Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

09 жовтня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відповідно до ч.1\~ст.274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 21 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] копію ухвали отримала 22.10.2024 року. Відповідач [PERSON] ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками отримав 23.10.2024 року. Третя особа [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження отримала 22.10.2024 року. 18 листопада 2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. 2 грудня 2024 року [PERSON] подала до суду позовну заяву в новій редакції та з відповідними доказами. 4 грудня 2024 року відповідач [PERSON] отримав позовну заяву з додатками у новій редакції. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. \~Згідно з ч.1\~:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_8658/ed_2020_02_13/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#8658" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, свій обов`язок сплачувати аліменти усвідомлює, наміру ухилятися немає. Зважаючи на наявність на його утриманні неповнолітнього сина, просить суд призначити аліменти в розмірі 1/6 частки, оскільки заявлена позивачем сплата в розмірі частки є для нього непосильною. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ч.2 ст. 191 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими розірвано 27 серпня 2010 року. З довідки Київського національного університету будівництва і архітектури від 19.09.2024 року вбачається, що [PERSON] є студенткою першого курсу даного закладу, закінчує навчання у червні 2028 року. 30 січня 2015 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . З наданих стронами відомостей про доходи вбачається, що обоє з батьків мають фактично однаковий сукупний дохід. Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За приписами\~ст. м 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Виходячи з цього, суд вважає необхідним акцентувати на тому, що обов`язок утримувати свою неповнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання покладається на обох батьків. В разі ухилення батьком від сплати аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати дитину, яка навчається, фактично буде перекладено винятково на матір, що є порушенням норм закону. Дана правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №\~208/3075/16. Пунктом 20, 23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №3\~від 15.05.2006\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено той факт, що у зв`язку з навчанням, [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як позивач, так і відповідач, оскільки дочка сторін не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання. Відповідач є працездатною особою, має можливість та не заперечує надавати дочці таку допомогу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів. При цьому суд враховує, пояснення відповідача, де він зазначає, що має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] від іншого шлюбу, при цьому сам документ свідоцтва про народження дитини не свідчить про його утримання, доказів на доведення факту погіршення матеріального становища, відповідачем суду не надано. Сукупність усіх цих факторів утворюють предмет даного позову, який підлягає задоволенню у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У відповідності до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аналізуючи надані сторонами докази, враховуючи потреби повнолітньої дочки, що навчається, суд вважає, що з відповідача слід стягти аліменти в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення дочкою - 23 років, яке настане 30 вересня 2029 року, але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 09 жовтня 2024 року. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1\~211,\~20 грн. від сплати якого позивач була звільнена відповідно до положень п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved