Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

Адвокат Нікітюк П.М., діючи в інтересах позивачів [PERSON] та [PERSON] , звернувся в суд з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про скасування заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначає, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки площею 0,0831 га, на якій такий будинок розташований. Вказує, що позивачка [PERSON] є донькою позивачки [PERSON] та в Острозькому районному суді Рівненської області перебувала справа № 2-572 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, за результатами розгляду якої було винесено рішення від 18.10.2000 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] 1705,20 грн. боргу, 51 грн. держмита та 100 грн. за надання юридичних послуг адвокатом, а всього 1856,20 грн. Зазначає, що в ході розгляду вищевказаної цивільної справи на майно [PERSON] ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 13.10.2000 року було накладено арешт, про що позивачам стало відомо 30.08.2023 року з відомостій з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Так, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у вказаному реєстрі приватним нотаріусом Тишкун Ж.Я. 29.08.2008 року було зареєстровано заборони: - арешт № 7820648 (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 7820648 від 29.08.2008, підстава обтяження: повідомлення, 649, 03.11.2000, Острозький відділ державної виконавчої служби, об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер: 2038425ROVNO23477, архівна дата: 13.11.2000, дата виникнення: 13.11.2000, № реєстра: 104061-1, внутр. №9В01202E2CF1462C6F4B; - арешт № 7822259 (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 7822259 від 29.08.2008, підстава обтяження: ухвала, б/н, 13.10.2000, Острозький районний суд, об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер: 2025039ROVNO23477, архівна дата: 26.10.2000, дата виникнення: 26.10.2000, № реєстра: 98400-123. внутр. №AB017B3B2BF14C2D2A32; та 01.09.2008 року було зареєстровано ще одну заборону: - арешт № 7832576 (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 7832576 від 01.09.2008, підстава обтяження: ухвала, б/н, 13.10.2000, Острозький районний суд, об`єкт обтяження: будинок, житловий будинок з надвірними будівлями, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер: 2375928ROVNO23477, архівна дата: 14.06.2002, дата виникнення: 14.06.2002, № реєстра: 199046-1312, внутр. № 6001202F27F336342F5A. З метою з`ясування підстав накладення відповідних обтяжень, ідентифікації запису та майна, представником позивачів було зроблено запит до Острозького відділу Державної виконавчої служби в Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням надати інформацію про підставу вчинення вищевказаного записів про накладання заборони відчуження об`єкту нерухомого майна - будинку за адресою: [ADDRESS] , зміст або копію запису, копії документів, які стали підставою для вчинення такого запису, відомості про його припинення. Згідно відповіді Острозького відділу Державної виконавчої служби в Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 23647 від 18.09.2024 року, йому було повідомлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та Автоматизованої системи виконавчих проваджень, які функціонують з 2005 та відповідно з 2017 років станом на 18.09.2024 року на виконанні у відділі ДВС відсутні, та не перебували на виконанні, будь-які виконавчі документи, де боржником є [PERSON] . Крім того, за змістом листа, всі завершені виконавчі провадження включно по 2020 рік знищені, що унеможливлює надання більш детальної інформації. Вказує, що [PERSON] повернула для [PERSON] борг, який був предметом судового розгляду у цивільній справі № 2-572, що підтверджується розпискою відповідачки [PERSON] від 01.09.2024 року, яка є донькою і спадкоємницею [PERSON] , котра померла [INFO] . У цій же розписці відповідачка [PERSON] підтвердила, що претензій матеріального та морального характеру до [PERSON] в неї немає та не буде. Таким чином, вважає, що у зв`язку з повним погашенням боргу позивачкою [PERSON] підстави для накладення заборони на відчуження нерухомого майна повністю відпали. Також посилається на те, що об`єкт обтяження - будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] був і є власністю [PERSON] , а не [PERSON] , тому на нього не могли бути накладені заборони на відчуження, пов`язані із боргом [PERSON] , а тому існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачці реалізувати право розпорядження майном, яке належить їй на праві власності, при цьому наявність обтяження на нерухоме майно позивачки обмежує її права. Враховуючи наведене, просить суд відновити порушене право позивачки на розпорядження нерухомим майном та скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 7820648 від 29.08.2008 року, вчинений приватним нотаріусом Тишкун Ж.Я., про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , власником якого вказано [PERSON] , та справжнім власником якого є [PERSON] , та архівну заборону - архівний номер: 2038425 ROVNO23477, архівна дата: 13.11.2000, дата виникнення: 13.11.2000, № реєстра:104061-1, внутр. №9В01202Е2СF1462С6F4В; скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №7822259 від 29.08.2008 року, вчинений приватним нотаріусом Тишкун Ж.Я., про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , власником якого вказано [PERSON] , та справжнім власником якого є [PERSON] , та архівну заборону - архівний номер: 2025039 ROVNO23477, архівна дата: 26.10.2000, дата виникнення: 26.10.2000, № реєстра: 98400-123, внутр. №АВ017В3В2ВF14С2D2А32; скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №7832576 від 01.09.2008 року, вчинений приватним нотаріусом Тишкун Ж.Я., про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , власником якого вказано [PERSON] , та справжнім власником якого є [PERSON] , та архівну заборону - архівний номер: 2375928 ROVNO23477, архівна дата: 14.06.2002, дата виникнення: 14.06.2002, № реєстра: 199046-1312, внутр. № 6001202F27F336342F5А. Судові витрати просить залишити за позивачами. Ухвалою суду від 20.11.2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Інших процесуальних дій не вчинялося. Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явилися, в поданій до суду заяві представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, розгляд справи просив здійснювати у його відсутності. Відповідачі [PERSON] , приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. в судове засідання не з`явилися, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористалися, заперечень щодо позову до суду не подали, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч. 2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, із застосуванням аналізу вимог чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 392111898 від 22.08.2024 р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №200010315 від 12.02.2020 р. та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9926876812023 від 28.08.2023 р. із додатком до нього - кадастровим планом земельної ділянки, а також договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності, з числом кімнат від одного до п`яти включно від 07.06.1972 р., рішенням № 85 виконкому Острозької міської ради депутатів трудящих від 14.03.1972 р. («Про відведення земельної ділянки в безстрокове користування під індивідуальне будівництво гр-ці [PERSON] , прожив. в [ADDRESS] »), актом від 27.03.1972 р., планом земельної ділянки № 5 від 21.6.1972 р., технічним паспортом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами від 16.08.2023 р. [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.05.2006 р., і змінила своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » згідно зі свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 19.05.2006 р. Згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 18.10.2000 р. у цивільній справі № 2-572/2000 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу вирішено стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 1705,20 грн. боргу, 51 грн. держмита та 100 грн. за надання юридичних послуг адвокатом, а всього 1856,20 грн. Згідно довідки Острозького районного суду Рівненської області №13.-06/20/2024 від 15.08.2024 р., копію ухвали суду від 13.10.2000 р. надати неможливо, оскільки справа № 2-572/2000 була знищена по закінченню строку зберігання згідно акта № 4 від 11.03.2011 р. Згідно повідомлень Острозького відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №17021 від 30.08.2023, № 23647 від 18.09.2024, відповідно до даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та Автоматизованої системи виконавчих проваджень, які функціонують з 2005 та відповідно з 2017 років станом на 18.09.2024 року на виконанні у відділі ДВС відсутні, та не перебували на виконанні, будь-які виконавчі документи, де боржником є [PERSON] . Всі завершені виконавчі провадження включно по 2020 рік знищені, що унеможливлює надання більш детальної інформації. З розписки відповідачки [PERSON] вбачається, що остання підтвердила, що борг позивачки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , визначений рішенням Острозького районного суду від 18 жовтня 2000 року у справі № 2-572 в сумі 1856 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят шість) грн. 20 коп. погашено у повному обсязі. У цій же розписці відповідачка [PERSON] підтвердила, що претензій матеріального та морального характеру до позивачки [PERSON] в неї немає та не буде. З повідомлення Рівненського обласного державного нотаріального архіву Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №921/01-24 від 16.12.2024 вбачається, що відповідно до Реєстру для реєстрації заборон (арештів) на будинки за 1973-2001 роки та алфавіту до реєстру заборон Острозької державної нотаріальної контори було встановлено наявність записів від 13.10.2000 р. та 03.11.2000 р. про накладення заборони на ім`я [PERSON] на майно, що знаходиться в [ADDRESS] . Зазначені заборони були накладені Острозьким районним судом Рівненської області. Відповідно до реєстру Острозької державної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони), накладених на будинки судовими та слідчими органами за 2000-2004 роки, відомості щодо накладення заборони 14.06.2002 р. на ім`я [PERSON] відсутні. Також зазначено, що Матеріали щодо перенесення відомостей про заборони від 29.08.2008 р. та 01.09.2008 р. приватним нотаріусом Тишкун Ж.Я. до новоствореного Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна в нотаріальному архіві відсутні. Будяь-які інші відомості та документи по накладенню і зняттю заборони, щодо накладення заборон, зняття таких заборон та реєстрів та арештів відносно майна, що знаходиться в [ADDRESS] державному нотаріальному архіві відсутні. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна № 344688262 від 30.08.2023 р. встановлено, що згідно відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у вказаному реєстрі було зареєстровано заборону: - арешт № 7820648 (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 7820648 від 29.08.2008, підстава обтяження: повідомлення, 649, 03.11.2000, Острозький відділ державної виконавчої служби, об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер: 2038425ROVNO23477, архівна дата: 13.11.2000, дата виникнення: 13.11.2000, № реєстра: 104061-1, внутр. №9В01202E2CF1462C6F4B; - арешт № 7822259 (архівний запис). Реєстраційний номер обтяження: 7822259 від 29.08.2008. Підстава обтяження: ухвала, б/н, 13.10.2000, Острозький районний суд. Об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер: 2025039ROVNO23477, архівна дата: 26.10.2000, дата виникнення: 26.10.2000, № реєстра: 98400-123. внутр. №AB017B3B2BF14C2D2A32; - арешт № 7832576 (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 7832576 від 01.09.2008, підстава обтяження: ухвала, б/н, 13.10.2000, Острозький районний суд, об`єкт обтяження: будинок, житловий будинок з надвірними будівлями, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер: 2375928ROVNO23477, архівна дата: 14.06.2002, дата виникнення: 14.06.2002, № реєстра: 199046-1312, внутр. № 6001202F27F336342F5A. Таку ж інформацію відображено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна згідно з параметрами запиту «фізична особа [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] », що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 3999673136 від 17.10.2024 р. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно з статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання майном. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.5 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. Згідно п.1 ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрацію обтяжень проводиться, серед іншого, на підставі судового рішення щодо припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації. Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р.№ 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено зняття заборони і у вказаній статті зазначено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно п.п.5.1 пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Частиною 4 ст.31-2 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України «Про нотаріат» проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям. Таким чином, правовою підставою для реєстрації в Державному реєстрі нерухомого майна обтяження на нерухоме майно позивачки [PERSON] є заборона на відчуження нерухомого майна, яка накладена судом. Дане обтяження вважаться чинним до здійснення нотаріусом дій по зняттю заборони у визначеному законодавством порядку та здійснення нотаріусом, як спеціальним суб`єктом, реєстрації припинення такого обтяження. Нотаріус не має можливості здійснити дії по зняттю заборони за відсутністю належного повідомлення про відсутність обтяження. Підставою для реєстрації припинення обтяжень та заборони відчуження може бути судове рішення. Існуюча заборона на відчуження та зареєстроване обтяження порушують права та інтереси власника майна, тому порушені права підлягають захисту шляхом зняття заборони на нерухоме майно. Разом з тим така заборона може бути припинена на підставі судового рішення про припинення обтяження речового права на нерухоме майно, що передбачено п.1 ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Згідно ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема, за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Як встановлено судом позивачка [PERSON] є одноособовим власником об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , щодо якого накладено арешт. Також в ході судового розгляду не здобуто відомостей про існування на даний час боргових зобов`язань позивачки [PERSON] згідно рішення Острозького районного суду РІвненської облсті від 18.10.2000 р. Окрім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо існування спору з кредитором (його правонаступником) з приводу стягнення з позивачки боргу за даним рішенням, при цьому строки звернення до суду з відповідними вимогами про його стягнення закінчилися. Виконавчі провадження щодо зазначених правовідносин відсутні. Докази на спростування зазначених обставин в матеріалах справи відсутні. В постановах Верховного Суду від 07.07.2021 р. у справі №2-356/12, від 03.11.2021 р. у справі №161/14034/20, від 22.12.2021 р. у справі №645/6694/15-ц, від 26.01.2022 р. у справі 127/1541/14-ц, від 18.10.2023 р. у справі №127/1547/14-ц, від 09.01.2023 р. у справі № 2-3600/09, від 07.08.2024 р. у справі №14-7238/2009, від 28.08.2024 р. у справі №947/36027/21 викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Враховуючи те, що обмеження щодо нерухомого майна позивачки [PERSON] продовжує діяти після спливу більше 20 років, жодних доказів обґрунтованості продовження дії даного обтяження відповідачами не надано, суд дійшов до висновку, що наявна заборона перешкоджає позивачці реалізувати її права, як власника, щодо розпорядження належним їй нерухомим майном. Суд вважає, що з огляду на час, який минув з моменту виникнення зобов`язання, відсутність жодних доказів обґрунтованості продовження дії даного обтяження зі сторони відповідачів, існування обтяження на майно не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність. Також, враховуючи, що обтяженим може бути лише майно боржника, що обтяження застосовується лише при наявності для того законних підстав, і таких підстав по відношенню до майна, щодо якого наявне обтяження, суду не надано, а тому суд вважає, що при таких обставинах права позивачів порушені і підлягають судовому захисту. У рішенні «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24.06.2003 Європейський Суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою Суду при здійсненні будь-якого втручання має забезпечуватися «справедливий баланс» між необхідністю забезпечення загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основоположних прав відповідної особи. Вимога забезпечення такого балансу знаходить своє відображення у всій структурі статті 1 Першого протоколу. Для дотримання загального правила, викладеного у першому реченні пункту 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції, таке втручання повинно встановлювати «справедливий баланс» між потребами загального інтересу суспільства та вимогами захисту прав окремої особи. Отже, має бути забезпечено належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленими цілями. Зважаючи на відсутність будь-яких майнових претензій до позивачок, в даному контексті втручання у мирне володіння та користування належним позивачці [PERSON] майном є невиправданим. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що наявна заборона порушує права та законні інтереси позивачок, що є підставою для скасування відповідних записів про обтяження щодо належного позивачці [PERSON] на праві власності нерухомого майна, а відтак позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved