Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

В жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить (відповідно до уточнень від 17.12.2024) суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/10 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] ,\~ [INFO] , є сином відповідача. [PERSON] є повнолітньою особою та продовжує навчання і є студентом четвертого курсу денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Павлоградський фаховий коледж Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» групи КІ-2-21, спеціальність «Комп`ютерна інженерія», бюджетної форми навчання. Термін закінчення коледжу 30.06.2025. Позивач потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно з якою просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги від 17.12.2024 підтримав повністю. Відповідач, представник відповідача у судове засідання не з`явилися. Представник відповідача надав до суду відзив, відповідно до якого визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів в 1/10 частині доходів щомісячно. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградське міськрайонне управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до довідки виданої Відокремленим структурним підрозділом «Павлоградський фаховий коледж Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 01.10.2024 за № 9962, [PERSON] , є студентом четвертого курсу денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Павлоградський фаховий коледж Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» групи КІ-2-21, спеціальність «Комп`ютерна інженерія», бюджетної форми навчання. Термін закінчення коледжу 30.06.2025 . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, доходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved