Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

До суду звернулась позивач з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 червня 2015 року було зареєстровано шлюб із відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач також зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З відповідачем разом не проживають та спільного господарства не ведуть, тому шлюбні стосунки фактично припинені, та подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 15 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. 28 листопада 2024 року відповідачем подано до суду клопотання, в якому він просить надати строк на примирення строком 1 (один) місяць, оскільки вони є батьками малолітньої дитини, яка проживає з кожним із батьків почергово. Сторони мають намір підписати договір щодо порядку участі батьків у вихованні та утриманні дитини. Ухвалою суду від 29 листопада 2024 року сторонам у справі надано строк для примирення 1 (один) місяць, а провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, а саме до 29 грудня 2024 року. Після закінчення строку сторони суду не повідомили про примирення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 19 червня 2015 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 639, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , копія якого міститься в матеріалах справи. Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 25 червня 2021 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Відповідно до\~статті 24 Сімейного кодексу (далі - СК) України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною першою \~статті 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. У відповідності до положень\~статті 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач стверджує, що між спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні стосунки та спільне проживання між сторонами фактично припинені. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних результатів не дали. Майновий спір між сторонами на теперішній час відсутній. За таких обставин суд вважає, що збереження сім`ї неможливе. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до положень \~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у справі, а саме сума судового збору.

Outcome: approved