Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 20.09.2023 він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у Павлоградському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №754. Починаючи з часу одруження позивач та відповідач не проживали однією сім`єю. З 22.09.2023 відповідач мешкає в Германії. Від цього шлюбу подружжя дітей не має. Оскільки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують, позивач вважає , шо подальше збереження родини неможливе, заперечує проти надання строку для примирення. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2024 справу передано за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова. Підставою для передання справи до іншого суду визначено, що місцем реєстрації відповідача є [ADDRESS] (що підтверджується відповіддю №945552 від 05.12.2024 з Єдиного демографічного реєстру), а також відсутність підстав для альтернативної підсудності, а саме за місцем реєстрації позивача. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2024 справа була передана на розгляд судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Василенко О.Я. Ухвалою судді від 20.12.2024 позовна заява була залишена без руху та позивачу був наданий термін для усунення недоліків. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено термін для подачі сторонами заяв по суті до 15.01.2025. Копія ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2024 направлена на адресу позивача, яка зазначена у позовній заяві засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта» та на електронну пошту. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлена ухвала суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками на адресу її реєстрації. Поштове повідомлення повернулося з відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачка відзив на позов не подала. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що з 20.09.2023 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №754, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 20.09.2023 року (а.с. 28). Відповідно до ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе, тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved