Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 червня 2006\~року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 259. Від подружнього життя спільних дітей у подружжя немає. Позивач вказує, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивач стверджує, що фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено у квітні 2022 року. Позивач\~зазначає, що не має наміру продовжувати сімейні відносини з відповідачем. Рішення про розірвання шлюбу з відповідачем усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. Шлюб між сторонами має формальний характер. Примирення з відповідачем вважає неможливим. Спору між сторонами про поділ спільного майна не має. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між [PERSON] і [PERSON] , та який зареєстрований 14 червня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 259. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 01 червня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.15). Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25 вересня 2023 року клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення задоволено. Подружжю [PERSON] надано строк для примирення терміном шість місяців, до 24 березня 2024 року включно. Провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення (а.с.28). Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 25 березня 2024 року поновлено провадження у даній справі, продовжено судове провадження та призначено судове засідання (а.с.31). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином (а.с.23, 33, 37. 41, 47), про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, у пункті третьому прохальної частини позовної заяви позивач зазначив про розгляд справи у його відсутність (а.с.3). Крім того, позивачем було надіслано на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі та наполягає на розірванні шлюбу. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с.20). Відповідач [PERSON] у судове засідання також повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача [PERSON] до зали судових засідань, а також шляхом направлення SMS-повідомлень на мобільний номер відповідача про дату, час і місце судового засідання (а.с.24, 25, 34, 35, 38, 39, 42, 48). Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідач суду не надала, відзиву на позов, заперечень проти заявлених [PERSON] позовних вимог на адресу суду також не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 3 статті 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 14 червня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області було зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 259, виданим повторно Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 23 червня 2023 року. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». Спільних дітей від подружнього життя сторони не мають. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог, врахувавши, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, оскільки факти, які викладені у позовній заяві, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільних дітей від шлюбу не мають, спір між сторонами щодо нажитого в шлюбі майна відсутній, приймаючи також до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. (а.с.4). В той же час, враховуючи, що позивач [PERSON] заявляє вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь судових витрат, понесених при зверненні до суду, суд, згідно статті 141 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved