Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

у жовтні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося у суд з позовом про стягнення безпідставно отриманих коштів. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач перебував на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Управлінням було проаналізовано пенсійну справу відповідача та виявлено. що у [PERSON] існує непогашена переплата пенсії, яка утвориоася у зв"язку з переходом з 30.01.2000 р. з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на пенсію за віком згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" в розмірі 6 986,21 грн. за період з 30.01.2020 року по 31.05.2020 року. На даний час [PERSON] знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення". З метою досудового врегулювання спору Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві двічі було направлено відповідачу листи від 31.05.2022 року №2600-0504-8/58577 та від 10.04.2023 року №2600-0504-8/68500 щодо добровільного повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 6 986,21 грн. Проте, листи були проігноровані, а кошти не повернуті. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 6 986,21 грн. безпідставно отриманих коштів (пенсії) та 3 028,00 грн. судового збору. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідач відзив на позовну заяву не надіслав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебував на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Управлінням було проаналізовано пенсійну справу відповідача та виявлено. що у [PERSON] існує непогашена переплата пенсії, яка утворилася у зв"язку з переходом з 30.01.2000 р. з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на пенсію за віком згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" в розмірі 6 986,21 грн. за період з 30.01.2020 року по 31.05.2020 року. На даний час [PERSON] знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення". З метою досудового врегулювання спору Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві двічі було направлено відповідачу листи від 31.05.2022 року №2600-0504-8/58577 та від 10.04.2023 року №2600-0504-8/68500 щодо добровільного повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 6 986,21 грн. Проте, листи були проігноровані, а кошти не повернуті. Статтею 50 Закону України від 09 липня 2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Оскільки Законом № 1058 регулюються лише питання повернення (відшкодування) коштів у разі встановленого факту зловживання з боку пенсіонера або в разі подання роботодавцем недостовірних відомостей про заробіток, стаж пенсіонера та не врегульовано питання повернення пенсійних виплат, одержаних без достатніх правових підстав, чи на підставах, що подом відпали, а також одержаних у результаті допущеної помилки з боку органу Пенсійного фонду та недобросовісності з боку набувача пенсійних виплат, то підлягає застосуванню закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). У даному випадку підлягають застосуванню правила ст.ст. 1212-1213 ЦК України, які встановлюють порядок повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, та застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до частини 1-3 ст. 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі України. Від імені та в інтересах держави України право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами. Відповідно до частини 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла йогo у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Слід зауважити, що переведення на іншй вид пенсії з 30.01.2020 року, що призвело до меншого розміру пенсії з 3 920,67 грн. на 2 000 грн. і є обставиною, яка є ознакою статті 1212 ЦК України. Так, відповідно до правової позиції щодо права державних органів на зменшення грошових виплат, яке зазначене у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-pп/2011 Конституційний Суд України, який встановив, що передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовленні необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже, зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про те, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved