Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Різдвянка Запорізького району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.02.2022 серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~На праві власності [PERSON] належала земельна ділянка площею: 6,0227 гектарів, кадастровий номер 2323684700:05:003:0004, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 049755, виданого Новомиколаївською районною державною адміністрацією Запорізької області 26 листопада 2002 року, що підтверджується відповіддю № 743202 від 16.08.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~ [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.10.1985 серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб від 17.11.2006 серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Довідкою Тернуватської селищної ради підтверджується те, що [PERSON] з 1982 року по день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним з 2020 року по день його смерті проживала дочка [PERSON] , яка займалася похованням батька. \~ \~ \~ \~Факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у період з січня 2020 року по день його смерті [INFO] , також підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] 14.11.2023 позивач звернувся до приватного нотаріуса Карташової Тамари Михайлівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину як спадкоємець, який прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] з матеріалів спадкової справи №222/2023 (номер справи у Спадковому реєстрі: 71559811) не вбачається. 15.01.2024 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 26/02-31, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що місце її проживання не було зареєстровано разом зі спадкодавцем. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~Під час розгляду даної справи суд враховує висновок щодо застосування ч. 3 ст. 1268 ЦК України, викладений в постанові Верховного Суду від 01.03.2023 по справі №185/5690/20-ц (реєстраційний номер у ЄДРСР 109446112), відповідно до якого, частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Надані позивачем докази, а саме показання свідків [PERSON] та [PERSON] , а також довідка Тернуватської селищної ради є достатніми для підтвердження факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Належність правовстановлюючих документів на спадкове майно встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відсутність у позивача по цій справі оригіналів правовстановлюючих документів, перешкоджає йому оформити право власності на земельну ділянку в нотаріальному порядку. \~ \~ \~ \~Водночас у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Отже, підтверджений належними доказами факт державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2323684700:05:003:0004, підтверджує входження цієї ділянки до складу спадщини, що відкрилася після його смерті. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов в частині вимог до Тернуватської селищної ради є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Водночас позов, в частині вимог до [PERSON] є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки вона не прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , а відтак є неналежним відповідачем по справі. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 13.05.2024 №0347-5905-7289-0284, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 3111,66 грн. Разом з цим, у судовому засіданні представник позивача просив не стягувати з відповідачів понесені позивачем судові витрати, а відтак, виходячи з закріпленого у ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання представника позивача та покладення судового збору на позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved