Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

В провадженні судді Октябрського районного суду м. Полтави Андрієнко Г.В. перебувала вищевказана цивільна справа. Згідно розпорядження про здійснення повторного автоматизованого розподілу справи, цивільна справа та була розподілена на суддю Материнко М.О. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.05.2024 року було прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Декоративні культури» Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунального підприємства « Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Прийнято рішення розглядати цивільну справу за наявними матеріалами без повідомлення сторін. І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. На початку вересня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Декоративні культури» Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради, в якому просить: - стягнути з Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Декоративні культури» Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунального підприємства « Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради на користь [PERSON] загальну суму - 155 610, 24 грн., з яких 100 036,64 грн. матеріальної шкоди, 50 000 грн. моральної шкоди та судові витрати у розмірі 5 573,60 грн.. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач [PERSON] зазначив, що 22.04.2023 близько 00:01 год. біля будинку 4 по вул. Леваневського міста Полтави сталося падіння гілки дерева на припаркований автомобіль «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак « [NUMBER] », білого кольору 2016 р.в., який належить позивачу на праві власності. На місце події, позивачем, по телефону було викликано працівників поліції. Екіпаж поліції, у складі: поліцейського взводу 2 роти 1 БУПП в Полтавській області ДПП України капрала поліції Гупалової Наталії Олександрівни та поліцейського взводу 1 роти 1 БУПП в Полтавській області ДПП України молодшого лейтенанту поліції Собяніна Данили Олексійовича, які прибули на виклик, зафіксували обставини події та зібрали відповідні матеріали, а саме: склали протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію та отримали пояснення очевидців гр. [PERSON] та гр. [PERSON] . У той же час, 22.04.2023 на місце події прибули працівники МНС, зокрема пожежні, які прибрали гілку з автомобіля та проїжджої частини дороги. Також, дану подію було зафіксовано на мобільний телефон, у вигляді фото та відео запису. Матеріали за даним фактом 22.04.2023 зареєстровано в ЄО Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за № 7935. Разом з цим, вказані відомості до ЄРДР не вносились, а було прийнято рішення про списання матеріалу до справи, у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. Внаслідок вищевказаної події транспортний засіб, який належить позивачу, зазнав механічних пошкоджень, чим було завдано матеріальної та маральної шкоди. 24.04.2023 на [PERSON] звернувся із відповідним зверненням до Республіканського НДЦ судових експертиз про доручення визначення розміру матеріального збитку в результаті пошкодження колісного транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 26.04.2023 автомобіль «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , отримав пошкодження, а саме: -скла дверей багажника; -панелі дверей багажника; -заднього правого ліхтаря; -склопідйомника; -даху; -лакофарбового покриття дверей задка; -заднього бамперу; -облицювання дверей задка над склом (обрив кріплень); -облицювання дверей задка внутрішнього правого та лівого (обрив кріплень); -емблеми на задніх дверях. Відповідно звіту експерта № 230426-002 про оцінку транспортного засобу від 10.05.2023 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак « [NUMBER] », становить 100 036, 64 грн. 28.04.2023 адвокатом Ігнатенко О.О., в інтересах позивача, з метою встановлення балансоутримувача прибудинкової території (зелених насаджень) за адресою: місто Полтава, вулиця Леваневського, 4, були надіслані відповідні адвокатські запити до Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Декоративні культури» Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради та Комунального підприємства «Полтавська Міська Шляхово-Експлуатаційна Дільниця» Полтавської міської ради, однак, належної відповіді отримано не було (надходили без інформативні відписки, зі змісту яких неможливо було встановити хто є балансоутримувачем). Також, відповіді від Полтавської міської ради не надійшло, замість цього було отримано два листа від Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на адвокатські запити № 2804/1 та № 2804/4. Крім того, 28.04.2023 було надіслано адвокатський запит № 2804/6 до Полтавського обласного центру з гідрометеорології з проханням надати довідку про погодні умови з врахуванням чинників, що впливають на дорожню обстановку у місті Полтава в період з 23:00 год. 21 квітня 2023 року по 01:00 год. 22 квітня 2023 року, з зазначенням, в тому числі, інформації чи були в той період часу в даному місті сильні пориви вітру чи урагану. 16.05.2023 була отримана відповідь про те, що за даними метеорологічних спостережень на метеостанції Полтава, Полтавського району Полтавської області дані якої характерні для міста Полтава, Полтавської області в період з 23:00 год. 21 квітня 2023 року по 01:00 год. 22 квітня 2023 року відмічались такі погодні умови: часом слабкий дощ. Вітер північної чверті, 3м/с пориви до 6м/с, температура повітря 7-80 тепла. Небезпечних метеорологічних явищ не відмічалось. На підставі вищевикладеного, відповідачами за відшкодування шкоди позивач визначив Полтавську міську раду, Комунальне підприємство «Декоративні культури» Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунальне підприємство «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради у зв`язку із тим, що саме на ці органи покладено обов`язок забезпечення належного та безпечного функціонування та експлуатації зелених насаджень м. Полтави. До суду надійшов відзив на позовну заяву від Полтавської міської ради, згідно якого останній не визнав позовні вимоги, просив відмовити у задоволенні пред`явлених до нього вимог.\~ У відзиві представник Полтавської міської ради, вказує на те, що доводи позивача є надуманими з приводу існування обов`язку щодо належного утримання та ремонту об`єктів благоустрою комунальної власності у м. Полтава та повідомлено, що відповідач не є балансоутримувачем зелених насаджень за адресою: місто Полтава, вулиця Леваневського, 4, а також зазначає та факт не повідомлення позивачем обставин щодо стану дерева та доказів просторового розміщення транспортного засобу. Вказує, що за змістом відомостей електронної системи публічних закупівель Prozorro Управління Житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради здійснило закупівлю Послуг з прибирання вулиць та інших територій (утримання в належному санітарно-технічному стані об`єктів благоустрою) у ТОВ «ДБК КВАНТ» та уклало відповідний договір про надання вказаних послуг від 26.09.2022 року № 49. Так, у своєму відзиві на позовну заяву відповідач Полтавська міська рада зазначає, що відповідальним за утримання зелених насаджень є власники квартир багатоквартирних будинків, яким на праві сумісної власності належать зелені насадження на прибудинкових територіях. Згідно з нововиявленою інформацією, будинок [ADDRESS] знаходиться на обслуговуванні ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ ЛЕВАНЕВСЬКОГО,4 (ЄРДПОУ- 35360294). Крім цього, як зазначає представник відповідача, відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 23.07.2008 року № 240 «Про дозвіл на завершення будівництва другої черги житлового буднику по [ADDRESS] » розглядалося клопотання ПНТУ ім. Ю. Кондратюка в розвиток рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 25.01.06 № 30 « Про дозвіл на проектування і будівництво другої черги житлового будинку по [ADDRESS] », на підставі погодженої проектно-кошторисної документації (погодження № 1876 від 30.01.07). Дозволено Полтавському національному технічному університету імені Юрія Кондратюка завершити будівництво другої черги житлового будинку на наданій, відповідно до Державного акту 1-ПЛ № 008029 від 11.09.00, у постійне користування земельній ділянці площею 0,1558га по [ADDRESS] Зобов`язано Полтавський національний технічний університет імені Юрія Кондратюка виконати благоустрій, освітлення, озеленення ділянки та прилеглої території. Крім того, відповідач наполягає на необхідність у залученні ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ ЛЕВАНЕВСЬКОГО,4 та НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ «ПОЛТАВСЬКА ПОЛІТЕХНІКА ІМЕНІ ЮРІЯ КОНДРАТЮКА», в якості співвідповідача або третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Посилаючись на статтю 42 Земельного кодексу України, згідно зі змістом якої визначено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. До суду надійшла від позивача відповідь на відзив Полтавської міської ради, згідно якої позивач зазначив про необґрунтованість доводів Полтавської міської ради. Зазначив, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради. За змістом норм ст.ст. 10, 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» безпосереднє визначення балансоутримувача об`єктів благоустрою комунальної власності, до яких належить і проїжджа частина та її елементів належить до повноважень саме виконавчих органів місцевого самоврядування, які також мають здійснювати функції із забезпечення належного утримання та ремонту об`єктів благоустрою комунальної власності. Відтак, за умови відсутності балансоутримувача, відповідальність за належне утримання та ремонт об`єктів благоустрою комунальної власності має покладатись на відповідний виконавчий орган місцевого самоврядування, який мав би визначити такого балансоутримувача. Крім того, приписи пункту 7 частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», частини 1 статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вказують, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача, в тому числі контроль за станом зелених насаджень, належить до відання саме виконавчого органу міської ради. Крім того, судом було отримано відзив на позовну заяву від Комунального підприємства «Декоративні культури» Полтавської міської ради, згідно якого відповідач не визнав заявлені до нього вимоги, просив відмовити у їх задоволенні. Обґрунтував невизнання позову наступним: У відзиві представник Комунального підприємства «Декоративні культури» Полтавської міської ради, вказує на те, що відповідач діє на підставі Статуту затвердженого у новій редакції рішенням 30 сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 28 лютого 2020 року, в якому не визначено, що до основних напрямів діяльності не відноситься утримання прибудинкових територій по місту Полтава. Зазначив, що посилання на відповідь з гідрометеорології (Полтавський ЦГМ) за вих. № 9916-03-46/79 від 16 травня 2023 року є неналежним доказам, оскільки дана відповідь охоплює короткий проміжок часу. Крім цього, відповідач стверджує, що позивачем не спростовано докази, надані відповідачами про те, що падіння дерева пов`язане з неналежним виконанням заходів з благоустрою, а тому і не доведено майнову шкоду, яку зазнав позивач. До суду надійшла від позивача відповідь на відзив Комунального підприємства «Декоративні культури» Полтавської міської ради, згідно якої позивач вважає доводи відзиву необґрунтованими. Зазначив, що викладене у відзиві відповідача ніяк не може відповідати дійсності, оскільки в матеріалах справи не міститься ніяких наданих відповідачами доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача. Крім того, всі доводи відповідачів по справі зводяться до того, що вони заперечують проти позову у зв`язку з тим, що вони нібито не є балансоутримувачами зелених насаджень по вулиці Леваневського,4 у місті Полтаві, однак належних та допустимих доказів того, хто ж все ж таки є балансоуримувачем даних зелених насаджень,- не надають. В той же час, за змістом норм ст. 10, ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» безпосереднє визначення балансоутримувача об?єктів благоустрою комунальної власності, до яких належить і проїжджа частина та її елементів належить до повноважень саме виконавчих органів місцевого самоврядування, які також мають здійснювати функції із забезпечення належного утримання та ремонту об?єктів благоустрою комунальної власності. Відтак, за умови відсутності балансоутримувача відповідальність за належне утримання та ремонт об?єктів благоустрою комунальної власності має покладатись на відповідний виконавчий орган місцевого самоврядування, який мав би визначити такого балансоутримувача. 3 урахуванням вищевикладеного, при відсутності балансоутримувача зелених насаджень, матеріально - відповідальною особою, внаслідок падіння гілки дерева на автомобіль позивача, є виконавчий орган місцевої ради, що здійснює організацію благоустрою населеного пункту та контроль за станом благоустрою та озелененням та мав би визначити такого балансоутримувача. Вказана обставина узгоджується з правовою позицією Верховного Суду по справі № 2-1474/11-ц від 04.04.2018). Так, в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази, що були подані до суду разом з позовною заявою, які підтверджують обґрунтованість та законність заявлених у позовній заяві вимог, а саме: показання свідків, фото- та відеоматеріали, які спростовують усі посилання відповідача на не доведеність стану дерева, з якого впала гілка та місця події. Відзиву на позовну заяву від інших відповідачів до суду не надходило. ІІ. Процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Андрієнко Г.В. від 27 вересня 2023 року відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22.05.2024 року суддею Материнко М.О. прийнято цивільну справу до свого провадження. Ухвалою Октябрського\~районного суду\~м.\~Полтави від\~30\~грудня 2024\~року в\~задоволенні клопотання\~про залучення\~до участі\~у справі\~в якості\~третіх осіб\~ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ\~БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ\~ЛЕВАНЕВСЬКОГО,4\~(ЄРДПОУ-\~35360294)\~та НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ «ПОЛТАВСЬКА ПОЛІТЕХНІКА ІМЕНІ ЮРІЯ КОНДРАТЮКА» відмовлено. ІІІ. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи судом встановлено, що 22.04.2023 року на належний позивачу автомобіль «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак « [NUMBER] », білого кольору 2016 р.в., який був припаркований біля будинку 4 по вул. Леваневського міста Полтави сталося падіння гілки дерева, завдавши автомобілю значних пошкоджень. За фактом падіння гілки з дерева, на місце події, позивачем по телефону було викликано працівників поліції та працівників МНС, зокрема пожежні, які прибрали гілку з автомобіля та проїжджої частини дороги. Матеріали за даним фактом 22.04.2023 зареєстровано в ЄО Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за № 7935. Відповідно до інформації з Полтавського обласного центру з гідрометеорології щодо погодних умови з врахуванням чинників, що впливають на дорожню обстановку у місті Полтава в період з 23:00 год. 21 квітня 2023 року по 01:00 год. 22 квітня 2023 року, з зазначенням, в тому числі, інформації чи були в той період часу в даному місті сильні пориви вітру чи урагану не спостерігалось. 24.04.2023\~року на\~замовлення позивача\~відносно вартості\~матеріальних збитків\~було подано\~заяву до\~Республіканського НДЦ\~судових експертиз з проханням провести транспортно-товарознавчої експертизи вищевказаного транспортного засобу. Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 26.04.2023 автомобіль «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER] , отримав пошкодження, а саме: -скла дверей багажника; -панелі дверей багажника; -заднього правого ліхтаря; -склопідйомника; -даху; -лакофарбового покриття дверей задка; -заднього бамперу; -облицювання дверей задка над склом (обрив кріплень); -облицювання дверей задка внутрішнього правого та лівого (обрив кріплень); -емблеми на задніх дверях. Відповідно звіту експерта № 230426-002 про оцінку транспортного засобу від 10.05.2023 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак « [NUMBER] », становить 100 036, 64 грн. Зазначений висновок сторони не оспорювали. Отже судом встановлено факт завдання механічних пошкоджень автомобілю позивача в наслідок падіння дерева та розмір завданої шкоди , що не спростовано з боку відповідачів. Суд вбачає, що з метою визначення балансоутримувача зелених насаджень, за адресою: місто Полтава, вулиця Леваневського, 4, адвокатом позивача неодноразово були надіслані відповідні адвокатські запити до Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Декоративні культури» Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради та Комунального підприємства «Полтавська Міська Шляхово-Експлуатаційна Дільниц» Полтавської міської ради. Однак, належної відповіді отримано не було (надходили без інформативні відписки, зі змісту яких неможливо встановити хто є балансоутримувачем). В той же час, відповіді від Полтавської міської ради не надійшло, замість цього було отримано два листа від Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на адвокатські запити № 2804/1 та № 2804/4. Відповідно до підпункту 7 пункту «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. З урахуванням вищевикладеного, при відсутності балансоутримувача зелених насаджень, матеріально - відповідальною особою, внаслідок падіння гілки дерева на автомобіль позивача, є виконавчий орган місцевої ради, що здійснює організацію благоустрою населеного пункту та контроль за станом благоустрою та озелененням та мав би визначити такого балансоутримувача. (Вказана обставина узгоджується з правовою позицією Верховного Суду по справі № 2-1474/11-ц від 04.04.2018). Згідно матеріалів справи, що не спростовано іншими сторонами, відповідного розподілу території та передачі на відповідній договірній основі або визначення прибудинкової території за адресою місто Полтава, вулиця Леваневського, 4, зі сторони органів виконавчої влади здійснено не було. Згідно відповідей відповідачів вбачається, що дерево, яке впало на автомобіль позивача за адресою місто Полтава, вулиця Леваневського, 4, на баланс будь-якому підприємству передано не було. ІV. Вирішуючи спір, суд виходить із наступного. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди (глава 82 ЦК України) є склад цивільного правопорушення, його елементи: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (схожий висновок див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21). У випадку заподіяння майну чи здоров`ю особи шкоди внаслідок бездіяльності балансоутримувача, яка проявляється у незабезпеченні належного стану та догляду за утриманням об`єктів благоустрою, до яких відносяться зелені насадження, останній зобов`язується відшкодувати таку шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженням належного позивачу автомобіля в результаті падіння дерева та протиправна бездіяльністю виконавчого комітету Полтавської міської ради, встановлено матеріалами справи на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та не спростовано відповідачами під час розгляду справи. У випадку заподіяння майну особи шкоди внаслідок бездіяльності балансоутримувача, яка проявляється у незабезпеченні належного стану та догляду за утриманням об`єктів благоустрою, до яких відносяться зелені насадження, балансоутримувач зобов`язується відшкодувати таку шкоду. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 липня 2019 року у справі № 372/1891/17. За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року № 2807-IV (далі - Закон № 2807-IV) визначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно зі статтею 25 Закону № 2807-IV утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Відповідно до частини 5 статті 24 Закону № 2807-IV посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону. Частиною четвертою статті 28 Закону № 2807-IV визначено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Утримання зелених насаджень у населених пунктах здійснюється у відповідності з Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України (надалі - «Правила»), затвердженими Наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за № 105 від 10.04.2006 року. Відповідно до п. 2.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту. Відповідно до п.5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Розділом 9 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України встановлено, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою. Таким чином, відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі зелених насаджень, уповноважені органами місцевого самоврядування підприємства, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (частина перша статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування»). За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо (пункт 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Поняття благоустрою населених пунктів визначене ч. 1 ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», відповідно до положень якого це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Статтею 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що зокрема елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади (частина сьома статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). У пункті 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Тобто дерево є елементом благоустрою. Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Відповідно до п. 3.1. Правил до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів, зокрема, належать зелені насадження прибудинкової території. Згідно з п. 5.2. Правил балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати інші підприємства, установи, організації, використовуючи для цього кошти, передбачені власником об`єкта. Відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі (пункту 5.5. Правил). Пунктом 9.1.11.3 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України передбачено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Згідно з п. 9.1.12. вказаних Правил, аварійним вважається дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. Крім того, відповідно до розділу 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти. Проте, Полтавська міська рада не надала доказів того, що згідно до пп. 7 п. «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», на конкурсних засадах визначено балансоутримувача зелених насаджень, які розміщені за адресою: м. Полтава, вул. Леваневського, 4 або що за їх утримання відповідає підприємство, з яким укладено договір про утримання та догляд за зеленими насадженнями. Отже, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан відповідних зелених насаджень. Відповідний правовий висновок висловлено Верховним судом у постанові від 17 травня 2022 року по справі № 522/2890/20. Таким чином, суд погоджується з тим, що відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі зелених насаджень, уповноважені органами місцевого самоврядування підприємства, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень. А відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля позивача в наслідок падіння дерева повинно здійснюватися особою у власності або на балансі якої перебуває земельна ділянка, на якій розташоване дерево, що впало та пошкодило автомобіль. Так, у постанові Верховного Суду по справі № 200/22129/16-ц від 04.09.2019 визначено правову позицію, що якщо дерево, яке пошкодило автомобіль, знаходиться на землі комунальної власності, власником якого у свою чергу є територіальна громада та внаслідок відсутності даних про балансовий облік відповідних зелених насаджень, то обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди слід покладати на міську раду до відання виконавчого органу якої згідно з підпунктом 7 пункту «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» належить організація благоустрою населеного пункту, здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, а також організація озеленення, яким належним чином не забезпечено організацію роботи з цього питання та щодо обліку зелених насаджень, проведення їх інвентаризації та періодичних оглядів. Відтак, оскільки гілка дерева, яка впала на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста та відсутні дані про те, що гілка з дерева яка впала на автомобіль відповідно до ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» не перебуває на балансовому обліку інших відповідачів чи будь-якої організації, в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування, тому суд приходить до висновку, що обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди має бути покладений на Полтавську міську раду. Інші ж відповідачі на думку суду є неналежними відповідачами. Єдиною та достатньою обставиною у цій справі, яка б свідчила про відсутність вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу, а як наслідок і відсутність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку її відшкодувати, було б заподіяння такої шкоди у зв`язку із дією об`єктивних обставин, зокрема те, що падіння гілки дерева на автомобіль відбулося внаслідок злив, ураганів, сильних вітрів тощо. Однак, будь-яких відомостей щодо таких обставин відповідачами не надано, а навпаки, відсутність таких обставин підтверджується відповіддю Полтавського обласного центру з гідрометеорології від 16.05.2023 року на адвокатський запит, свої заперечення проти вимог позивача Полтавською міською радою не підтверджує будь-якими належними та допустимими доказами, що є їх процесуальним обов`язком як учасника справи. Виходячи з викладеного саме до відання Полтавської міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень за адресою: [ADDRESS] . Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Суд звертає увагу, що у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Тобто в деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Суд вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами факт завдання шкоди за участю бездіяльності відповідача Полтавської міської ради, розмір завданої шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд вбачає, що дерево, було розташовано вздовж дороги на вулиці за адресою м. Полтава, вулиця Леваневського, 4 не знаходяться на балансі та не утримуються жодним із виконавчих органів місцевої ради, не було передано у відповідності до вимог чинного законодавства на баланс. Тобто, Полтавська міська рада не надала доказів того, що на конкурсних засадах визначено балансоутримувача зелених насаджень, які розміщені вздовж вулиці та дороги за адресою: [ADDRESS] , або що за їх утримання відповідає підприємство, з яким укладено договір про утримання та догляд за зеленими насадженнями. При цьому, багаторічні насадження не можуть розглядатись як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки. У випадку заподіяння майну особи шкоди внаслідок бездіяльності балансоутримувача, яка проявляється у незабезпеченні належного стану та догляду за утриманням об`єктів благоустрою, до яких відносяться зелені насадження, балансоутримувач зобов`язується відшкодувати таку шкоду. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 липня 2019 року у справі № 372/1891/17. Таким чином, аналіз наведених вище норм права та обставини справи надають підстави дійти висновку, що Полтавська міська рада, яка не визначила балансоутримувача зелених насаджень за цією адресою, на яку покладено обов`язок забезпечити їх належне та безпечне функціонування та експлуатацію у спосіб, що унеможливить її негативний вплив на мешканців міста та пошкодження їх майна, має нести обов`язок з відшкодування майнової шкоди внаслідок падіння гілки дерева на автомобіль позивача. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина 2 статті 1192 ЦК України). Суд погоджується з визначеним розміром відшкодування матеріальної шкоди позивачу у розмірі 100 036,64 грн. Висновок експерта № 230426-002 про оцінку транспортного засобу від 10.05.2023 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак « [NUMBER] », наданий позивачем відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України, так як, учасник справи має право подати до суду висновок експерта на його замовлення. При цьому, в даному випадку, проведення експертизи за замовленням особи, а не призначення судом, та експерт попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Розмір заподіяної матеріальної шкоди відповідачем не спростований, а отже наведені сума матеріальної шкоди 100 036, 64 грн. є доведеною. Таким чином на користь позивача підлягає відшкодуванню матеріальна шкода у розмірі 100 036, 64 грн.. Тобто позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині стягнення вказаної суми шкоди з Полтавської міської ради. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. V. З приводу стягнення моральної шкоди. Судом встановлено, що позивач посилається на те, що діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, яка полягла у душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, які позначили негативні зміни і його житті, переживання незручності та психологічного дискомфорту, завдані внаслідок неправомірних рішень та бездіяльності відповідача. Неможливість керування автомобілем внесло у життя позивача й інші складності, а саме так як позивач є мешканцем міста Харкова та у зв`язку з військовою агресією рф та постійними обстрілами міста Харкова та Харківської області був вимушений разом із сім`єю переїхати до міста Полтави, де отримали статус внутрішньо переміщених осіб. У місті Полтаві знімав квартиру, оплачував чималі кошти за проживання і утримання своєї родини (дружини, яка знаходилась у декретній відпустці та двох дітей). Вся родина перебувала в складному психологічному та моральному стані. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Обов`язок доказування наявності моральної шкоди покладається на позивача. Аналізуючи наведені положення законодавства, з урахуванням обставин справи, а також зваживши на згадані вище роз`яснення Пленуму Верховного Суду України щодо відшкодування моральної шкоди, то Суд вважає, що у даному випадку позивач обґрунтував належним чином заподіяння йому такої шкоди, зокрема у зв`язку з значним пошкодженням автомобіля, та послідуючим його коштовним ремонтом, проявилося порушення його нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, користуватись цим майном, залишення сім`ї без транспортного засобу під час повномаштабного вторгнення рф, що саме і спричинило моральні страждання і проявляється їхній взаємозв`язок з протиправними бездіяльністю відповідача. Між тим, ураховуючи вищевказані негативні наслідки і перенесенні моральні страждання та виходячи з принципів справедливості, розумності та достатності, характеру та обсягу заподіяних потерпілому фізичних та душевних страждань, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд вважає, що достатньою компенсацією моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. Також згідно\~ст.88 ЦПК України\~з Полтавської міської ради на користь позивача слід стягнути судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial