Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

30 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує тим, що 22.08.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №6988781 про надання споживчого кредиту (далі Кредитний договір). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. За умовами договору відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 20 000 грн. строком на 360 днів, до 16.08.2024 зі сплатою відсотків, передбачених умовами договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит у розмірі 20 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Укладаючи кредитний договір, сторони передбачили нарахування процентів на наступних умовах: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 кредитного договору (п.1.5.1). 21.09.2023 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу. У період з 22.08.2023 по 24.07.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 22500 грн., які спрямовані на у тіла кредиту в розмірі 2500 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 20\~000 грн. Позивачем нараховано проценти за 22 календарних днів (25.07.2024 15.08.2024) в межах строку договору, що складає 7661,50 грн. 25 липня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу №25.07/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги було повідомлено відповідача шляхом відправлення на електронну пошту повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає: 17500 грн. тіло кредиту, 16616 грн. нараховані проценти, 7661,50 грн. нараховані позивачем проценти за 22 календарних дні, а всього 41777,50 грн. На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 41777,50 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000 грн. Ухвалою суду від 06.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, за клопотанням представника позивача витребувано в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» докази. 11.12.2024 представником відповідача, адвокатом Гасановою М.Ю., поданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що розмір заборгованості, вказаний в реєстрі боржників суперечить розміру позовних вимог; відсутні доказів передачі права вимоги за конкретним кредитним договором, укладеним з відповідачем, що ставить під сумнів набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором, а отже, існування заборгованості відповідача перед позивачем. Зазначає, що в ході користування кредитними коштами, між первісним кредитором та відповідачем досягнута домовленість щодо врегулювання заборгованості в досудовому порядку шляхом сплати тіла кредиту в розмірі 20\~000 грн. та частини відсотків у розмірі 2500 грн., після чого відповідачем було здійснено платежі на рахунок ТОВ «Авентус Україна» в розмірі 20\~000 грн. та 2500 грн. Тобто у відповідача було чітке розуміння, що наявність заборгованості врегульовано та погашено. Однак, зазначені платежі у позовній заяві визначаються як 2500 грн. - платіж по тілу кредиту та 20\~000 грн. - платіж в рахунок відсотків, що суперечить домовленостям зі відповідачем та вводить в оману сторони справи та суд. Із чого можна зробити висновок, що розрахунок заборгованості позивача необґрунтований та безпідставний. Також посилається на те, що договір не може бути укладеним, оскільки позичальником було введено електронні дані у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що були направлені позичальнику на вказаний номер телефону. Відтак, з наданих позивачем доказів неможливо встановити особу позичальника, адже ідентифікація особи не проводилася, що ставить під сумнів факт укладання даного договору саме відповідачем. Паспорт споживчого кредиту не може оцінюватися судом як належний доказ укладеного правочину та домовленості сторін щодо саме тих умов кредитного договору, на які посилається позивач при розрахунку заборгованості. \~ \~ \~ \~Вказує на те, що хоча укладений між позивачем та ТОВ «Авентус Україна» договір факторингу і містить інформацію щодо ціни продажу (що є істотною умовою договору факторингу), однак позивачем не надано відповідних доказів виконання договору факторингу, а саме сплати ціни продажу права грошової вимоги, що ставить під сумнів набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором. Крім того, позивачем до договору факторингу додано витяг з реєстру боржників. Однак, відсутні відповідні докази передачі права вимоги за конкретним кредитним договором та в конкретному розмірі, оскільки між позовними вимогами та витягом з реєстру боржників наявні розбіжності. \~ \~ \~ \~Також відповідач вважає розмір витрат на професійну правову допомогу, заявлену позивачем є значно завищеною, такою, що не відповідає реальному об`єму наданих послуг. \~ \~ \~ \~11.12.2024 представник позивача, адвокат Городніщева Є.О., подала до суду відповідь на відзив, в якому просить позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що факт укладення кредитного договору та наявності права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Також представником позивача подана заява, в якій просить заміну найменування позивача у даній справі з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», оскільки рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Реєстраційні дії щодо зміни найменування позивача проведені державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І.В. 10.12.2024 року, що підтверджується відповідною випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 1000681070010062201 від 10.12.2024 року (а.с.168-174). Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не надали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що 22 серпня 2023 року ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту №6988781 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с.30-35). Відповідно до п. 1.3. 1.8.2 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 20 000 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов?язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. У Споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, на підставі звернення до Товариства у паперовій, формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора. Відповідно до п.1.5 кредитного договору, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: - стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору (п.п.1.5.1 п.1.5 договору). - знижена процентна ставка 0,020 % в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо Споживач до 21.09.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв?язку з чи розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п.п.1.5.2. п.1.5 договору). Відповідно до п.п.1.5.3 кредитного договору, протягом строку дії Договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для Споживача у випадку та на умовах визначених в пп. 1.5.2 Договору, зокрема у випадку отримання Споживачем знижки на стандартну процентну ставку. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 7004,32% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 163280,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 151459,40 грн. Відповідач підписав договір електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно з паспортом споживчого кредиту, тип кредиту кредит; мета отримання кредиту споживчі цілі; сума/ліміт кредиту 20000 грн; строк кредитування 360 днів; стандартна процентна ставка 726,35 % річних (1,99 % в день); знижена процентна ставка 7,26 % (0,020% в день); тип процентної ставки фіксована (а.с. 37-38). Через Товариство з обмеженою відповідальністю «Пейтек Україна» кредитодавець ТОВ «Авентус Україна» 22 серпня 2023 року здійснив переказ грошових коштів в сумі 20 000 грн. на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , яка зазначена у кредитному договорі, що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна» від 09.08.2024 вих №20240809-2.3 та листом листом АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» від 29.11.2024 про зарахування на банківську картку відповідача 22.08.2023 через інтернет ресурс «Money Send» грошового переказу на суму 20 000 грн (а.с.166). Таким чином, факт отримання відповідачем кредитних коштів від ТОВ «Авентус Україна» у розмірі 20 000 грн. знайшов своє підтвердження. Позичальник умови договору не виконав, своєчасно та у повному обсязі не погашав кредит та відсотки, у зв`язку з чим у позичальника перед кредитодавцем за вищевказаним кредитним договором утворилась заборгованість, розмір якої станом на 24.07.2024 становив 34116, 00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 17500 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 16616 грн., що підтверджуються копією картки обліку договору (а.с.11-19). 25 липня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу №25.07/24-Ф, за умовами якого, з урахуванням витягу з реєстру боржників, позивач набув належних ТОВ «Авентус Україна» прав вимоги за договором №6988781 про надання споживчого кредиту від 22.08.2023 в розмірі 34116 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 17500 грн.; заборгованості про процентам за користування кредитом 16616 грн. (а.с.25, 66-74, 91-92). Про відступлення прав вимоги відповідач повідомлений шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну адресу відповідача, вказану при укладенні кредитного договору (а.с.39). Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» за договором №6988781 по надання споживчого кредиту від 19.06.2023 року, за 22 календарних дні (25.07.2024-15.08.2024) відповідачу нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 7661,50 грн. (а.с. 20). Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.171-172). Надаючи оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України Про електронну комерцію електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України Про електронну комерцію). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України Про електронну комерцію). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України Про електронну комерцію відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України Про електронну комерцію у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України Про електронну комерцію визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України Про електронну комерцію передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України Про електронний цифровий підпис. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України Про електронну комерцію). Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] 22 серпня 2023 року було укладено договір про споживчий кредит №6988781, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000 грн. на строк 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Для підписання кредитного договору\~ [PERSON] \~було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. TOB «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 20 000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Доводи представника відповідача щодо неможливості ідентифікувати особу позичальника та відсутності доказів укладення даного кредитного договору суд вважає неспроможними, оскільки кредитний договір був підписаний [PERSON] \~за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора С9314, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами\~22 серпня 2023 року правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. За умовами кредитного договору відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Судом встановлено, що в порушення умов укладеного кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №6988781 відповідно до договору факторингу №25.07/24-Ф від 25.07.2024, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», а тому з дати відступлення прав вимоги, а саме з 25.07.2024 ТОВ "Фінтраст Капітал" (попередня назва ТОВ "Фінтраст Україна") стало кредитором за вказаним кредитним договором. З розрахунків заборгованості за кредитним договором, наданих позивачем вбачається, що [PERSON] має заборгованість у розмірі 41777,50 грн., з яких: заборгованість за кредитом 17500 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 16616 грн, а також нараховані позивачем проценти за 22 календарних дні (25.07.2024-15.08.2024) 7661,50 грн. При перевірці розрахунку заборгованості судом встановлено, що відсотки нараховані відповідно до умов кредитного договору, та у межах строку його дії. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за кредитним договором, не довів відсутність заборгованості. Доказів того, що відповідач виконав свій обов`язок позичальника первісному кредитору, відповідачем суду також не надано. Доводи представника відповідача про те, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем питання заборгованості було врегульовано в досудовому порядку шляхом сплати тіла кредиту у розмірі 20\~000 грн. та частини відсотків у розмірі 2500 грн. суд вважає неспроможними, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем суду не надано. Отже, відповідачем було порушено умови кредитного договору, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов`язків позичальника, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати стягнення наданого відповідачу кредиту та відсотків. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №6988781 від 22.08.2023 у розмірі 41\~777,50 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Судовий збір, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги представником позивача надано суду: договір № 26/08-2024 про надання правової допомоги від 26.08.2024, укладений між ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" та адвокатом Городніщевою Є.О. (а.с. 88-89); акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №235 від 21.10.2024, з якого вбачається, який вид послуг був наданий адвокатом та вказана вартість за кожну послугу, загальна вартість послуг становить 10 000 грн. (а.с.21); рахунок на оплату №5248-21/10-2024 від 21.10.2024 року за договором №26/05-2024 від 26.08.2024 на суму 10\~000 грн. (а.с.27). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved