Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

ТОВ "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" звернулось в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідача на користь банку суму заборгованості в розмірі 98990,05 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 40988,52 грн.; заборгованості за відсотками - 19444,32 грн.; заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту - 38 557,21 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн., а також судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказано, що 22.10.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування № Р20.27604.005849012. Відповідно до умов Договору кредиту № Р20.27604.005849012 від 22.10.2019 року, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 42000,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.п. 1.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 15% річних від залишкової суми кредиту. Також, відповідно до п.п. 1.5 Договору Кредиту за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 42000,00 грн строком на 22.10.2023 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами, згідно з умовами цього Договору. Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 42000,00 грн. в строки визначені умовами Договору. У зв`язку з не поверненням отриманих коштів за Договором кредиту заборгованість [PERSON] становить 98990,05 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 40988,52 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 19444,32 грн.; заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту - 38557,21 грн. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до за Кредитним договором Z06.21778.005679850 від 09.09.2019 року. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. На виконання вимоги даного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 11776112,00 грн, та відповідно були здійснені передачі реєстру боржників. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за Договором № Р20.27604.005849012 від 22.10.2019 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . У зв`язку із не виконанням [PERSON] зобов`язань за Договором кредиту №Р20.27604.005849012 від 22.10.2019 року, станом на 19.12.2023 року заборгованість складає 98990,05 грн., що складається з: заборгованості за основним боргом - 40988,52 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 19444,32 грн.; заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту - 38557,21 грн. Ухвалою судді від 30.09.2024р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 19.11.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з проханням позовні вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» задовольнити частково. В обгрунтування зазначила, що враховуючи відсутність законних підстав на стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача лише заборгованість за кредитним договором від 22.10.2019 у вигляді заборгованості за тілом кредиту із відрахуванням незаконно сплаченої відповідачем комісії за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 8 838,52 грн (40 988,52 грн - 8 838,52 грн = 32 150, 00 грн) та заборгованості по річним відсоткам у розмірі 19 444,32 грн, а всього разом 51 594,32 грн. Крім того, надіслала клопотання, в якому просила відмовити у стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн або в разі задоволення судом вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, зменшити до 1000,00 грн (а.с.79-90). Ухвалою суду від 27.11.2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач явку представника не забезпечив. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, з підстав викладених у відзиві на позов. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків. Судом встановлено, що 22.10.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Договір кредиту та страхування № Р20.27604.005849012. Відповідно до розділу І п. 1.5 Договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: тип кредиту - зустрічна пропозиція; сума кредиту - 42000,00 грн; процентна ставка та тип, % річних - 15 змінювана; строк кредиту - 48 місяці. Під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «інші послуги Банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку сплачується згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на веб-сайті банку www.ideabank.ua. Дата повернення кредиту - 22.10.2023. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок відкритий у банку відповідно до графіку викладеного в Додатку №1 доданого Договору. (а.с.5). Крім того, стороною позивача як доказ надано "Паспорт споживчого кредиту" (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконало, що підтверджується ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту відкритого на ім`я [PERSON] за кредитним договором № Р20.27604.005849012 від 22.10.2019 на суму 42000,00 грн (а.с.7). Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № Р20.27604.005849012 від 22.10.2019 року станом на 19.12.2023 р., як стверджує позивач, заборгованість [PERSON] становить 98990,05 грн., що складається з: заборгованості за основним боргом - 40988,52 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 19444,32 грн.; заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту - 38557,21 грн. (а.с.11). 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». 22.12.2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» передав, а ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» прийняв права вимоги до за Кредитним договором № Р20.27604.005849012 від 22.10.2019 року. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді. За таких обставин, до ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу № 22/12-2023 перейшло право за Договором № Р20.27604.005849012 від 22.10.2019 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та відповідачем. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність кредитного договору № Р20.27604.005849012 від 22.10.2019 року між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором факторингу. Разом з тим, позовна вимога в частині стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в сумі 38 557,21 грн. за кредитним договором № Р20.27604.005849012 від 22.10.2019 року не підлягає задоволенню. Так, 10.06.2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна плата за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.5 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 , від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 , від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 та постанові Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21. З урахуванням викладеного, та відсутністю заперечень з боку позивача щодо аргументів сторони відповідача, що викладені у відзиві на позов, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в сумі 38 557,21 грн. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути лише заборгованість за кредитним договором № Р20.27604.005849012 від 22.10.2019 року в розмірі 51594 грн 32 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 32150 грн.; заборгованості за відсотками - 19444,32 грн. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн, ціна позову 98990,05 грн, позов задоволено на суму 51594,32грн, тобто на 52,12%, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1578,21 грн судового збору (3028/100х52,12). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 7000 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року, додаткову угоду № 11 до Договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року, акт № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.06.2024 до договору № 28092021-1 про надання правової допомоги від 28 вересня 2021 року та копію платіжної інструкції №760 від 13.06.2024. Отже, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано всі необхідні докази, а тому з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог 3648 грн 45 коп.

Outcome: partial