Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №665059, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 55 000,00 грн. На підставі договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 укладеного між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» до останнього перейшло право грошової вимоги за договором №665059 про надання споживчого кредиту від 23.07.2021. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 147 872,81 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №665059 від 23.07.2021 у розмір 147 872,81 грн., судовий збір - 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 6000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання 07.11.2024, 09.12.2024 та 30.12.2024 , не з`явилася, будучи повідомленою про час та дату судового засідання шляхом надсилання судов повістки на алресу реєстрації, відзив на позов не надала, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом спору у даній справі є повернення позичальником грошових коштів та сплата відсотків. Предметом позову є стягнення заборгованості за основною сумою боргу та відсотками за користування кредитом у розмірі 147 872,81 грн. Встановлено, що 23.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладений договір №665059 про надання споживного кредиту за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 55 000,00 грн на споживчі (особисті) потреби (а.с.27-29). Відповідно до п.1.4 кредитного договору строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 23.07.2024 (включно). Згідно з п.1.5 кредитного договору тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Відповідно до п.1.7 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення кредиту складає 188,68%. Згідно з п.2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання) у розмірі 55 000,00 грн на користь споживача за реквізитами (а.с.27-29). ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 55 000,00 грн, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням №959 від 23.07.2021 (а.с.33). Відповідно до платіжного доручення №959 від 23.07.2021 ТОВ «Слон Кредит» здійснив переказ коштів в сумі 55 000,00 грн згідно кредитного договору №665059 від 23.07.2021, отримувач: [PERSON] (а.с.33). Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Так, відповідно до розрахунку заборгованість за кредитним договором №665059 від 23.07.2021 становить 147 872,81 грн, з них:67432,4 грн - за кредитом, 80440,41' - за відсотками (а.с.34). Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» 28.08.2023 укладений договір факторингу №2808-23 у відповідності до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №665059 від 23.07.2021 (а.с. 18-23). Згідно з витягом з додатку до договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 за кредитним договором № 665059 заборгованість становить 147 872,81 грн, з яких: 53 943,98 грн сума заборгованості за тілом; 93 928,83 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.13). У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом встановлено, що 11.12.2023 між ТОВ «Діджи Фінас» та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» укладений договір №42649746 про надання правової допомоги (а.с.15-17). Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» від 27.06.2024 вбачається, що адвокатом надані такі послуги, а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс»; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи; формування додатків до позовної заяви (письмові докази). Загальна вартість становить 6 000,00 грн (а.с.14). Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеної угоди про надання правової допомоги від 27.06.2024, відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога полягала у правовому аналізі обставин спірних правовідносин та наданні правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс», складанні позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, формуванні додатків до позовної заяви (письмові докази). Також, суд враховує малозначність справи, її типовий характер та розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом осіб у судове засідання, які у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі. За таких обставин суд вважає за необхвдне, з огляду на принциа реальності та розумності стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Отже, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved