Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

У квітні 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва звернулась представник позивача адвокат Кухаренко Ольга Володимирівна із позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом із батьком - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2011 року, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка з моменту припинення у сторін фактичних шлюбних відносин до початку повномасштабного вторгнення рф в Україну проживала почергово із кожним з батьків, а саме: три дні - з матір`ю, три дні - з батьком, один день дитина проводила з бабусею - матір`ю [PERSON] . Після повномасштабного вторгнення рф в Україну за спільним погодженням батьків, [PERSON] разом з матір`ю виїхала до [PERSON] , проте, згодом, за одноосібним рішенням відповідачки, дитина разом з матір`ю виїхала до Німеччини, хоча [PERSON] була проти, а батько був згоден опікуватись дитиною, забезпечивши їй безпечне місце перебування в Україні. Згодом [PERSON] почала планувати переїзд до Америки, на що [PERSON] також не погоджувалась. Під час святкування Нового 2023 року між матір`ю та дочкою ставці інцидент, а саме відповідачка побила [PERSON] через те, що матір вирішила, що дитина не бажає святкувати разом за святковим столом і вибрала гратися у комп`ютерні ігри. Після цих подій [PERSON] разом з матір`ю поїхала до Польщі на зустріч з батьком та за згодою батьків поїхала в Україну. Перебуваючи вдома, [PERSON] вирішила, що хоче залишитись в Україні, що було підтримано усіма членами родини і головне - батьком. Отже, [PERSON] залишилась в Україні та відновила навчання у гімназії № 315. Разом з тим, [PERSON] не погоджується у добровільному порядку врегулювати питання щодо місця проживання, виховання та утримання дитини шляхом укладення договору, що стало підставою для звернення із цим позовом до суду. Представник позивача також зазначила, що позивач [PERSON] веде здоровий спосіб життя, працевлаштований, отримує стабільний високий дохід, у взаємовідносинах з донькою має порозуміння та тісні сімейні стосунки, отже, він зможе забезпечити дитині оптимальні умови для проживання та задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, підтримки, моральної та матеріальної забезпеченості. З огляду на вказане, представник позивача просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] . Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 23 травня 2024 року від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідачка проти позову заперечує, обґрунтовуючи це тим, що задоволення позову суперечитиме інтересам малолітньої [PERSON] . Так, відповідачка зазначила, що під час розгляду судом справи про розірвання шлюбу з позивачем, вони з позивачем домовились, що донька буде проживати з нею, а батько буде брати участь в утриманні, вихованні та розвитку дитини. У 2019 році вона уклала шлюб з [PERSON] , з яким у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . На початку повномасштабного вторгнення рф в Україну, з метою збереження життя та здоров`я дітей, вона з двома доньками виїхала у Польщу, згодом, у результаті пропозиції роботодавця - у Федеративну Республіку Німеччина. [PERSON] проти виїзду [PERSON] не заперечував. Під час проживання у Німеччині вона та діти були забезпечені усім необхідним для нормального життя та розвитку. [PERSON] навчалась у загальноосвітній школі та музичній школі імені [PERSON] . При цьому [PERSON] вільно спілкувалась із батьком, ніяких перешкод у спілкуванні вона, як мати, не створювала. У березні 2023 року [PERSON] попросив привезти доньку до Польщі, аби побачитись з нею, на що вона погодилась та 05.03.2023 привезла доньку до Польщі. Під час зустрічі у Польщі [PERSON] , маючи умисел забрати у неї доньку, нехтуючи безпековою ситуацією в Україні, без її згоди вивіз доньку в Україну. Згодом, відповідачка отримала пропозицію по роботі з США, на яку погодилась та разом з молодшою донькою [PERSON] переїхала на тимчасове місце проживання до США. При цьому, вона планувала їхати разом із [PERSON] , тож готувала відповідні документи і для виїзду [PERSON] . Відповідачка також зазначає, що в США вона офіційно працює в міжнародній компанії Estee Lauder візажистом, забезпечена житлом, має фінансові можливості для забезпечення двох доньок усім необхідним, а також має можливості надати донькам гарну освіту. Зауважує, що позивач з моменту розірвання шлюбу і до березня 2023 року не виконував своїх обов`язків щодо утримання та виховання доньки, а лише інколи цікавився її вихованням та станом здоров`я. Також, відповідачка заперечує ту обставину, що позивач пропонував врегулювати питання щодо місця проживання дитини у позасудовому порядку. Крім того, зазначає, що позивач створює перешкоди у спілкуванні між нею та донькою, забороняє [PERSON] телефонувати їй та спілкуватися за допомогою мобільних мессенджерів, налаштовує дитину проти неї, тим самим завдаючи шкоди психологічному стану [PERSON] , з приводу чого відповідачка зверталась до Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації. Отже, відповідачка вважає, що позивач не може створити для дитини належних умов для її нормального психологічного розвитку. Разом з тим, не дивлячись на заборони батька, вони з донькою постійно підтримують зв`язок за допомогою мессенджерів, мають довірливі та дружні стосунки. Також, вона бере участь в утриманні дитини та щомісяця надсилає їй грошові кошти та посилки з необхідними речами, зокрема, одягом, гаджетами тощо. Звертає увагу суду, що позивач не надав суду доказів права користування квартирою, яку він зазначає як фактичне місце проживання дитини, не має стабільного доходу, розмір якого зможе забезпечити доньці належні умови для проживання, навчання та особистого розвитку, що не відповідає інтересам дитини. Окрім того, вважає, що позивач звернувся із цим позовом до суду з метою уникнення мобілізації. Враховуючи наведене, просить відмовити позивачу у позові з огляду на його протиправність та необґрунтованість. 06 червня 2024 року відповідачка [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву, якою просила визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Доводи, наведені у зустрічній позовній заяві, аналогічні доводам, вказаним у відзиві на позов. Додатково [PERSON] зазначає, що вона до кримінальної відповідальності не притягалась, веде здоровий спосіб життя, на обліку у психоневрологічному диспансері та у лікаря нарколога не перебуває. Зазначає, що вона у США забезпечена житлом та має постійний дохід, працюючи візажистом у міжнародній компанії THE HIGBEE COMPANY, розмір якого дозволяє у повній мірі забезпечити належні умови для проживання, розвитку та навчання її доньок. Окрім того, вона має постійне місце роботи в ТОВ «Есте Лаудер Україна» та є співвласницею квартири [ADDRESS] . Отже, після повернення з США до України вона також зможе забезпечити належні умови для проживання, розвитку та навчання дитини. Вважає, що проживання малолітньої [PERSON] з нею відповідатиме інтересам дитини. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року зустрічну позовну заяву прийнято та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Відповідно до розпорядження керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва Слівінського Д. О. № 70 від 20 серпня 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із перебуванням судді Гусак О. С. у відпустці по вагітності та пологам. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 серпня 2024 року справу розподілено на суддю Дарницького районного суду м. Києва Котенко Р. В. Ухвалою від 05 вересня 2024 року суддею Дарницького районного суду м. Києва Котенко Р. В. справа була прийнята до провадження, постановлено розглядати справу у загальному позовному провадженні. Підготовче засідання призначено на 18 вересня 2024 року. У підготовче засідання 18 вересня 2024 року з`явилась представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічною позовною заявою адвокат Кухаренко О. В. Відповідач за первісним позовом та позивачка за зустрічною позовною заявою та представник третьої сторони у підготовче засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення засідання повідомлялись належним чином. Підготовче засідання було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача та представника третьої особи на 17 жовтня 2024 року. 23 вересня 2024 року до суду надійшла заява третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про розгляд справи без участі представника третьої особи. Разом із заявою був наданий висновок про визначення місця проживання дитини та акт обстеження умов проживання дитини. 17 жовтня 2024 року у підготовче засідання з`явилась представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічною позовною заявою адвокат Кухаренко О. В. Відповідач за первісним позовом та позивачка за зустрічною позовною заявою та представник третьої сторони у підготовче засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення засідання повідомлялись належним чином. Від відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою будь-яких заяв, клопотань про відкладення засідання з доказами поважності причин її відсутності у засіданні до суду не надходило. За таких обставин, враховуючи заяву третьої особи від 23 вересня 2024 року, суд дійшов висновку про можливість проведення підготовчого засідання за відсутності учасників справи, що не з`явились. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року підготовче провадження у справі було закрите, справу призначено до розгляду по суті на 31 жовтня 2024 року. 21 жовтня 2024 року від відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою [PERSON] надійшли доповнення до відзиву на первісний позов, якими [PERSON] заперечувала про долучення до матеріалів справи доказів, наданих представником позивача за первісним позовом, а саме висновку психолога [PERSON] за результатами психологічного обстеження дитини [PERSON] . Окрім того вважає, що цей висновок не можна вважати достатнім та допустимим доказом, який характеризує дійсний психологічний стан дитини, оскільки був складений психологом 31.10.2023, а, отже, є неактуальним на час розгляду цивільної справи та містить неправдиву інформацію стосовно дійсного ставлення дитини до батьків. 24 жовтня 2024 року від відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою [PERSON] до суду надійшло клопотання про призначення судово-психологічної експертизи. 31 жовтня 2024 року на електронну пошту суду надійшла заява відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою [PERSON] від 30 жовтня 2024 року про відкладення судового засідання у зв`язку із неможливістю приїзду [PERSON] з США. Аналогічна заява надійшла поштовим відправленням 05 листопада 2024 року. У судовому засіданні 31 жовтня 2024 року суд повернувся до підготовчого провадження з метою розгляду клопотань сторін. У зв`язку з клопотанням представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічною позовною заявою адвоката Кухаренко О. В. надати їй час для ознайомлення із клопотанням [PERSON] про призначення судово-психологічної експертизи, підготовче засідання відкладено до 21 листопада 2024 року. У підготовче засідання, призначене на 21 листопада 2024 року, з`явилась представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічною позовною заявою адвокат Кухаренко О. В. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] до суду не з`явилась, повістка, адресована їй на адресу реєстрації місця проживання, повернулася до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Заявою від 11 жовтня 2024 року, що надійшла до суду 28 жовтня 2024 року, [PERSON]. просила провести підготовче засідання без її участі. Також, у підготовче засідання не з`явився представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, листом від 19 вересня 2024 року № 101/42-3245, просив розглянути справу за відсутності представника Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації. Враховуючи викладене, суд вважав можливим провести підготовче засідання за відсутності нез`явившихся осіб. У підготовчому засіданні 21 листопада 2024 року протокольною ухвалою судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою [PERSON] про призначення судово-психологічної експертизи; до матеріалів справи долучені доповнення до відзиву на первісний позов від 15 жовтня 2024 року, що надійшли до суду 21.10.2024 від відповідача за первісним позовом та позивача з зустрічною позовною заявою [PERSON] ; розглянуто клопотання представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічною позовною заявою адвоката Кухаренко О. В. від 17 вересня 2024 року про долучення доказів до матеріалів справи. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 року підготовче провадження у справі було закрите, справу призначено до розгляду по суті на 17 грудня 2024 року. 17 грудня 2024 року у судове засідання з`явився позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічною позовною заявою [PERSON] , представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічною позовною заявою адвокат Кухаренко О. В., представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації Синявська Н. Ю., а також малолітня дитина [PERSON] . Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Повістка, адресована їй на адресу реєстрації місця проживання, повернулася до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Окрім того, [PERSON] викликалась у судове засідання оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України, а також судова повістка направлялась їй на мобільний номер телефону, який [PERSON] зазначала у своїх процесуальних документах, та яка була доставлена смс-повідомленням 25 листопада 2024 року. Будь-яких заяв, клопотань про відкладення розгляду справи з доказами поважності причин відсутності у засіданні від [PERSON] до суду не надходило. За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою. У судовому засіданні у присутності начальника відділу з питань вирішення сімейних спорів щодо дітей Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації [PERSON] , без участі батька [PERSON] , що узгоджується з положеннями ст. 232 ЦПК України, була з`ясована думка малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щодо її бажання проживати з одним з батьків. Так, [PERSON] пояснила суду, що вона наразі проживає з батьком, його дружиною [PERSON] та трирічною сестрою [PERSON] . Вони проживають у квартирі, в неї є окрема кімната, яка повністю облаштована для комфортного проживання. У них дружня сім`я, з дружиною батька [PERSON] у них теплі, доброзичливі стосунки. Сім`я багато часу проводить разом. [PERSON] , дружина батька, не працює, оскільки потрібно доглядати маленьку сестру, тож може і їй приділяти багато уваги. Батько приходить з роботи близько 18.00-19.00 години вечора, тож у будні по вечорам вони дивляться фільми, а на вихідних усією сім`єю розважаються: ходять на вистави, гуляють в парку, їздять у м. Бориспіль до бабусі - батькової матері. [PERSON] навчається у 8-класі гімназії № 315 м. Києва, де у неї багато друзів. Додатково відвідує музичну школу за класом гітари. Окрім того, у гімназії була створена музична група, де вона грає на електрогітарі. Зазначила, що до повномасштабного вторгнення рф в Україну вона проживала з мамою, сестрою [PERSON] та чоловіком мами [PERSON] . Після повномасштабного вторгнення рф в Україну вони з мамою, [PERSON] та бабусею виїхали спочатку до Польщі, а потім до Німеччини, хоча вона не хотіла виїжджати за кордон. Під час перебування за кордоном у неї з мамою були дуже погані стосунки. Мама часто сварилась, кричала на неї, карала за незначні проступки, іноді [PERSON] навіть не розуміла за що її мама сварить, а також зазначила, що матір її інколи навіть била. Зокрема, випадок побиття був у новорічну ніч, коли вони святкували Новий 2023 рік. А саме, [PERSON] пояснила, що коли вона пішла зі святкового столу до себе у кімнату, мама подумала, що [PERSON] пішла грати у комп`ютерні ігри, дуже розізлилась на це та побила її. Разом з цим, [PERSON] зазначила, що вона не ображається на маму через ці випадки, адже така агресивна поведінка матері могла бути пов`язана зі стресом під час війни. Коли вони зустрілись весною 2023 року у Польщі із батьком і вона з ним поїхала в Україну, перебуваючи в Україні, вона вирішила, що хоче залишитись жити в Україні з батьком і навіть сама по телефону сказала матері, що не повернеться у Німеччину. Також зазначила, що з часом їх стосунки з мамою поліпшились, на цей час вони часто спілкуються у мессенджерах, телефоном, між ними існують теплі стосунки. Мама періодично просить її приїхати до неї у США або жити, або у гості. Сама ж декілька разів обіцяла приїхати до доньки в Україну, разом з тим, жодного разу не приїхала. [PERSON] зазначила, що вона не хоче проживати з мамою в США і однією з причин вказала те, що мама почала жити з новим чоловіком, з яким [PERSON] не хоче проживати разом. Також, [PERSON] вказала, що вона любить обох батьків, разом з тим, вона сама вирішила залишитись в Україні, батько підтримав її бажання і наразі вона хоче залишитись проживати з батьком, оскільки поряд з ним їй спокійно, між ними існують тісні, теплі стосунки, вона комфортно себе почуває у сім`ї, де зараз проживає. Зауважень та заперечень від представника Служби у справах дітей при з`ясуванні судом думки малолітньої дитини [PERSON] не надходило. У судовому засіданні представник позивача адвокат Кухаренко О. В. позовні вимоги позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічною позовною заявою [PERSON] підтримала. Зазначила, що у сім`ї, де проживає малолітня [PERSON] , існують дружні, доброзичливі стосунки. Батько дитини має всі можливості для створення дитині належних умов для проживання, виховання та розвитку. Окрім того, батько веде здоровий спосіб життя, до кримінальної відповідальності не притягався, має житло, має стабільний та достатній дохід для утримання сім`ї. Окрім того, [PERSON] має гнучкий графік роботи, що дає змогу достатньо проводити часу з сім`єю та донькою. [PERSON] має тісні соціальні зв`язки в Україні. Зокрема, навчається у гімназії, де окрім загального навчання, активно бере участь у позашкільному житті, а саме є учасницею музичного гурту, де грає на електрогітарі. При прийнятті рішення просила суд взяти до уваги висновок Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, відповідно до якого встановлено, що доцільним є визначення місця проживання дитини з батьком, а також думку самої [PERSON] , яка бажає проживати з батьком. Щодо зустрічної позовної заяви зазначила, що проти її задоволення заперечує. Зауважила, що [PERSON] у добровільному порядку вирішити питання щодо місця проживання [PERSON] відмовилась. Вказала, що відповідач за зустрічною позовною заявою визнає ту обставину, що мати дитини направляє [PERSON] посилки з одягом, гаджетами, але звернула увагу, що при цьому [PERSON] ніколи не погоджувала з дитиною ці покупки. Представник [PERSON] також зауважила, що обоє батьків відповідально ставляться до виконання батьківських обов`язків, разом з тим, при вирішенні цього спору необхідно враховувати думку дитини, яка є визначальною, а тому, у зустрічному позові необхідно відмовити. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічною позовною заявою [PERSON] у судовому засіданні пояснив суду, що він підтримує свій позов та заперечує проти зустрічної позовної заяви. Зокрема, заперечує проти доводів відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічною позовною заявою [PERSON] , що він без її дозволу вивіз доньку [PERSON] в Україну. Так, [PERSON] зазначив, що на початку повномасштабного вторгнення рф в Україну, задля безпеки дитини він надав своїй колишній дружині [PERSON] згоду на виїзд дитини за кордон, до Польщі, потім до Німеччини. До березня 2023 року, коли [PERSON] виїхала з Німеччини і залишилась проживати з ним в Україні, він вже забирав до себе [PERSON] у серпні 2022 року. Вона побула в Україні два тижні, після чого разом з бабусею повернулась до матері у Польщу. Потім, під час спілкування телефоном з дитиною, він відчув її пригнічений стан, тож весною 2023 року попросив [PERSON] привезти [PERSON] до нього на зустріч у Польщу. [PERSON] спростовував звинувачення [PERSON] у вивозі дитини в Україну без її згоди тим, що [PERSON] сама привезла з Німеччини [PERSON] у Польщу йому на зустріч, віддала йому закордонний паспорт дитини і надала згоду на те, щоб [PERSON] на пару тижнів поїхала з ним в Україну. Однак, під час перебування в Україні [PERSON] йому повідомила, що хоче залишитись проживати з ним. Він, звісно, підтримав бажання доньки, мав намір повідомити це [PERSON] , проте [PERSON] забажала самостійно поговорити з матір`ю та повідомити їй про своє бажання. Також [PERSON] заперечував проти доводів [PERSON] щодо заборони ним спілкування між матр`ю та донькою. Зауважив, що донька спілкується з матір`ю без будь-яких обмежень з його сторони. Окрім того, зазначив, що про намір колишньої дружини виїхати в США і вивезти туди їх спільну дитину він дізнався від спільних друзів. Сама [PERSON] йому про це не повідомляла і він не знає чи були виготовлені документи для виїзду [PERSON] в США. Також, [PERSON] вказав, що він може забезпечити гідний рівень проживання дитини, адже має стабільний високий дохід, оскільки окрім офіційної роботи, має декілька проектів, з яких також отримує дохід. Графік його роботи дозволяє йому приділяти достатньо часу вихованню [PERSON] . Зауважив, що між [PERSON] і його дружиною [PERSON] склалися доброзичливі стосунки. Дружина відноситься до [PERSON] як до своєї доньки, приділяє їй багато уваги. Просить суд врахувати думку дитини при визначенні її місця проживання. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації зазначила, що при підготовці висновку щодо розв`язання спору представники служби спілкувалися з обома батьками. Було з`ясовано, що під час проживання дитини у Німеччині у дитини та матері були напружені стосунки, дитина бажала повернутися проживати в Україну. Наразі дитина проживає з батьком та його новою сім`єю, який створив належні умови для проживання, виховання та гармонійного розвитку доньки. На засіданні комісії також була заслухана думка малолітньої [PERSON] , яка повідомила, що під час перебування у Німеччині у неї з мамою були напружені стосунки, матір її часто сварила, карала за незначні проступки, піднімала на неї руку тощо. Матір пропонувала дитині поїхати разом із нею в США, проте [PERSON] заперечувала. З [PERSON] представник служби спілкувалась телефоном. Під час розмови [PERSON] заперечувала проти визначення місця проживання дитини з батьком. Разом з тим, враховуючи місце проживання [PERSON] , а саме США, служба не мала змоги обстежити умови проживання [PERSON] , а також встановити чи є у неї можливість створити для дитини належні умови для проживання, виховання та розвитку. Отже, службою, з урахуванням думки дитини, був зроблений висновок про те, що доцільно визначити місце проживання дитини з батьком, тому служба підтримує позов [PERSON] . Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON] представник третьої особи поклала його вирішення на розсуд суду. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2011 року, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року розірвано. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01 червня 2011 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї та рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року у справі № 753/7177/18. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02 липня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявної судимості», виданим Департаментом інформатизації МВС України 26.03.2024, [PERSON] на території України незнятої чи непогашеної судимості не має. Згідно з довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 8930, виданої 01 квітня 2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Медстрахсервіс» наркологічних та психіатричних ознак у [PERSON] не виявлено. Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Венто Логістик» від 14 березня 2024 року [PERSON] працює у вказаному підприємстві директором. З характеристики, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Бон Логістик» від 14 березня 2024 року № 14-03/2024 вбачається, що [PERSON] працює на вказаному підприємстві комерційним директором за сумісництвом з 04 вересня 2023 року. Характеризується позитивно. Доводи позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічною позовною заявою [PERSON] про отримання ним стабільних доходів та фінансову спроможність утримувати сім`ю підтверджуються довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Венто Логістик» від 14 березня 2024 року № 14/03, згідно із якою [PERSON] у вказаному товаристві обіймає з 04 вересня 2023 року посаду директор та його дохід за період з 04 вересня 2023 року по 31 березня 2024 року склав 37 500,00 грн, довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Венто Логістик» від 20 серпня 2024 № 20/08, згідно із якою дохід [PERSON] за період з 01.02.2024 по 31.07.2024 склав 55 000,00 грн. Також з Акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] , складеного 15 серпня 2024 року представниками відділу з питань вирішення сімейних спорів щодо дітей Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації судом встановлено, що дитина [PERSON] разом з батьком [PERSON] , дружиною [PERSON] [PERSON] та спільною донькою [PERSON] та [PERSON] [PERSON] проживає в орендованій квартирі [ADDRESS] . Умови для проживання, розвитку та навчання [PERSON] створені. Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявної судимості», виданим Департаментом інформатизації МВС України 25.05.2024 підтверджується та обставина, що відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічною позовною заявою [PERSON] також не має на території України незнятої чи непогашеної судимості. З Договору оренди квартири, укладеного 22 червня 2023 року між [PERSON] (Орендар) та власником квартири [ADDRESS] , ЕЛ-ЕЛ-СІ (Орендодавець) встановлено, що [PERSON] орендує квартиру [ADDRESS] строком до 21 червня 2024 року з можливістю пролонгації строку оренди. Обставина щодо працевлаштування та отримання доходів відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічною позовною заявою [PERSON] підтверджується розрахунково-платіжною відомістю, виданою ХІГБЕЕ КОМПАНІ, ЕЛ-ЕЛ-СІ ДІ-БІ-ЕЙ ДІЛЛАРДС, з якої вбачається, що [PERSON] станом на 14.03.2024 з початку календарного року отримала у вказаній компанії після відрахувань податків 6 894,55 доларів США, станом на 28.03.2024 з початку календарного року отримала у вказаній компанії після відрахувань податків 7 844,81 доларів США. Щодо наданих відповідачем за первісною позовною заявою та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] розрахунково-платіжних відомостей, виданих ХІГБЕЕ КОМПАНІ, ЕЛ-ЕЛ-СІ ДІ-БІ-ЕЙ ДІЛЛАРДС 11.04.2024, 18.04.2024, 25.04.2024, 14.03.2024, 04.04.2024, 07.03.2024, 21.03.2024, 28.03.2024, суд зазначає таке. Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих листом від 16.05.2013 № 24-754/0/4-13, суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. Вірність перекладу документів повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат". Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012 р., визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Водночас, як встановлено судом, [PERSON] до зустрічної позовної заяви надано розрахунково-платіжні відомості, видані ХІГБЕЕ КОМПАНІ, ЕЛ-ЕЛ-СІ ДІ-БІ-ЕЙ ДІЛЛАРДС 11.04.2024, 18.04.2024, 25.04.2024, 14.03.2024, 04.04.2024, 07.03.2024, 21.03.2024, 28.03.2024, які не засвідчено належним чином, оскільки справжність підпису перекладача, який зробив переклад вказаних документів на українську мову, нотаріально не засвідчений. Враховуючи викладене, суд вважає, що додані [PERSON] до зустрічної позовної заяви розрахунково-платіжні відомості, видані ХІГБЕЕ КОМПАНІ, ЕЛ-ЕЛ-СІ ДІ-БІ-ЕЙ ДІЛЛАРДС 11.04.2024, 18.04.2024, 25.04.2024, 14.03.2024, 04.04.2024, 07.03.2024, 21.03.2024, 28.03.2024 не є належними доказами у справі, що підтверджують доводи позивача за зустрічним позовом про її стабільний дохід. Також, суд не бере до уваги висновок психолога [PERSON] психологічного обстеження дитини [PERSON] від 30 жовтня 2023 року з огляду на те, що обстеження дитини проводилось психологом у жовтні 2023 року, тобто на день ухвалення рішення у справі минуло більше року. При цьому, у судовому засіданні зі слів дитини та пояснень [PERSON] судом було встановлено, що під час проживання дитини з батьком в Україні з березня 2023 року відносини між матір`ю та дитиною значно покращились. Як зазначає [PERSON] , наразі між ними з матір`ю існують теплі, довірливі стосунки. Отже, суд вважає, що на підставі вказаного висновку неможливо встановити дійсні обставини справи, зокрема, щодо ставлення дитини до матері, вплив матері на емоційний стан, психічний розвиток дитини тощо саме на час ухвалення рішення. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з положеннями, закріпленими у статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постановівід 28 жовтня 2020 року у справі № 241/47/19. Аналогічна правова позиція також викладена у постанові КЦС ВС від 25 липня 2019 року у справі № 761/15172/17-ц; постанові КЦС ВС від 18 грудня 2018 року у справі № 610/2531/17; постанові КЦС ВС від 23 травня 2018 року у справі № 761/15172/17-ц. При цьому, Верховний Суд у постанові від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19 визначив базові елементи, які підлягають врахуванню при оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини, а саме: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту. При вирішенні цієї категорії спорів також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Згідно зі ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" передбачено, що при розгляді вимог про місце проживання дітей та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Частинами 4-9 статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 352/2324/17 Верховний Суд зазначив, що при вирішення питання про визначення місце проживання дитини суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема щодо обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. При вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку. Згідно з Висновком про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , № 101-8762 від 16 вересня 2024 року Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком - [PERSON] . Суд бере вказаний висновок до уваги і вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини, а також узгоджується з іншими доказами у справі. Обставин, які б свідчили про неналежну поведінку батька по відношенню до дитини, що може зашкодити розвитку дитини, судом не встановлено. Також, суд вважає за необхідне зауважити щодо врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. У постанові від 25 березня 2019 року у справі № 165/2240/16-ц Верховний Суд виснував, що при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини надається належна увага згідно з її віком і зрілістю. Як зазначив верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 241/47/19З досягненням віку десяти років у дитини з`являється право не лише бути вислуханою і почутою, а й брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема у визначенні місця проживання. У судовому засіданні суд заслухав думку дитини, якій на цей час є повних 13 років. У судовому засіданні дитина пояснила суду, що весною 2023 року вона повідомила батькам про своє бажання проживати разом з батьком в Україні і наразі також бажає проживати з батьком. При цьому, з висновку про визначення місця проживання дитини № 101-8762, виданого 16 вересня 2024 року Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією, судом встановлено, що [PERSON] на засіданні органу опіки та піклування також висловлювала свою думку про бажання проживати з батьком. Отже, бажання дитини щодо свого місця проживання не змінилось протягом тривалого строку. Окрім того, суд звернув увагу, що дитина, висловлюючи свою думку, не тільки заявляє про своє бажання, а й може його обґрунтувати. Так, зокрема, бажання дитини проживати з батьком зі слів [PERSON] зумовлене теплими та близькими відносинами з батьком, спокійною та комфортною для неї атмосферою у сім`ї тощо. Отже, судом встановлено, що як батько, так і мати дитини належним чином ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків. Кожна із сторін має самостійний дохід, який може забезпечити дитині належні умови проживання, виховання та навчання. Відтак, визначальне значення під час вирішення цього спору щодо місця проживання дитини мають інтереси самої дитини. Так, при ухваленні рішення суд бере до уваги, що дитина більше року проживає з батьком, з яким наявний тісний емоційний зв`язок, між дитиною та дружиною батька дитини [PERSON] налагоджені теплі та доброзичливі стосунки. При любові як до матері, так і до батька, [PERSON] бажає проживати з батьком. Суд вважає, що при визначенні місця проживання дитини з матір`ю будуть порушені стійкі, усталені зв`язки дитини із оточенням і звичним середовищем, що не відповідатиме найкращим інтересам малолітньої дитини. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що, враховуючи вік дитини, прив`язаність до батька, її чітко висловлене бажання проживати разом з батьком, а також той факт, що у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним, визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком відповідає інтересам дитини. При цьому, суд виходить передусім не з прав батьків на виховання малолітньої дитини, а з її інтересів, захищаючи права останньої, що жодним чином не суперечить законодавству України та міжнародним правовим актам щодо прав дитини, які будуються за принципом першочергового врахування інтересів дітей. Окрім того, суд звертає увагу на те, що визначення місця проживання дитини з батьком не впливатиме на її взаємовідносини з матір`ю, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Мати дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. Окрім того, з пояснень [PERSON] та пояснень дитини судом встановлено, що [PERSON] та її матір [PERSON] вільно спілкуються, перешкод у спілкуванні між дитиною та матір`ю батько дитини не чинить. Надаючи оцінку аргументам відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічною позовною заявою [PERSON] , суд дійшов висновку, що [PERSON] не надано суду належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили, що визначення місця проживання [PERSON] разом з батьком суперечитиме інтересам малолітньої дитини. Крім того, суд має зазначити, що доводи [PERSON] щодо вивезення [PERSON] дитини з Польщі в Україну без її згоди не доведені жодними доказами, окрім того, спростовуються логічними поясненнями [PERSON] про те, що дитина не змогла б виїхати з Польщі в Україну без документів, зокрема, закордонного паспорту, який [PERSON] добровільно передала [PERSON] . З огляду на викладене, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини підлягає задоволенню. Натомість у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини слід відмовити. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову [PERSON] , з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved