Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~позову зазначає,\~що між\~ним (позивачем) та відповідачкою [PERSON] \~08.08.1992р. був\~укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Крім того, вказує, що їх спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Позивач за своїм глибоким переконанням вважає, що подальше сімейне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Тому просить суд шлюб розірвати, не надаючи термін на примирення. Ухвалою суду від 09.12.2024р. відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Разом з тим, в заяві, яка є додатком до позовної заяви позивач просив розглянути справу без його участі та вказував, що позовні вимоги він підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, однак, 24.12.2024р. подала до суду заяву від 14.12.2024р. про розгляд справи без її участі, в якій вона одночасно вказує, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 08.08.1992р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Миколаївською селищною Радою народних депутатів міста Слав`янська Донецької області, актовий запис № 95. Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу визнала та не заперечує проти їх задоволення, про що подала відповідну заяву, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] , оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду в сумі 1 211 грн. 20 коп. (а.с. 1). Натомість, враховуючи що позивачем не заявлялось вимог про відшкодування йому сплаченого ним судового збору, то на підставі ст. 13 ЦПК України суд не розглядає питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved