Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

В жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 грудня 1999 року у Горохівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні відносини з відповідачкою не підтримують більше 15 років, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги, сім"я має формальні ознаки. На теперішній час він проживає з іншою жінкою, з якою мають чотирьох неповнолітніх дітей. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача, адвокат Козирєва А.В. згідно поданої письмової заяви просила розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, вимоги позову підтримують, заперечень щодо ухвалення заочного рішення не мають. Також просила не стягувати з відповідача понесені судові витрати. Відповідачка [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 10 грудня 1999 року Горохівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис №\~10, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 10 грудня 1999 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 3). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям більш як п"ятнадцять років вже припинені за відсутності\~взаєморозуміння та\~різних поглядів\~ на подружнє\~ життя,\~що призвело\~до втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони припинили\~спільне проживання\~та ведення\~спільного господарства. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Позивач створив нову сім"ю з іншою жінкою, з якою має чотирьох неповнолітніх дітей, на підтвердження чого свідчать свідоцтва про народження дітей, в яких батьком записано позивача та мати [PERSON] (а.с. 4-7) Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка відзив на позов не подала, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На прохання позивача суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved