Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Стороженко Ю.В., через систему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Позов обґрунтовує тим, що в листопаді 2016 року [PERSON] , будучи у скрутному матеріальному становищі, прийняла пропозицію [PERSON] щодо купівлі-продажу її домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] (надалі домоволодіння). Також позивачка повідомила, що на обслуговування домоволодіння та його опалення витрачаються кошти, яких у позивачки систематично не вистачає, крім того позивачка мала гостру потребу у коштах на відновлення власного здоров`я. Сторони обумовили, що загальна вартість домоволодіння разом із земельними ділянками буде складати 61000 доларів США. Погодивши умови купівлі-продажу між собою, відповідачка повідомила, що у неї відсутня визначена сума коштів для розрахунку з позивачкою, однак вона є зацікавленою у придбанні домоволодіння та готова розрахуватись протягом наступних 5 років. Також відповідачка запевнила, що найближчі роки не планує проживати у даному будинку, а тому позивачка може залишитись у ньому до моменту повного розрахунку з нею. Крім того, відповідачка запевнила, що оформлення договорів за суттєво нижчою ціною є вигідним для позивачки, адже вона отримає кошти на перший час, а за решту коштів їй не доведеться одразу сплачувати значну суму податків. 18 листопада сторони уклали договори купівлі-продажу, а саме: договір купівлі-продажу за реєстровим № 844 від 18 листопада 2016 року, що посвідчений приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Кізюн Т.А., відповідно до якого ціна об`єкта нерухомого майна була визначена у розмірі 20\~138,00 грн.; договір купівлі-продажу за реєстровим № 842 від 18 листопада 2016 року, що посвідчений приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Кізюн Т.А., відповідно до якого ціна об`єкта нерухомого майна була визначена у розмірі 59\~043,00 грн.; договір купівлі-продажу за реєстровим № 843 від 18 листопада 2016 року, що посвідчений приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Кізюн Т.А. Після підписання договорів купівлі-продажу, позивачка отримала суму коштів визначену у трьох договорах купівлі-продажу, в загальному розмірі 79\~181 грн., що за комерційним курсом на момент укладення договору становила 2932,00 доларів США, а також за усною домовленістю між сторонами зберегла за собою право користування домоволодінням до моменту повного розрахунку зі сторони відповідачки, а саме сплати їй різниці у вартості, що становить 58\~068 доларів США. Оскільки сторони між собою не погодили графік оплати визначеної суми коштів, за виключенням кінцевого терміну розрахунку протягом 5 років, кінцевий строк розрахунку мав би припасти на 18 листопада 2021 року. Однак в обумовлений строк відповідачка не здійснила повний розрахунок з позивачкою. 20 січня 2021 року позивачкою була направлена претензія на адресу відповідачці з вимогою погасити існуючу заборгованість. Листом від 25 лютого 2021 року відповідачка повідомила про те, що через пандемію СОVID-19 остання не має можливості відвідувати територію України, як було раніше, а також що готова, як тільки це буде можливим, при їхати та завершити всі формальності. 03 січня 2022 року позивачкою повторно була направлена претензія відповідачці, на що вона листом від 21 січня 2022 року повідомила про те, що у зв`язку із загостренням політичної ситуації не має можливості приїхати в Україну, а також, що наміру сплачувати кошти у неї більше немає, натомість вона має намір повернути отримане майно в обмін на частину коштів, які були нею сплачені. 28 лютого 2024 року позивачкою була направлена третя претензія на адресу відповідачки, яка листом від 01 березня 2024 року повідомила, що у зв`язку із загостренням конфлікту між Україною та РФ, вона не бачить можливим завершення угоди на досягнутих умовах. Отже, сторонами договорів купівлі-продажу не було вжито заходів щодо реального виконання умов договору купівлі-продажу майна. Позивачка продовжувала проживати у домоволодінні, а відповідачка там ніколи не з`являлась, однак залишається власником домоволодіння. Позивачка вважає, що скориставшись тяжкими обставинами відповідачка переконала останню здійснити відчуження домоволодіння шляхом відповідних договорів купівлі-продажу на вкрай невигідних для неї умовах, а отже наявні підстави для визнання вказаних договорів недійсними. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник подав письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідачки та відповідачка у судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про слухання справи у його та відповідачки відсутність, про визнання [PERSON] позову у повному обсязі та про роз`яснення останній наслідків визнання позову згідно діючого законодавства. Згідно із ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Так, відповідно до ст. 203 ч. 3 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Як роз`яснив Пленум ВСУ у п.23 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року, правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ст. 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути важка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. У постанові Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 910/5906/18 зазначено, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 Цивільного кодексу, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом зазначених норм матеріального права при укладенні договору купівлі-продажу волевиявлення продавця має бути спрямоване на добровільне, оплатне, без будь-яких примусів (життєвих обставин або впливу сторонніх осіб) відчуження належного йому майна на користь покупця. Разом з тим правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі. Правочин, який оспорюється на підставі статті 233 ЦК України, характеризується тим, що особа вчиняє його добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена вчинити правочин через тяжкі для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі. Такі правочини мають дефекти волі і здійснюються за обставин, коли особа змушена вчинити правочин на вкрай невигідних для себе умовах. Отже, визнання правочину недійсним на підставі статті 233 ЦК України пов`язане із доведеністю наявності чи відсутності власного волевиявлення в особи на його вчинення на тих умовах, за яких був укладений правочин. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка [PERSON] заявляє, що була змушена укласти спірні договори купівлі-продажу домоволодіння під впливом тяжких обставин. Зокрема, [INFO] раптово помер її чоловік, що призвело до значного погіршення її матеріального становища. На утримання домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та його опалення витрачалися значні кошти, яких у Позивачки систематично не вистачало. Крім того, Позивачка мала гостру потребу у коштах на відновлення власного здоров`я. Відповідно на момент укладення договорів (листопад 2016 року), Позивачка перебувала у вкрай невигідному фінансовому становищі, що змусило її погодитися на пропозицію [PERSON] щодо купівлі-продажу домоволодіння на умовах, які не відповідали реальній ринковій вартості майна. Відповідачка скористалася тяжким становищем Позивачки, запропонувавши значно нижчу ціну та вигідні для себе умови розрахунку. Загальна вартість домоволодіння разом із земельними ділянками була встановлена на рівні 61 000,00 доларів США, що за комерційним курсом на момент укладення договору становило еквівалент 1 647 000,00 гривень. Проте, в договорах купівлі-продажу було зазначено лише 79 181 гривня, що значно менше за реальну ринкову вартість майна. Крім того, відповідно до висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельного експертного дослідження № 33/23 від 15 вересня 2023 року ринкова (ретроспективна) вартість житлового будинку загальною площею 159,3 кв. м., господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,0578 га по [ADDRESS] станом на листопад 2016 року становить 761\~063 грн., без ПДВ. Суд враховує, що відповідачка [PERSON] , будучи обізнаною про важкі життєві обставини позивачки [PERSON] , скористалася цим, і придбала у неї домоволодіння та земельні ділянки за значно нижчою ціною. Враховуючи тяжке матеріальне становище, гостру потребу у коштах на лікування та невідповідність умов договору реальній ринковій вартості майна, укладення даних договорів було здійснено під впливом тяжких обставин. Позивачка була вимушена погодитися на невигідні для неї умови, оскільки інший вихід з даної ситуації був відсутній, її волевиявлення не відповідало внутрішній волі й не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором, а тому суд вважає, що ці договори підлягають визнанню недійсним на підставі частини першої статті 233 ЦК України. Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 2422,40 грн. на оплату судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved