Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Директор Департаменту Круподера Тетяна, звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачену державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю за період з 08.06.2020 року по 28.02.2021 рік у розмірі 14359,80 грн. та судові витрати у розмірі 3028 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району перебувала особова справа [PERSON] , отримувача державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно абзацу 1 Статті 2 Закону України від 18.05.2004 № 1727-ІУ «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» право на державну соціальну допомогу мають громадяни України, які є дітьми померлого годувальника та постійно проживають на території України. Умови призначення, надання і виплати вказаної соціальної допомоги визначені Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 № 261. 19.12.2017 [PERSON] звернулася до Управління із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг для призначення допомоги дітям померлих, які не мають права на пенсію та інвалідам. Разом із заявою подано серед іншого надано копію свідоцтва про смерть чоловіка, та копію свідоцтва про народження на сина [PERSON] [INFO] та довідку про навчання у Державному навчальному закладі «Запорізький професійний ліцей сервісу». Ставивши підписи у заяві, Відповідач була повідомлена під розпис, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсацій та пільг, вона зобов`язана повідомити про це органи соціального захисту населення Відповідно до абзацу 4 пункту 12 Порядку №261 соціальна допомога призначається дитині померлого годувальника - до досягнення 18-річного віку. Згідно статті 5 Закону №1727 та пункту 12 Порядку №261 соціальна допомога призначається дітям померлого годувальника, які навчаються за денною формою навчання в загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти,професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів і вступом до іншого або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), державна соціальна допомога призначається до закінчення ними навчальних закладів, але не більш як до досягнення 23 років. Згідно з абзацом 2 пункту 11 Порядку №261 соціальна допомога дитині померлого годувальника призначається з дати, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення за соціальною допомогою надійшло не пізніше ніж через 12 місяців з дня смерті годувальника. 17.01.2018 на підставі поданих документів Управлінням прийнято рішення про призначення Відповідачу соціальної допомоги дітям померлого годувальника з13.09.2017 по 06.06.2020 в розмірі 1452,00 грн. на місяць. Розпорядженням на перерахунок в межах строку призначення, у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму, розмір допомоги з 01.12.2019 збільшено до 1638,00 грн. на місяць. У подальшому відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid -19, спричиненої коронавірусом Sars-Cov-2 строк виплати державної соціальної тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме яку було призначено раніше, було продовжено на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачувалася за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. Розпорядженнями на продовження строку виплати [PERSON] було продовжено строк виплати соціальної допомоги дитині померлого годувальника з 07.06.2020 по 28.02.2021 на період карантину в сумі 1638,00 грн. на місяць. 23.11.2021 Управлінням проведено вибіркову перевірку особової справи Відповідача та встановлено факт закінчення ним навчального закладу, та не продовження навчання за іншим рівнем до досягнення 23 років. Для запобігання виникненню переплати у зв`язку з відсутністю права на отримання допомоги за наявними документами, виплати Відповідачу зупинено. Hішенням Управління від 23.11.2021, підтверджено право на отримання Відповідачем допомоги в період з 19.12.2017 по 07.06.2020. Право на отримання допомоги з 08.06.2020 за наявними документами Відповідачу не підтверджено. Згідно з розрахунком від 27.01.2024 обсяг коштів, які підлягають поверненню Відповідачем, за період з 08.06.2020 по 28.02.2021 склав 14359,80 грн. (8 міс. * 1638,00 грн. + 1255,80 грн. за не повний червень 2020 року). 06.12.2021 за вих.№04-3748, 17.05.2024 за вих.№04.01-06/3714, 08.08.2024 за вих.№04.01-06/5286 Відповідачу було скеровано повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти. Однак станом на момент подання позовної заяви належна до повернення сума заборгованості, яка становить 14359,80 грн. повернута не була. 23/10/2024 року провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] повідомлена судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилась та не повідомила суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Позивач згоди на заочний розгляд справи не надав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.12.2017 до Управління соціального захисту населення по Комунарському району звернулась [PERSON] із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг для призначення допомоги дітям померлих, які не мають права на пенсію та інвалідам. Статтею 2 ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають право на пенсію, та особам з інвалідністю» визначено, що право на державну соціальну допомогу мають громадяни України, які є дітьми померлого годувальника або досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, і не мають права на пенсію, або є особами з інвалідністю і не мають права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживають на території України, мають право на державну соціальну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Пунктом 1частини 1 ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам,які немають право на пенсію, та особам з інвалідністю» встановлено, що державна соціальна допомога згідно із цим Законом призначається особі, яка є дитиною померлого годувальника або досягла віку, встановленого статтею 1 цього Закону, та не мають права отримувати у зв`язку з цим пенсію відповідно до закону, або визнана особою з інвалідністю у встановленому порядку. Відповідно до абз. 2 п.п. 3 п. 5 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою КМУ № 261 від 02 квітня 2005 року, право на державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю мають діти померлого годувальника (у тому числі ті, що народжені до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника), який на день смерті не мав страхового стажу, необхідного для призначення пенсії для особи з інвалідністю III групи. Абзацом 2 п. 11 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою КМУ № 261 від 02 квітня 2005 року, визначено, що соціальна допомога дитині померлого годувальника призначається з дати, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення за соціальною допомогою надійшло не пізніше ніж через 12 місяців з дня смерті годувальника. Згідно з положеннями статті 5 зазначеного вище Закону а також пункту 12 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд» дітям померлого годувальника, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої чи вищої освіти (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти та вступом до іншого закладу освіти або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), державна соціальна допомога призначається до закінчення ними закладів освіти, але не довше ніж до досягнення 23 років, а дітям-сиротам - до досягнення 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Положеннями пункту 10 Порядку «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд» визначено перелік документів , що подаються для призначення соціальної допомоги, а саме: заява за формою, встановленою Мінсоцполітики; під час подання заяви пред`являється паспорт громадянина України, трудова книжка та документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків із зазначеного Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України або свідоцтва про народження (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті). Для призначення соціальної допомоги дітям померлого годувальника додатково подаються: копія свідоцтва про народження або паспорта громадянина України особи, якій призначається соціальна допомога, з пред`явленням оригіналу; копії документів, що засвідчують родинні відносини члена сім`ї з померлим годувальником (у разі потреби); копія свідоцтва про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим з пред`явленням оригіналу; довідка загальноосвітнього навчального закладу системи загальної середньої освіти, професійно-технічного, вищого навчального закладу про те, що дитина навчається за денною формою навчання (у разі потреби). Статтею 14 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» визначено, що одержувачі державної соціальної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають державну соціальну допомогу, про обставини, що можуть вплинути на умови призначення державної соціальної допомоги та її виплату. У разі невиконання цього обов`язку та одержання у зв`язку з цим зайвих сум державної соціальної допомоги одержувачі повинні відшкодувати органам, що призначають державну соціальну допомогу, надміру виплачені суми. Відповідно до статті 15 зазначеного вище Закону суми державної соціальної допомоги, надміру виплачені одержувачу державної соціальної допомоги внаслідок зловживань з його боку (подання документів з неправдивими даними, неподання відомостей про зміну у складі сім`ї, про працевлаштування), стягуються на підставі рішень органів, що призначають державну соціальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, разом із заявою [PERSON] надано копію свідоцтва про смерть [PERSON] , копію свідоцтва про народження на [PERSON] , [INFO] та довідку про навчання [PERSON] у Державному навчальному закладі «Запорізький професійний ліцей сервісу», термін закінчення навчання 26.06.2020 р. 17.01.2018 на підставі поданих документів Управлінням прийнято рішення про призначення Відповідачу соціальної допомоги дітям померлого годувальника з 13.09.2017 по 06.06.2020 в розмірі 1452,00 грн. на місяць. Розпорядженням на перерахунок в межах строку призначення, у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму, розмір допомоги з 01.12.2019 збільшено до 1638,00 грн. на місяць. Розпорядженнями на продовження строку виплати [PERSON] було продовжено строк виплати соціальної допомоги дитині померлого годувальника з 07.06.2020 по 28.02.2021 на період карантину в сумі 1638,00 грн. на місяць. 23.11.2021 Управлінням проведено вибіркову перевірку особової справи Відповідача та встановлено факт закінчення ним навчального закладу, та не продовження навчання за іншим рівнем до досягнення 23 років. Для запобігання виникненню переплати у зв`язку з відсутністю права на отримання допомоги за наявними документами, виплати Відповідачу зупинено. Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент відповідно додатку 1 до вказаного рішення Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району. Позивач зазначає, що Рішенням Управління від 23.11.2021, підтверджено право на отримання Відповідачем допомоги в період з 19.12.2017 по 07.06.2020. Право на отримання допомоги з 08.06.2020 за наявними документами Відповідачу не підтверджено. Згідно з розрахунком від 27.01.2024 обсяг коштів, які підлягають поверненню Відповідачем, за період з 08.06.2020 по 28.02.2021 склав 14359,80 грн. (8 міс. * 1638,00 грн. + 1255,80 грн. за не повний червень 2020 року). Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Таким чином, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Судом встановлено, що [PERSON] не повідомила Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про те, що її син [PERSON] з 27.06.2020 року не навчається, внаслідок чого відповідачка не мала права на державну соціальну допомогу по втраті годувальника. Отже, враховуючи те, що відповідачка отримала соціальну допомогу за період з червня 2020р. по лютий 2021 р., що було наслідком недобросовісної поведінки відповідачки (неповідомлення про закінченням її сином навчання), внаслідок чого завдано шкоди державному бюджету на суму коштів у розмірі 14359,80 грн. 00 коп., то вимоги позивача є цілком правомірними та обґрунтованими. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на підставі положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved