Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

18 жовтня 2024 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 липня 2021 року між сторонами було укладено угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування С-001-116487-21-980 за умовами якого позичальнику встановлено кредитний ліміт в розмірі 20 000,00 грн. зі строком дії 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації та зі сплатною відсотків за користування коштами у розмірі 48% річних. Позивач вказує, що користувався наданим відповідачем кредитним лімітом у період з 17 липня 2021 року по 24 листопада 2021 року. Вважає, що станом на день звернення до суду позивач повністю погасив кредит. За твердженням позивача, відповідач не визнає повне погашення кредиту і станом на 28 листопада 2023 року обліковує заборгованість у розмірі 2 356,37 грн., з яких: 798,42 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 364,92 грн. - прострочений борг, 62,73 грн. - строкові проценти, 1 130,30 грн. - прострочені проценти. Позивач вважає, що заборгованість за кредитом могла виникнути внаслідок неправомірно зарахування банком 24 листопада 2021 року платежу у розмірі 2 000,00 грн. в рахунок комісії за обслуговування кредиту, яку банк не мав права нараховувати. Позивач вказує, що у лютому та квітні 2024 року звертався до банку із заявами з проханням роз`яснити причину виконання заборгованості та списати її як незаконну, однак відповіді не отримав. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: 1) припинити повністю правовідношення за Угодою про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування С-001-116487-21-980 від 17 липня 2021р., що укладена між [PERSON] та Акціонерним Товариством «Ідея Банк»; 2) визнати незаконними дії Акціонерного Товариства «Ідея Банк» щодо нарахування та списання коштів в якості комісії за Угодою про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування С-001-116487-21-980 від 17 липня 2021р., яка укладена між [PERSON] та Акціонерним Товариством «Ідея Банк»; 3) зобов`язати Акціонерне Товариство «Ідея Банк» закрити рахунки, відкриті у зв`язку з укладенням Угоди про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування С-001-116487-21-980 від 17 липня 2021р., яка укладена між [PERSON] та Акціонерним Товариством «Ідея Банк»; 4) стягнути з Акціонерного Товариства «Ідея Банк» в користь [PERSON] 5000,00 грн. моральної шкоди. Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив. Вказує, що будь-якої комісії за обслуговування кредитного договору в умовах договору не передбачалося, і така комісія відповідачем не нараховувалося. Відповідачем нараховувалися лише комісія за обслуговування кредитної картки, яка передбачена умовами договору. Щодо утвореної заборгованості то відповідач вказує, що станом на 05 листопада 2024 року вона складає 683,40 грн. та після сплати банк добровільно закриє рахунки позивача. Заборгованість утворилася внаслідок того, що 15 листопада 2021 року, за постановою державного виконавця у виконавчому провадженні №66969460, на рахунки позивача, в тому числі відкриті у відповідача, було накладено арешт, у зв`язку з чим платіж на суму 2 000,00 грн. 24 листопада 2021 року не міг бути зарахований на сплату кредиту. Це відбулося лише 30 листопада 2023 року, після зняття арешту. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2021 року між сторонами було укладено угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування С-001-116487-21-980 за умовами якого позичальнику встановлено кредитний ліміт в розмірі 20 000,00 грн. зі строком дії 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації та зі сплатною відсотків за користування коштами у розмірі 48% річних. Згідно наданого відповідачем розрахунку та виписки, станом на 05 листопада 2024 року заборгованість за кредитом становить 683,40 грн., з яких 390,88 грн. - основний борг, 75,19 грн. - прострочений борг, 29,28 грн. - строкові проценти, 188,05 грн. - прострочені проценти. Надаючи свою оцінку обґрунтованості позовних вимог про визнання незаконними дій відповідача щодо нарахування та списання коштів в якості комісії, суд зазначає таке. З наданої відповідачем детальної виписки за рахунком позивача слідує, що будь-якої комісії за обслуговування кредиту йому не нараховувалося. Відсутні відомості про встановлення цієї комісії і в укладеній між сторонами угоді та паспорті споживчого кредиту. У виписці вказано, що позивачу була нарахована комісія за обслуговування карткового рахунка у розмірі 25,00 грн. Ця комісія нараховувалася тричі 31 серпня, 30 вересня та 29 жовтня 2021 року на загальну суму. Позивач будь-яких доводів стосовно того, чому комісія за обслуговування карткового рахунка є незаконною і яким чином вона могла вплинути на утворення заборгованості за кредитним договором 683,40 грн., у своєму позові не наводить. Крім того, встановлення комісії за обслуговування карткового рахунка є звичною практикою у банківській діяльності, яка не суперечить вимогам законодавства. Тому у цій частині позовних вимог слід відмовити. Щодо позовних вимог про припинення правовідношення суд зазначає, що згідно наданого відповідачем розрахунку та виписки, позивачем не була повністю погашена заборгованість за кредитом, а тому відсутні правові підстави припиняти правовідношення між ними, до повного погашення заборгованості. Будь-якого свого контрозрахунку на розрахунок відповідача позивач не надав. Пояснень чому він вважає розрахунок відповідача помилковим також не надав. Тому у цій частині позовних вимог слід відмовити також. Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача закрити рахунки, відкриті позивачу, суд зазначає, що позивач не звертався до банку із заявою про закриття банківського рахунку. Направлені у лютому та квітні 2024 року заяви позивача стосувалися надання детального розрахунку заборгованості та її списання, однак вимог про закриття рахунків позивач не заявляв. Тому будь-які права позивача в цій частині не є порушеними з боку відповідача, що також зумовлює відмови у задоволенні позову. Оскільки суд відмовив у задоволенні всіх основних позовних вимог, похідна позовна вимога про стягнення моральної шкоди також не підлягає задоволенню. У зв`язку з повною відмовою у задоволенні позову всі судові витрати позивача, в тому числі і на професійну правничу допомогу, залишаються за ним.

Outcome: dismissed