Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

18.09.2024 позивач АТ «ТАСКОМБАНК» в особі представника звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 105992,25 грн за кредитним договором та витрат понесених на сплату судового збору в сумі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 17.02.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3135409097, а також паспорт кредиту №5409097, відповідно до умов яких останній було надано кредит в сумі 73727,47 грн. на 36 місяців, зі сплатою річних процентів в розмірі 11,99% від суми боргу за договором та щомісячний процентів в розмірі 2,99% від суми кредиту. 20.09.2021 право вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу №200921. Відповідно до умов цього договору та витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №200921 від 20.09.2021, позивач є новим кредитором відповідача за кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами. Зазначене підтверджується меморіальним ордером №768960451 від 20.09.2021, щодо сплати фінансування за договором факторингу. Посилаючись на вказані обставини, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 29.07.2024 року утворилась заборгованість в сумі 105992,25 грн, з яких: 59709,41 грн - заборгованість за тілом кредиту, 539,00 грн - заборгованість за річними процентами, 45743,84 грн - заборгованість за щомісячними процентами, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені по справі судові витрати. Ухвалою суду від 05.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 08.11.2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Сікорської І.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що позивачем не надано доказів видачі кредитних коштів, в зв`язку з чим встановити дійсну суму заборгованості не можливо. На підтвердження наявності у відповідача заборгованості до позовної заяви було надано розрахунок заборгованості, який містить лише загальну вартість несплаченого щомісячного платежу, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків. З наданих позивачем додатків до позовної заяви, неможливо встановити отримання відповідачем від кредитодавця коштів, дійсний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, періоди за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачем платежів тощо. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджували б наявність у АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до [PERSON] , відповідно право на позов взагалі відсутнє. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог є безпідставними, зазначив, що 17.05.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3135409097. Відповідно до умов паспорту кредиту та кредитного договору позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 73727,47 грн; строк користування 36 місяців; річні проценти 11,99% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,99% від суми кредиту. 20.09.2021 право вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу №200921. Відтак момент переходу права вимоги за кредитними договорами позичальників, що визначені в реєстрі до цього договору пов`язаний з підписанням сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог та сплати суми фінансування визначеної в п. 3.1 договору. Таким чином, позивачем надано достатньо доказів для підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем від первісного кредитора до позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.12 ЦК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ЦК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 17.05.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, укладено Кредитний договір № 3135409097 (а.с.4). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.2. Кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту - кредит; сума кредиту 73727,47 грн; строк, на який надається кредит - 36. Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №5409097, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно з п. 2.1. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04.01.2021, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими позичальник ознайомився до укладання цього договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей Договір. Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору цей Договір, паспорт кредиту №5409097 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04.01.2021, складають єдиний кредитний договір. Відповідно до основних умов кредитування з урахуванням побажань позичальника, які містять положення Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5409097, які особисто підписала відповідач, сума кредиту 73727,47 грн, строк, на який надається кредит - 36 місяців, спосіб та строки надання кредиту - безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору, річні проценти 11,99 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,99% від суми кредиту (п. 4, 5 Паспорта кредиту) (а.с. 9). Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що ТОВ «ФК ЦФР» на виконання умов договору надано кредитні кошти у розмірі 105885,32 гривень, що також підтверджується платіжними інструкціями, випискою по особовому рахунку та копією довідки від 25.01.2022, виданої ТОВ «ФК «ЦФЗ» (а.с.5-6). 20.09.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ПАТ «ТАСКОМБАНК» було укладено договір факторингу №200921, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ПАТ «Таскомбанк» свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором (а.с.7-11). Відповідно до витягу з реєстру права вимоги до договору факторингу №200921 від 20.09.2021 АТ «ТАСКОМБАНК» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3135409097 від 17.05.2021, укладеним з ТОВ «ФК «ЦФР» щодо заборгованості у розмірі 73727,47 грн, у тому числі: по тілу кредиту 68721,93 грн, за відсотками 584,78 грн, по щомісячним процентам 1976,41 грн (а.с.12). Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №3135409097 від 17.05.2021 за відповідачем рахується заборгованість станом на 29.07.2024 у розмірі 105992,25 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 59709,41 грн, заборгованості по річним процентам (в тому числі простроченим) 539,00 грн, заборгованості по щомісячним процентам (в тому числі простроченим) 45743,84 грн (а.с.14,14 зворот). Відповідач заперечує факт наявності за нею заборгованості за кредитним договором, не погоджуючись із отриманням відповідачем від кредитодавця кредитних коштів. Так, відповідно до п.1 ч.2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.\~628,629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч.1\~ст.638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2\~ст.638 ЦК України). За правилом ч.1\~ст.205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч.3). Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 612\~ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Проте, всупереч вимог\~статті 1050 ЦК України\~боржник односторонньо порушив свої зобов`язання за кредитним договором, то, за цієї обставини, позивач вправі вимагати повернення кредитної заборгованості та здійснення належних виплат, передбачених кредитним договором. Верховний Суд у своїй постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 (провадження № 61-11750св22) наголосив на тому, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). До подібних висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 22 червня 2022 року у справі № 296/7213/15, провадження № 61-10125св21. З матеріалів справи вбачається, що 17.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3135409097 та останньою підписано паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5409097, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувало [PERSON] кредитні кошти у загальному розмірі 73727,47 грн. Відповідно до умов Паспорту кредиту №5409097 та Кредитного договору № 3135409097 від 17.05.2021 позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 73727,47 грн; строк користування - 36 місяців; річні проценти 11,99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,99 % від суми кредиту. Отже, [PERSON] була повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови. Через неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 29.07.2024 загальна сума боргу за кредитним договором №3135409097 від 17.05.2021 становить 105992,25 грн, з яких: 59709,41 грн - заборгованість за тілом кредиту, 539,00 грн - заборгованість за річними процентами, 45743,84 грн - заборгованість за щомісячними процентами. На підтвердження заборгованості за кредитним договором, укладеним з [PERSON] позивачем надано виписки по особовому рахунку за період з 17.05.2021 по 29.07.2024 (а.с.15-48). Таким чином суд дійшов висновку про укладення [PERSON] кредитного договору та встановлення факту заборгованості за кредитним договором. Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що відповідач, отримавши кредитні кошти на умовах, визначених Кредитним договором №3135409097 від 17.05.2021, свої договірні зобов`язання у визначених договором строку і обсягу не виконала, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі 59 709,41 грн, а саме заборгованість по тілу кредиту. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по річним процентам у розмірі 539,00 грн, по щомісячним процентам у розмірі 45743,84 грн, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що Кредитний договір №3135409097 від 17.05.2021 між сторонами укладено на строк 36 місяців, та згідно графіку платежів останній платіж відповідач повинна була здійснити 23.04.2024. З долученого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість за тілом кредиту становила\~59709,41 грн, за нарахованими річними процентами\~539,00 грн, які і підлягають стягненню з відповідача, якою порушено умови укладеного кредитного договору №3135409097 від 17.05.2021 на користь позивача, який, має право вимоги до останньої. Щодо стягнення з відповідача за невиконання умов договору №3135409097 від 17.05.2021 щомісячних процентів, то розрахунок, долучений позивачем, містить суму нарахованих щомісячних процентів (в т.ч. прострочених) у розмірі 45743,84 грн, але без детального розрахунку цієї суми помісячно, без даних про те, чи здійснювалась відповідачем часткова оплата даних відсотків, тощо, тому суд позбавлений можливості визначити суму щомісячних процентів. Таким чином позов в частині стягнення щомісячних процентів задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати (судовий збір), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі\~1721,17 грн. (розрахунок: 60248,41х100/105992,25=56,84%, 56,84%х3028/100=1721,17).

Outcome: partial