Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

І. Описова частина Короткий виклад позиції позивача та відповідача. До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі по тексту Позивач) до [PERSON] (далі по тексту Відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 02.11.2021 приблизно о 17:37 у м. Черкаси по вул. Хрещатик 192, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням Відповідача, та автомобіля «Seat», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок цієї ДТП транспортному засобу «Seat», д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Відповідно до постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.11.2021 вказана пригода сталася з вини Відповідача. На дату скоєння ДТП Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілі особи пошкодженого автомобіля «Seat», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Seat», д.н.з. [NUMBER] склала 108 062,05 грн. На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілим в розмірі 92 537,55 грн. та в розмірі 15 524,50 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №664201 від 25.01.2022 та №820074 від 30.05.2022. Окрім того, Позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1 360,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1108612 від 23.12.2021. Загальний розмір понесених витрат позивача становить 109 422,05 грн. Посилаючись на норми цивільного законодавства, позивач просить суд стягнути із відповідача суму завданої майнової шкоди у розмірі 109 422,05 грн. та понесені судові витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не поданий. Відповідач у судовому засіданні пред`явлені до нього МТСБУ позовні вимоги визнав у повному обсязі. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 30.10.2024 Моторне (транспортне) страхове бюро України, в особі свого представника - Попова Вячеслава Євгеновича звернулося до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовна заява скерована до суду в електронній формі, через систему «Електронний Суд». Ухвалою судді Придніпровського районного суду міста Черкаси Казидуб О.Г. від 28.11.2024 матеріали указаної позовної заяви передано до Чорнобаївського районного суду Черкаської області для розгляду за підсудністю. Дана справа надійшла до Чорнобаївського районного суду Черкаської області 05.12.2024. Ухвалою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09.12.2024 указана позовна заява була залишена без руху. 11.12.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник Позивача не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи вказану процесуальну норму, а також наявність заяви представника позивача про розгляд справи без його участі, суд ухвалив проводити розгляд справи. ІІ. Мотивувальна частина рішення. Відповідач у судовому засіданні пред`явлені до нього МТСБУ позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 109 422,05 грн. визнав у повному обсязі. Пояснив, що дійсно з його вини та за його участю сталася ДТП. На момент ДТП він керував автомобілем, не маючи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому шкода потерпілим була відшкодована за рахунок МТСБУ. В порядку регресу відшкодування шкоди позивачу він не здійснював. Вирішуючи питання про прийняття визнання позову відповідачем, суд виходить з наступного. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Проте, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону (наприклад, відповідач визнає безпідставний позов) або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (наприклад, малолітніх або недієздатних), суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом встановлено, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.11.2024 у справі № 712/12127/21 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За змістом постанови [PERSON] 02.11.2021 о 17:37 у м. Черкаси, по вул. Хрещатик, 192, керуючи автомобілем «Рено Дастер», д.н.з. [NUMBER] (власник ПП «ЛСС» м. Черкаси), виїхав на регульоване перехрестя з вул. Дашкевича, а саме: рухаючись по вул. Дашкевича, переїжджав вул. Хрещатик на заборонений червоний сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем «Сеат Леон», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався на зелене світло по вул. Хрещатик, та від зіткнення автомобіль «Рено Дастер» відкинуло в бік автомобіля «Форд Ескап», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , котрий стояв на світлофорі по вул. Дашкевича та також здійснив з ним зіткнення, чим порушив п.8.7.3е, 1.5 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. [PERSON] у судовому засіданні вину визнав. Постанова набрала законної сили 03.12.2021 (а.с. 4). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню. Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 18.12.2019 (справа № 761/29966/16-ц). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована не була, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ (а.с. 35). Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 04.11.2021 [PERSON] повідомив МТСБУ про ДТП, що відбулася 02.11.2021 із участю відповідача (а.с. 11). 28.12.2021 до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди звернувся [PERSON] (а.с.6). Відповідно до звіту про оцінку автомобіля «Seat Leon» від 11.12.2024, складеного ФОП [PERSON] на підставі договору з МТСБУ, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Seat Leon», д.н.з. [NUMBER] , становить 108 062,05 грн. (а.с. 9-22). Згідно з рахунком №-фактурою № 197 від 11.12.2021 вартість експертних послуг ФОП [PERSON] становить 1 360,00 грн (а.с. 32). Платіжною інструкцією № 1108612 від 23.12.2021 підтверджено перерахування МТСБУ на рахунок [PERSON] 1 360,00 грн (а.с. 33). Згідно з розрахунком розміру регламентованої виплати, яка належить власнику колісного транспортного засобу марки «Seat Leon», д.н.з. [NUMBER] , від 26.05.2021 та довідки МТСБУ № 1 від 12.01.2022 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих у справі № 81475 від 25.11.2021, сума до сплати на користь [PERSON] становить 92 537,55 грн. (а.с. 24, 23). Згідно з наказом МТСБУ про відшкодування з фонду захисту потерпілих № 3/474 від 14.01.2022 у справі № 81475 вирішено сплатити [PERSON] 92 537,55 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 8). Згідно з платіжною інструкцією № 664201 від 25.01.2022 МТСБУ перерахувало [PERSON] 92 537,55 грн, як виплата у справі № 81475 згідно наказу № 3/474 від 14.01.2022 (а.с. 23). 28.04.2022 [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про здійснення доплати за страховою справою № 81475, автомобіль «Seat Leon», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 26). Згідно з довідкою МТСБУ № 1 від 26.05.2022 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих у справі № 81475 від 25.11.2021, сума до сплати на користь [PERSON] становить 15 524,50 грн. (а.с. 25). Згідно з наказом МТСБУ про відшкодування з фонду захисту потерпілих № 3/4088 від 27.05.2022 у справі № 81475 вирішено сплатити [PERSON] 15 524,50 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 24). Згідно з платіжною інструкцією № 820074 від 30.05.2022 МТСБУ перерахувало [PERSON] 15 524,50 грн, як виплата у справі № 81475 згідно наказу № 3/4088 від 27.05.2022 (а.с. 25). Згідно з письмовим повідомленням МТСБУ № 3-01б/10567 від 30.05.2022 [PERSON] запропоновано в добровільному порядку компенсувати шкоду у сумі 109 422,05 грн (а.с. 34). Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» (із змінами і доповненнями) передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Суд дійшов висновку, що оскільки відповідач, керуючи транспортним засобом, спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини заподіювача шкоди, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність. Загальна сума понесених витрат МТСБУ складає 109 422,05 грн (92537,55+15524,50+1360,00 грн). Відповідно до ст. 1187,1188, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 38 Закону позивач має право на відшкодування шкоди в порядку регресу, відповідач має обов`язок здійснити таке відшкодування. Оцінюючи в сукупності надані до суду докази, враховуючи, що дії відповідача щодо визнання позову не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтересів інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. Оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідач визнав позов, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, то позивачу необхідно повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 1 514 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору в розмірі 1 514 грн. Покликаючись на положення статей 141, 206, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

Outcome: approved