Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.02.2012 між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Іршавського районного суду від 09.10.2020 розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разм із нею. Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 13.08.2020 з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1500,00 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з 28.07.2020. Відповідач, крім аліментів, жодної допомоги дітям не надає. На момент винесення рішення про стягнення алментів відповідач ніде не працював, а тому аліменти стягувалися у твердій грошовій сумі. На даний час відповідач офіційно працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Українська бронетехніка». На підставі викладеного позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 від усіх видів доходу, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно із їх індексацією відповідно до вимог законодавства, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 04.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 15.11.2024 відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, у якому просив залишити даний позов без розгляду, оскільки на апеляційному розгляді перебуває справа № 301/3383/24 за позовом позивачки до того самого відповідача, з тим самим предметом з тих самих підстав. Також зазначає, що вимога позивачки викладена нечітко, а також позивачка жодним чином не врахувала і необгрунтувала свій позов своїм матеріальним становищем, своїми заробітками, а такі є набагато вищими від його заробітку, який є чітким та зрозумілим. 09.12.2024 від відповідача [PERSON] надійшли доповнення до відзиву, згідно яких він не заперечує проти зміни способу стягнення алментів на дітей, оскільки це є правом позивачки, яким вона користується. Враховуючи всі обставини їх із позивачкою взаємовідносин, зміну способу стягнення аліментів він не вважає піклуванням про інтереси дітей, а черговим намаганням [PERSON] на грунті неприязних відносин до нього, спричинити йому якнайбільше неприємних моментів у житті, спричинити моральний тиск на нього. Сьогодні він має постійне місце роботи, завтра таке може втратити. На сьогоднішній день він регулярно сплачує аліменти на дітей, жодної заборгованості не має. Його заробітна плата не є стабільною і щомісячно коливається в межах 20000 гривень без врахування податків. З моменту попереднього рішення у позивачки жодним чином не змінилася жодна обставина, що впливає на розмір аліментів, а у нього навпаки змінилися обставини, оскільки його батьки досягли пенсійного віку та стали непрацездатними. Просить позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/6-1/7 частину його щомісячної заробітної плати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні просили позов задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/7 частки з доходів відповідача. Заслухавши пояснення відповідача, його представника та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.5,6). Рішенням Іршавського районного суду від 09.10.2024 шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано (а.с.9). Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 13.08.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1500,00 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з 28.07.2020 (а.с.8). Згідно відповіді на адвокатський запит від 18.06.2024 встановлено, що станом на 18.06.2024 [PERSON] є працівником ТОВ «Українська бронетехніка» (а.с.10). Постановою Закарпатського апеляційного суду від 19.11.2024 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Іршавського районного суду Звакарпатської області від 23.07.2024 (якою позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів залишено без розгляду) залишено без змін. Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) задекларовані гарантії щодо права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, згідно з частинами першою та другою статі 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З наведеного випливає, що визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів (частка від доходу або тверда грошова сума) може бути змінений виключно за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов, за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, згідно з яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів. Також, згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру. Як встановлено судом, з часу ухвалення Іршавським районним судом Закарпатської області рішення від 13.08.2020, у позивача змінилися потреби на матеріальне забезпечення дітей, що пов`язано з необхідністю забезпечення їх всім необхідним, матеріальне становище відповідача покращилося, оскільки такий офіційно працевлаштувався, тому є всі підстави для стягнення аліментів у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України, тобто у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення\~найстаршою дитиною повноліття, що забезпечить належний їх фізичний та моральний розвиток, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину відповідного віку, відповідатиме потребам дітей. Доказів того, що позивач має фіксований та систематичних дохід суду не надано, однак у суду відсутні підстави вважати, що така зміна способу стягнення аліментів порушуватиме права відповідача, який є людиною працездатного віку та офіційно працевлаштований, а відтак, має можливість сплачувати аліменти в новому розмірі. Доказів на підтвердження іншого суду не надано. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти обов`язок зі сплати судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved