Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

У листопаді 2024 року адвокат Ніколенко М.Є., що дії в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал (далі ТОВ ФК Кредит-Капітал), у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 115 від 02 січня 2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з позивача на користь ТОВ ФК Кредит-Капітал заборгованості у розмірі 15885 грн., стягнути з ТОВ ФК Кредит-Капітал на користь позивача безпідставно набуті кошти у рамках виконавчого провадження № 65697922 у розмірі 12583,21 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати: на правову допомогу у розмірі 16000 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що у провадження приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. перебуває на виконанні виконавче провадження № 65697922 від 07 червня 2021 року, де позивач є боржником, а відповідач стягував щодо виконавчого напису № 115, вчиненого 02 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршицьким І.В. Про існування виконавчого провадження позивач дізналась у липні 2023 року з додатку Дія та з офіційного веб-сайту автоматизованої системи виконавчого провадження. У оскаржуваному виконавчому написі зазначена необґрунтована та безпідставна сума стягнення у розмірі 15885 грн., яка не підтверджується належними письмовими доказами. Крім того, позивач немає ніяких фінансових зобов`язань перед ТОВ ФК Кредит-Капітал, повідомлення, письмової вимоги від відповідача не отримувала. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, під час вчинення виконавчого напису нотаріус не пересвідчився у безспірності боргу, всупереч ст.ст.87, 88 Закону України Про нотаріат, а також Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Також, оскаржуваний виконавчий напис було вчинено після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року за якою виконавчий напис може бути вчинено за наявності нотаріально посвідченого договору, а кредитний договір № 706248 від 03 вересня 2018 року, що укладений з ТОВ Мілоан по якому стягнуто заборгованість, не був нотаріально посвідчений. Крім того, відсутні докази на підтвердження безспірності заборгованості позивача перед ТОВ Мілоан, правонаступником якого є ТОВ ФК Кредит-Капітал, а також нотаріусом під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису не перевірено факт, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Також, з позивача на користь відповідача було відраховано грошові кошти із заробітної плати у рамках виконавчого провадження № 65697922 з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису у сумі 12583,21 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Ухвалою суду\~від 06 листопада 2024\~року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Барщацького І.В. копії матеріалів вчиненого виконавчого напису № 115 від 02 січня 2021 року про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь ТОВ ФК Кредит-Капітал у розмірі 15885 грн. Також, витребувано у Київському державному нотаріальному архіві копії матеріалів виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барщацьким І.В. та зареєстрованим у реєстрі за № 115 від 02 січня 2020 року, щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь ТОВ ФК Кредит-Капітал грошових коштів у розмірі 15885 грн. Крім того, витребувано у приватного\~виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 65697922 з примусового виконання виконавчого напису № 115 від 02 січня 2020 року. Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року вказану цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Власенко М.Д. Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник надав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, представника до суду повторно не направив, правом надання відзиву не скористався. Треті особи до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, пояснень щодо позову не надали. Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. на виконання ухвали суду направив витребувані судом документи. Суд, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.247 ч.2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03 вересня 2018 року між позивачем та ТОВ Мілоан укладено кредитний договір № 706248 за умовами якого позикодавець зобов?язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором (а.с.41-43). Сума кредиту становить 5000 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 03 вересня 2018 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 03 жовтня 2018 року (п.п.1.2-1.4 кредитного договору). Відповідно до п.1.5 кредитного договору, сукупна вартість кредиту складає 2950 грн. в грошовому виразі та 718 % річних у процентному значенні і включає у себе складові, визначені у п.п.1.5.1-1.5.2 договору. Комісія за надання кредиту 1150 грн., яка нараховується за ставкою 23 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 1800 грн., які нараховуються за ставкою 1,20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.п.1.5.1-1.5.2 договору). Згідно п.1.6 договору, розрахунок сукупної вартості кредиту зазначено у Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Також, згідно Додатку № 1 до кредитного договору № 706248 від 03 вересня 2018 року, позивачем та ТОВ Мілоан погоджено графік розрахунків, згідно якого сума кредиту 5000 грн., комісія за надання кредиту 1150 грн., проценти 1800 грн., а разом 7950 грн. (а.с.43 зворот). 02 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовича було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 115 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 706248 від 03 вересня 2018 року, укладеного з ТОВ Мілоан, правонаступником всіх прав та обов`язків за договором відступлення прав вимоги № 20-МЛ від 28 грудня 2018 року є ТОВ ФК Кредит-Капітал. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28 грудня 2018 року по 28 листопада 2020 року. Сума заборгованості становить 14955 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 5000 грн., простроченої заборгованості за комісією 2500 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6305 грн., строкової заборгованості за штрафами і пенями (нарахованої за період з 04 жовтня 2018 року по 28 грудня 2018 року) 1150 грн.. Плата за вчинення виконавчого напису становить 930 грн. Загальна заборгованість боржника становить 15885 грн. (а.с.25, 44). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктора Анатолійовича від 07 червня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65697922 з примусового виконання виконавчого напису № 115 від 02 січня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. (а.с.19, 46). З метою виконання вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктором Анатолійовичем у виконавчому провадженні № 65697922 винесено постанову: про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08 червня 2021 року, про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 10 серпня 2021 року, про виправлення помилки у процесуальному документі від 10 серпня 2021 року (а.с.21, 48, 50, 52, 57, 59). Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 14 січня 2021 року № 35/6, на підставі поданої приватним нотаріусом Баршацьким І.В. письмової заяви про припинення нотаріальної діяльності від 22 грудня 2020 року, припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича з 01 лютого 2021 року. Наказом Міністерства юстиції також анульовано свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, видане 26 грудня 2011 року за № 8673 на ім`я [PERSON] (а.с.23). Згідно розпоряджень № 65697922, наданих приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктором Анатолійовичем, на виконання ухвали суду, з [PERSON] були знято грошові кошти у загальному розмірі 12365,48 грн. на користь приватного виконавця та ТОВ ФК Кредит-Капітал (а.с.61-65, 68-73). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.50, 87, 88 Закону України Про нотаріат, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст.87, 88 Закону України Про нотаріат суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України Про нотаріат. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України Про нотаріат суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі». Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині а після слів заставлене майно доповнити словами (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку); доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: 11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що\~випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками\~допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом 02 січня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, у зв`язку із чим кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Так, за оскаржуваним виконавчим написом позивач є боржником за договором № 706248 від 03 вересня 2018 року, укладеного з ТОВ Мілоан, правонаступником всіх прав та обов`язків за договором відступлення прав вимоги № 20-МЛ від 28 грудня 2018 року є ТОВ ФК Кредит-Капітал. В той час, ТОВ ФК Кредит-Капітал правом на подання відзиву не скористалися, не надали доказів на підтвердження прав вимоги до позивача, зокрема щодо повідомлення позивача про укладення договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором, не надали документів, що підтверджували безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, що укладений 03 вересня 2018 року з позивачем. Суд також враховує, що згідно виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 28 грудня 2018 року по 28 листопада 2020 року, при цьому зі змісту договору № 706248 від 03 вересня 2018 року вбачається, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 03 жовтня 2018 року, а отже заборгованість, що стягується за оскаржуваним виконавчим написом виходить за межі строку дії договору та у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною і виконавчий напис було вчинено всупереч вимог п.п.3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до\~ст.262 ЦК України\~заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого порушив норми\~Закону України Про нотаріат\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ТОВ ФК Кредит-Капітал безпідставно набутих коштів, суд зазначає наступне. Згідно зі\~статтею 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (стаття 1213 цього Кодексу). Аналіз\~статті 1212 ЦК України\~цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутністю правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Згідно довідки Криворізької гімназії № 126 Криворізької міської ради про утримання із заробітної плати на підставі виконавчого провадження № 65697922, виданого приватним виконавцем Теличко В.А. по працівнику, з [PERSON] за період з січня 2021 року по жовтень 2024 року становить 12583,21 грн. (а.с.22). Отже, оцінюючи зміст спірних відносин судом встановлено, що виконавчий напис, на підставі якого з позивача утримувались суми стягнень у вищевказаному розмірі, під час здійснення виконавчих дій, будучи визнаним таким, що не підлягає виконанню, втратив свою силу, що в свою чергу стало підставою для повернення відповідачем - стягувачем безпідставно набутих коштів. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ТОВ ФК Кредит-Капітал на користь позивача суму безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 12583,21 грн. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137\~ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 1/25/10 від 25 жовтня 2024 року, укладеного з адвокатом Ніколенко М.Є..; акт № 1 від 31 жовтня 2024 року прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 1/25/10 від 25 жовтня 2024 року за яким адвокатом Ніколенко М.Є. були надані позивачу наступні послуги: аналіз наданих документів та визначення правової позиції по справі 2 год. 4000 грн., підготовка та направлення заяви про витребування доказів 1 год. 2000 грн., підготовка та направлення заяви про забезпечення доказів 1 год. 2000 грн., аналіз матеріалів виконавчого провадження № 65697922 1 год. 2000 грн., підготовка та направлення позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання з додатками 3 год. 6000 грн., всього на загальну суму 10 000 грн.; квитанцію № 1 від 31 жовтня 2024 року про сплату позивачем грошових коштів адвокату Ніколенко М.Є. у сумі 10000 грн. (а.с.27-29). Вивчивши вказані докази, враховуючи, що відповідачем до суду не подавалось відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат,\~ суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 10\~000 грн. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи результат вирішення спору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн., а всього судові витрати на суму 12442,40 грн. (10 000 грн. + 2422,40 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved