Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та виключення запису про батька із актового запису про народження дитини. Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду від 11 жовтня 2024 року позов було залишено без руху, а позивачу - надано строк для усунення недоліків позовної заяви. На виконання вимог ухвали позивач надав суду уточнений позов до [PERSON] , [PERSON] (згідно уточнених даних - [PERSON] ) про визнання батьківства та виключення запису про батька із актового запису про народження дитини, в якому вказував, що з 2019 року він почав проживати з [PERSON] (на той час - [PERSON] ) однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання від вказаних стосунків, а саме [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Проте, оскільки на момент народження [PERSON] відповідачі перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, а тому на піставі ч. 1 ст. 122 СК України батьком дитини було записано [PERSON] . Посилаючись на викладене, [PERSON] просив про визнання його батьківства щодо [PERSON] , [INFO] , а також про внесення змін до актового запису про народження дитини шляхом виключення відомостей про [PERSON] , як батька [PERSON] , та зазначення його батьком малолітньої. В підготовче засідання позивач [PERSON] та його представниця [PERSON] не з`явилися, проте остання надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі матеріалів. Також просила про вирішення спору у підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачами позову. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. У заяві також визнав той факт, що [PERSON] , [INFO] , не є його донькою. Відповідачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи без самостійних вимог - Вознесенського відділу ДРАЦС в підготовче засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, представників позивача та третьої особи, оскільки матеріали справи містять усі необхідні для вирішення спору інформацію та докази. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачами позову в підготовчому засіданні, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому, судом з письмових матеріалів справи, а саме письмових заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7, 8, 9, 10, 11, 12) встановлено, що з 2019 по 2024 роки позивач проживав з [PERSON] (на той час - [PERSON] ) однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання від вказаних стосунків, а саме у 2020 році у них народилася донька [PERSON] , яку позивач та відповідачка спільно виховували та матеріально утримували протягом трьох з половиною років. Проте, оскільки на момент народження [PERSON] відповідачі перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, а тому на піставі ч. 1 ст. 122 СК України батьком дитини було записано [PERSON] . У зв`язку з цим [PERSON] оспорює батьківство [PERSON] щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зроблено висновок, «щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved