Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

[PERSON] , в особі представника - адвоката Богачової Н.П. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , просив: визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, після померлої його рідної сестри [PERSON] ( [INFO] , яка померла [INFO] ) у чотири місяці з часу вступу рішення в законну силу. В обґрунтування якої зазначив, що [INFO] померла сстра [PERSON] [PERSON] , [INFO] . На день смерті залищилось спадкове майно, яке складається з: частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 04.12.2000 року №1087 квартири за адресою: [ADDRESS] , нерухоме майно перебувало у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (померла [INFO] ) та [PERSON] . На час смерті Спадкодавиця проживала в КЗ «Верхівцевський психоневрологічний будинок інтернат» ДОР в період з 08.09.2015 року по 19.09.2023 року (день смерті). 02.05.2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини та видачі йому свідоцтва. Проте 02.05.2024 року отримав Постанову приватного нотаріуса Камянського районного нотаріального округу Дніпропетровської області про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , після померлої [PERSON] . [PERSON] пропоновано звернутися до суду для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини чи/або факту прийняття спадщини. Строк прийняття на спадщину пропущено з поважних причин, а саме: введення воєнного стану в Україні, постійними обстрілами, тяжкою хворобою матері позивача [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та необхідності надання постійного догляду своєї матері, суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2024 року дану справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, куди остання надійшла 08 липня 2024 року. Ухвалою Ленінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від 09 липня 2024 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 11 жовтня 2024 року до суду від приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Малашової Г.В., супровідним листом надійшла копія спадкової справи на виконання ухвали Ленінського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від 12 квітня 2024 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2024 року витребувано з КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №6» для огляду судом: медичну карту або іншу інформацію відносно стану здоровя [PERSON] , [INFO] за 2022-2023 р.р. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, раніше подавав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 12 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.09.2023 року. Згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 04.12.2000 року №1087 квартири за адресою: [ADDRESS] , нерухоме майно перебувало у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (померла [INFO] ) та [PERSON] . На час смерті Спадкодавиця проживала в КЗ «Верхівцевський психоневрологічний будинок інтернат» ДОР в період з 08.09.2015 року по 19.09.2023 року (день смерті), що підтверджується довідкою виконуючого обов`язки старостою Верхнньодніпровською міською радою [PERSON] . 02.05.2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті рідної сестри [PERSON] , [INFO] . Постанову приватного нотаріуса Камянського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 02 травня 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , після померлої [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, зазначені батьки [PERSON] , [INFO] : [PERSON] та [PERSON] . Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно медичної картки хворої [PERSON] , [INFO] , судом встановлено, що на протязі 2022-2023 року, останню оглядав сімейний лікар, у листах зафіксовано: ІХС дифузний кардіосклероз, СН ІІ ГХ АГ 2, ризик 4, ГЛШ, астенічний сіндром. Також у рекомендаціях лікаря зазначено крім іншого - обробка пролежнів хлоргексидіном, судокремом. Згідно положень\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому, згідно\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, згідно\~ст. 1220 ЦК України\~є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Отже, станом на момент смерті [PERSON] , право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач офіційно не звертався особисто у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини, а звернулась з відповідною заявою до приватного нотаріуса 02.05.2024 року Відповідно до ч. 3 ст.1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьоїстатті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320 цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398 св 18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Позивач в обґрунтування поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідної сестри [PERSON] посилався на те, що у зв`язку з введенням воєнного стану та постійним обстрілами, тяжкою хворобою матері [PERSON] ( [INFO] , яка померла [INFO] ), суперечливими положеннями закону щодо пербігу строку для прийняття спадщини він не змігзвернутись до нотаріуса вчасно. Враховуючи наведене, оцінюючи невеликий проміжок часу, який пропустив позивач для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що в даному випадку обставини, на які посилається позивач є достатніми для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таке рішення буде відповідати принципу справедливості, та не порушить прав інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, підлягають задоволенню.

Outcome: partial