Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Золотоніська міська рада про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він проживає та зареєстрований із 2007 року у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за цією ж адресою проживають та зареєстровані його дружина та діти. Вказаний будинок на підставі Договору купівлі-продажу від 12.10.1990 року належав [PERSON] . 1 1998 році відповідач виїхав до родичів у м. Ленвногорськ в Республіці Татарстан РФ і залишився там на постійне місце проживання. У 2007 році коли [PERSON] приїхав в Україну, то сторони домовились про купівлю-продаж будинку і позивач передав відповідачу за домовленістю кошти відповідно до письмової розписки від 15.10.2007 року. Позивач наполягає, що починаючи з 2007 року (часу фактичного придбання частини будинку) і до часу звернення до суду із даним позовом він відкрито та безперервно користується усім будинком, а [PERSON] після раптового від`їзду у кінці 2007 року до Республіки Татарстан так і не повернувся, щоби належним чином оформити договір купівлі-продажу будинку. Таким чином позивач, як повноправний власник із 2007 року відкрито та на законних підставах користується цілим будинком, а тому вважає, що він набув права власності за набувальною давністю і з метою захисту своїх прав звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати на ним право власності за набувальною давністю на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Розгляд даної справи здійснюється у порядку загального позовного провадження відповідно до ухвали суду від 15.01.2024 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій повністю підтримав позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві, та просив суд позов задовольнити у повному обсязі, проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином. Представник Золотоніської міської ради до суду не прибув, направивши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника міськради, не заперечує проти задоволення позовної заяви. Суд, враховуючи наявність клопотань про розгляд справи без учасників справи, та беручи до уваги, що відповідач жодного разу не прибув до суду, проводить судовий розгляд за відсутності учасників справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. \~ \~ \~ \~Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] разом із сім`єю починаючи із 03.11.2007 року проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина стверджується відміткою про реєстрацію місця проживання у паспорті громадянина України [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Золотоніським РВ УДМС в Черкаській області 25.07.2014 року, та інформацією будинкової книги для приписки громадян, що проживаютьу будинку [ADDRESS] . Згідно з Договором купівлі-продажу від 12.10.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Чорнобаївської нотаріальної контори Залізняк Н.Е. за реєстровим № 3845, [PERSON] , житель [ADDRESS] , придбав жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з даних Технічного паспорта на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] , будинок має лише один вхід і побудований для однієї сім`ї. Відповідно до розписки, датованої 15.10.2007 року, [PERSON] , [INFO] , отримав від [PERSON] 3500.00 (три тисячі п`ятсот) доларів США в рахунок оплати за продаж будинку по [ADDRESS] . Документи на будинок і ключі від будинку [PERSON] передає [PERSON] та зобов`язується найближчим часом переоформити будинок у нотаріуса договором купівлі-продажу. Як вбачається з типового договору № 1724 від 13.05.2014 року та квитанцій про сплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] користується та сплачує кошти за комунальні послуги зо об`єктом, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача, [PERSON] починаючи з 2007 року вільно, відкрито та безперервно користується цілим будинком, проживає у ньому зі своєю сім`єю, утримує весь будинок, опалює будинок у холодну пору року, сплачує комунальні послуги, провів капітальний ремонт будинку. Сторона [PERSON] у будинку по [ADDRESS] не проживає із 1998 року, одного разу приїздив у 2007 році, щоб продати будинок, бо постійно проживає у Татарстані. Враховуючи вік відповідача позивач звертався до відповідних установ з метою встановити місце проживання [PERSON] та отримав повідомлення № 2389 від 29.07.2014 року від Управління записів цивільного стану Кабінету міністрів Республіки Татарстан про відсутність запису про смерть [PERSON] . Як вбачається з Довідки, виданої головою квартального комітету № 26 м. Золотоноші Головань Л.Б. від 08.01.2024 року за вих. № 4, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований та проживає із 2007 року разом із своєю сім`єю: дружиною [PERSON] та доньками [PERSON] . І Стороною Софією Віталіївною. Нормами ст. 12 та ст. 13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з нормами ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" №5 від 07.02.2014р.: - Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності(п.9); Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ (п.11); Ураховуючи положення статей 16, 344, 396 ЦК, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей 387, 391 ЦК. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п.13) Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень")(п.14). Відповідно висновків Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладених у його постановах, прийнятих за результатами розгляду справ з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, та систематизованих у Листі Верховного Суду України "Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ" від 01.07.2013р., Розділ Набувальна давність (ст. 344 ЦК): «У ЦК набувальна давність розглядається як спосіб набуття права власності. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов. Для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). Приховування володільцем свого володіння майном є порушенням цієї вимоги. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків (відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК особа, яка володіє майном, до часу свого фактичного володіння може приєднати час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є). Цей строк відповідно до ст. 344 ЦК для нерухомого майна встановлений тривалістю десять років, для рухомого майна - п`ять років. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Оскільки позивач добросовісно володіє, користується та утримує будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та відкрито і безперервно володіє і користується зазначеним майном більше 10 років, то суд вважає, що позивач набув права власності на нього за набувальною давністю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі зазначеного та

Outcome: approved