Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 000210332390 від 24.03.2021 в сумі 16115 грн. 51 коп., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 24.03.2021 між ТОВ «ФК «ФОРЗА» та [PERSON] укладено договір про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, № 000210332390, за умовами якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 4298 грн., відповідачка зобов"язалася повернути такий та сплатити проценти за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення не пізніше 13.04.2021. Кредитодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк, визначених умовами договором позики. Відповідачка не виконала свої зобов`язання, не здійснила жодного платежу, передбаченого умовами договору, у зв`язку з цим у неї утворилася заборгованість. 28.10.2021 ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали договір факторингу № 20211028-Ф, за умовами якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «ФК «ФОРЗА», включно і до [PERSON] . У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором позики станом на 02.09.2024 внаслідок порушення відповідачкою умов закону та договору заборгованість за договором становить 16115 грн 51 коп., а саме: заборгованість за основним зобов"язанням 4298 грн., заборгованість за відсотками 1624 грн. 69 коп., заборгованість за простроченими відсотками за користування кредиту поза межами строку дії договору - 9670 грн. 50 коп. та інфляційне збільшення - 522 грн. 32 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату та час проведення судового засідання, відзиву на позовну заяву не подала, а також від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутності та не повідомлено про причини неявки. Як визначено Верховним Судом у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, наявна в матеріалах справи довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що 24.03.2021 між ТОВ «Фінансова Компанія «ФОРЗА» та [PERSON] укладено договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 000210332390, відповідно до умов якого якого кредитор зобов`язався надати позичальнику в користування грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов"язався повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом відповідно до умов цього договору. Сума кредиту становить 4298 грн., дата погашення кредиту - 13.04.2021. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме перерахував на банківську картку [PERSON] грошові кошти в сумі 4298 грн. Відповідачка не виконала свої зобов`язання, не здійснила жодного платежу в рахунок погашення кредиту чи процентів за користування кредитом, у зв`язку із чим станом на 02.09.2024 утворилася заборгованість в сумі 16115 грн 51 коп. 28.10.2021 ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» уклали договір факторингу № 20211028-Ф, за умовами якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА», включно і до [PERSON] .. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що у встановлені договором строки відповідачка [PERSON] не виконала умови договору від 24.03.2021 щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості станом на 02.09.2024 внаслідок порушення відповідачкою умов закону та договору заборгованість за договором становить 16115 грн 51 коп., а саме: заборгованість за тілом кредиту 4298 грн, заборгованість за відсотками 1624 грн 69 коп., заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом поза межами строку дії договору - 9670 грн. 50 коп., інфляційне збільшення - 522 грн. 32 коп. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, оскільки такий перевірений судом та відповідачкою не спростований. З врахуванням вищенаведеного, оскільки позичальник своїх зобов`язань за договором позики не виконала, у зв`язку з чим в неї утворилася заборгованість, суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, а відтак з відповідачки слід стягнути на користь позивача загальну суму заборгованості за договором про споживчий кредит від 24.03.2021 в розмірі 16115 грн. 51 коп. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги. Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Встановлено, що 29.08.2024 між позивачем та адвокатом Бачинським О.М. укладено договір про надання правової допомоги № 20240829-10К, в якому передбачено фіксований розмір гонорару, що становить 7000 грн. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд враховує обсяг матеріалів справи, складність, обсяг та характер наданої допомоги, та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 7000 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп..

Outcome: approved