Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

10 грудня 2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка 09.11.2021 року звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту до 200000,00 грн. (п.1.2. договору); тип кредитної картки - картка «Універсальна GOLD»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. договору); процентна ставка, відсотків річних 40.8% (п. 1.3. договору); сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. договору); розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі 60.00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12 договору). Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником, надавши кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Однак, в порушення взятих на себе зобов`язань за вказаним договором, відповідач не виконував умови договору, в зв`язку з чим станом на 17.11.2024 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 40233,53 грн., яка складається з наступного: 32467,47 грн. - заборгованість за тілом кредита, 7766,06 - заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь та судові витрати по справі. Ухвалою судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2024 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. До судового засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Не заперечував про ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка, належним чином повідомлена, про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала, в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Позивача з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ "ПРИВАТБАНК». Як встановлено з дослідженої судом заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 09.11.2021 року, [PERSON] уклала з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір, отримав кредитну картку із можливістю користування кредитними коштами у межах встановленого кредитного ліміту. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується випискою за договором б/н, укладеним з відповідачем. До позовної заяви позивачем додано копії Витягу з «Тарифів», копію витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання заяви, довідки про зміну умов кредитування та видачі кредитних карток. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку відповідача. Однак, свої зобов`язання відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за договором станом на 17.11.2024 року становить 40233,53грн., яка складається з наступного: 32467,47 грн. - заборгованість за тілом кредита, 7766,06 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно частин 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене, позицію позивача, відсутності заперечень відповідача щодо позовних вимог, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення в повному обсязі. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача судовий збір в сумі 2422,40 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved