Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

АТ "ПУМБ" 27.08.2024 року за допомогою системи "Електронний суд" звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2001321535301 від 30.05.2019 року у розмірі 70945,82 грн., та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001321535301 від 30.05.2019 року, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 35900 грн у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 47400 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом, що передбачені кредитним договором. У порушення умов кредитного договору № 2001321535301 від 30.05.2019 року, [PERSON] зобов`язання за кредитними договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 01.07.2024 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 2001321535301 від 30.05.2019 року в розмірі 70945,82 грн., а саме: 44398,74 грн. заборгованість за кредитом; 26547,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. 16.09.2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень вказує на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки позивач про порушення його майнових прав мав відомості вже 10.10.2020 року, та починаючи з 11.10.2020 року міг здійснювати дії по припиненню порушення та відновлення своїх майнових прав у вигляді повернення кредиту. Проте позивач не здійснив жодних дій по поверненню суми заборгованості по кредитному договору, та звернувся до суду вже після спливу трирічного строку позовної давності. Згідно розрахунку заборгованості станом на 10.09.2020 року заборгованість складала 293783,12 грн. Частину із сплачених відповідачем коштів позивачем безпідставно було спрямовано на погашення відсотків, проте анкета-заява від 30.05.2019 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, а тому вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та зарахування цих коштів на погашення тіла кредиту, а тому вважає, що стягненню підлягає тільки різниця між фактично витраченими коштами та внесеними коштами в межах кредитного ліміту. 25.09.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує на те, що між банком і відповідачем було укладено у письмовій формі договір, згідно якого відповідач отримав кредит. Кредит наданий, а договір укладений шляхом підписання заяви, яка містить усі суттєві умови, притаманні кредитному договору, згідно ЦК України. Крім того, відповідач, поряд із заявою, підписав паспорт споживчого кредиту. Мета підписання паспорту - ознайомлення відповідача з детальними умовами кредитування. Щодо строку позовної давності, то зобов`язання з оплати кредитної заборгованості здійснюється періодичними платежами (щомісяця), відповідно, позовна давність обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу. Оскільки повернення кредиту обумовлено щомісячними платежами, кожний з яких є самостійним зобов`язанням, тому строк позовної давності обчислюється окремо за кожним таким платежем. Банк має право на стягнення заборгованості і Банк повністю дотримався строку позовної давності та заявив до стягнення суми, які не сплачені Відповідачем і строк позовної давності за якими не сплив. 11.03.2020р. постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 впроваджено дію карантину на території України. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину(п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). 24.02.2022р. Законом України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.08.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник відповідача Карпухін Д.Ю. в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі та просить відмовити в їх задоволенні. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 30.05.2019 року [PERSON] підписав заяву № 2001321535301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У тексті наведеної заяви зазначено, що її підписанням [PERSON] беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, яка розмішена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладання Договору страхування на зазначених умовах. Того ж дня [PERSON] підписав паспорт споживного кредиту, у якому відображено інформацію, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит У відповідності до умов кредитного договору № 2001321535301 від 30.05.2019 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 35900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з річною процентною ставкою 47,88% та зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за кредитом, процентами за його користування. З довідки АТ «ПУМБ» вбачається, що 30.05.2019 року по договору № 2001321535301 від 30.05.2019 року встановлено кредитний ліміт у сумі 35900 грн, 24.09.2019 збільшено ліміт до 40300 грн., 29.01.2020 збільшено ліміт до 45300 грн., 15.10.2020 збільшено ліміт до 47400 грн. Випискою за рахунком [NUMBER] за період з 30.05.2019 року по 01.07.2024 року підтверджується факт користування [PERSON] кредитними коштами та часткового погашення кредитної заборгованості. З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлено письмову вимогу (повідомлення) від 02.07.2024 року з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором № 2001321535301 в сумі 70945,82 грн протягом 30 днів з моменту отримання цього листа. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 01.07.2024 року за кредитним договором № 2001321535301 від 30.05.2019 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 70945,82 грн., а саме: 44398,74 грн. заборгованість за кредитом; 26547,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до суду за захистом своїх прав. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001321535301 від 30.05.2019 року, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі 35900 грн., який в подальшому було збільшено до 47400 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою процентної ставки в розмірі 47,88% річних. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитними договорами не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 01.07.2024 року склалась заборгованість за кредитним договором № 2001321535301 від 30.05.2019 року в розмірі 70945,82 грн., а саме: 44398,74 грн. заборгованість за кредитом; 26547,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Заперечення відповідача щодо безпідставного списання банком внесених [PERSON] коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, оскільки анкета-заява від 30.05.2019 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, суд вважає помилковими, з огляду на те, що заява № 2001321535301 від 30.05.2019 року, підписана [PERSON] , містить дані щодо погодженої реальної річної процентної ставки 47,88%. З виписки по рахунку № [NUMBER] за період з 30.05.2019 року по 01.07.2024 року вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами, розраховувався кредитною карткою за послуги, знімав готівку в банкоматах, а також частково погашав кредит. Згідно з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління НБУ № 75 від 04 липня 2018 року, виписка по рахунку є первинним документом, яка фіксує здійснення банківських операцій, що достеменно свідчить про підтвердження факту отримання позичальником кредитних коштів та користування ними. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, що в належний спосіб [PERSON] не спростований, вбачається, що відповідач повністю зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконував, у зв`язку з чим утворилась кредитна заборгованість. Відносно доводів відповідача про пропуск банком строку звернення до суду з цим позовом суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Суд враховує, що пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, який набрав чинності з 02 квітня 2020 року, визначено, що під час дії карантину, встановленого КМУ, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, який скасовано на всій території України з 01 липня 2023 року. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який триває і на час вирішення цього спору. Законом України № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 17 березня 2022 року, розділ ЦК України «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п. 19, відповідно до якого у період дії воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу продовжуються на строк його дії. Матеріалами справи підтверджено, що кредитний договір укладено 30.05.2019 року, останній платіж відповідачем здійснено 30.09.2020 року. Позивач звернувся з цим позовом 27.08.2024 року, отже строк позовної давності не пропустив, оскільки у період з 02 квітня 2020 року по 30 червня 2023 року строк позовної давності законодавцем продовжено на час дії карантину, а з 17 березня 2022 року цей строк продовжено на строк дії воєнного стану, який наразі триває. З огляду на викладене, доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом є необґрунтованими. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 70945,82 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved