним у вчиненні ДТП визнано відповідача. Відповідальність водія «DAF», д.нз. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальность власників наземних транспортних засобів №АТ/3541190 в АТ «СГ «ТАС». Позивач зверувся до судового експерта [PERSON]., яким було складено висновок №209 від 14.12.2023 року, відповідно до якого: вартість відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінних складових частин пошкодженого транспортного засобу скаладє 76470, 35 грн. ; вартість відновлювального ремонту з врахування коефіцієнту фізичного зносу замінних складових частин пошкодженого транспортного засобу складає 162077, 99 грн. АТ «СГ «ТАС» на користь позивача було сплачено 73265, 77 грн. з врахуванням франшизи в розмірі 3200, 00 грн. Вказує, що різниця між фактичним розміром шкоди (вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу) та страховим відшкодування складає: 162066, 99 грн. - 76470, 35 грн. = 856-7, 64 грн. Важжає, що дана сума була компенсована за рахунок винуватця ДТП, тобто відповідача. Окрім того, внаслідок протиправних дій [PERSON] , власнику пошкодженого транспортного засобу було спричинено моральну шкоду, яка полягає у глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу пошкодження його транспортного засобу, тяжких вимушених негативних змінах в житті і життєвих стосунках з рідними та близькими. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.03.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.04.2024 року у справі здійснено перехід за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. вимоги позову підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання представник третьої особи АТ «СГ «ТАС» в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши думку сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає наступне. Матеріалами справи встановлено, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2023 року у справі №759/23862/23 визнано винним відповідача [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 23). Як вбачається із зазначеної постанови, 15.11.2023 року приблизно о 20 год. 00 хв. в м. Києві по вулиці Кільцева дорога навпроти вулиці Зодчих, 5-А, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом DAF XF 953380 д.н.з. [NUMBER] не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом DODGE DART д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу сервії [NUMBER] власником автомобіля Dodge Dart, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , (а.с. 22). Відповідно до висновку експерта №209 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження по визначенюю відновлювального ремонту автомобіля Dodge Dart, д.н.з. [NUMBER] пошкодженого вналсідок ДТП 15.11.2023 року, складеного 14.12.2023 року, виконаного СПД [PERSON] на замовлення [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля Dodge Dart, д.н.з. [NUMBER] без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників, внаслідок ДТП 15.11.2023 року складає 162077, 99 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Dodge Dart, д.н.з. [NUMBER] із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників, внаслідок ДТП 15.11.2023 року складає 76470, 35 грн. (а.с. 10-15). Як стверджує позивач, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія «DAF», д.н.з. [NUMBER] була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/3541190 в АТ «СГ «ТАС». Дана обставина не заперечується сторонами. За фактом вказаної ДТП позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до АТ «СГ «ТАС» (а.с. 8). Листом АТ «СГ «ТАС» від 24.01.2024 року №00184/0124 повідомило позивача, що вказана ДТП визнана страховим випадком і визначив страхове відшкодування без ПДВ на сапчастини у розмірі 76465, 77 грн. Франшиза згідно полісу становить 3200, 00 грн. АТ «СГ «ТАС» 16.01.2024 року перерахувало позивачу страхове відшкодування у розмірі 73265, 77 грн. (а.с. 24). Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Провина відповідача у ДТП встановлена за постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2023 року, згідно якої відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону). Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 (провадження № 14-176цс18). Матеріалами справи встановлено, що розмір збитків, завданих [PERSON] , розраховано згідно вимог чинного законодавства. Вказане підтверджено висновком №209 від 14.12.2023 року. Саме на підставі вказаних документів позивачу виплачено 73265, 77 грн. Позивач за позовною заявою просить стягнути з відповідача на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням. При цьому, заявлені позовні вимоги обґрунтовує на підставі висновком експерта №209 від 14.12.2023 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Dodge Dart, д.н.з. [NUMBER] без урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників складає 162077, 99 грн. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як передбачено ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспортного засобу, суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, про що вказує Верховний Суд у постанові від 21.12.2020 у справі № 911/286/20. У постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 754/5129/15-ц, зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Висновком експерта №209 від 14.12.2023 року вартість відновлювального ремонту із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 76470, 35 грн. Вказаний висновок і розрахована сума страхового відшкодування позивачем не були оскаржені. Страховиком АТ «СГ «ТАС» позивачу виплачено суму страхового відшкодування 73265,77 грн., яка визначена відповідно до вимог чинного законодавства. Як вже зазначалося, ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що він поніс витрати на ремонт свого автомобіля саме у сумі 162077, 99 грн., а отже вимога позивача про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 85607, 64 грн., є недоведеною. Крім того, позивачу страховою компанією виплачена шкода, пов`язана з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Натомість позивач просить стягнути з відповідача різницю між виплатою страхового відшкодування та завданою матеріальною шкодою без урахування зносу. Враховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, вартість проведеного автотоварознавчої експертизи є похідними, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed