Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 01 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №76291244. Договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію». 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №20 від 20 березня 2024 року до договору факторингу №14/06/21, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31 950 грн., з яких: 9 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 950 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання. 30 вересня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №4618545. Договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію». 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №19 від 27 лютого 2024 року до договору факторингу №14/06/21, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 50 244 грн., з яких: 11 850 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 38 394 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання. 07 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8858837. Кредитний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 30 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №30072024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 від 30 липня 2024 року до договору факторингу №30072024/2, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14 565 грн., з яких: 3 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 125 грн. сума заборгованості за відсотками; 690 грн. сума заборгованості за комісією; 750 грн. сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання. В зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики №76291244 від 01 жовтня 2023 року в сумі 31 950 грн., заборгованість за договором позики №4618545 від 30 вересня 2023 року в сумі 50 244 грн., заборгованість за кредитним договором №8858837 від 07 березня 2024 року в сумі 14\~656 грн. та понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився. 09\~січня 2025\~року представник\~відповідача [PERSON] \~ адвокат\~Підодвірний Т.І.,\~який діє\~на підставі\~довіреності на\~справу №243/7/25\~від 06\~січня 2025\~року,\~надав відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~зазначив про\~необґрунтованість позовних\~вимог позивача\~з наступних\~підстав. На підтвердження\~позовних вимог\~позивач подав\~до суду\~копію договору\~від 01.10.2023\~року №\~76291244,\~від 30.09.2023\~року №\~4618545,\~від 07.03.2024\~року №8858837.\~При цьому,\~приєднані до\~матеріалів справи\~Договори не\~містять підписів\~сторін договору.\~Згідно позовної\~заяви та\~копії поданого\~позивачем нібито\~укладеного договору\~від 01.10.2023\~року №\~76291244,\~від 30.09.2023\~року №\~4618545,\~від 07.03.2024\~року №8858837,\~такий укладено\~в режимі\~онлайн шляхом\~заповнення Відповідачем\~в електронній\~формі анкети-згоди\~клієнта на\~сайті позивача.\~Електронний документ,\~на підставі\~якого між\~сторонами виникають\~права та\~обов`язки,\~має відповідати\~положенням Закону\~України «Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг».\~Учасники справи\~мають право\~подавати електронні\~докази в\~паперових копіях,\~посвідчених у\~порядку,\~передбаченому законом.\~Паперова копія\~електронного доказу\~не вважається\~письмовим доказом.\~Роздруківка електронного\~листування не\~може вважатись\~електронним документом\~(копією\~електронного документа)\~в розумінні\~положень частини\~першої статті\~5\~Закону України\~"Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг",\~тобто не\~може вважатися\~доказом,\~бо не\~містить електронного\~підпису,\~який є\~обов`язковим\~реквізитом електронного\~документа,\~оскільки у\~такому разі\~неможливо ідентифікувати\~відправника повідомлення\~і зміст\~такого документа\~не захищений\~від внесення\~правок і\~викривлення.\~Доказів укладення\~такого договору,\~який за\~формою відповідає\~вимогам цивільного\~законодавства,\~Позивачем не\~надано. Позивачем не\~надано доказів\~того,\~що наявна\~в матеріалах\~справи копія\~договору створювалася\~у порядку,\~визначеному Законом\~України «Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг» та\~що вона\~підписувалася електронним\~цифровим підписом\~уповноваженою на\~те особою\~(з\~можливістю ідентифікувати\~підписантів договору),\~який є\~обов`язковим\~реквізитом електронного\~документа.\~Наявна у\~матеріалах справи\~копія договору\~не може\~вважатись електронним\~документом (копією\~електронного документу),\~оскільки не\~відповідає вимогам\~статей 5,\~7\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг»,\~та не\~є належним\~доказом укладення\~договору оренди\~майна з\~правом викупу\~між сторонами.\~Позивачем не\~доведено факту\~укладення сторонами\~договору від\~01.10.2023\~року №\~76291244,\~від 30.09.2023\~року №\~4618545,\~від 07.03.2024\~року №\~8858837,\~що в\~свою чергу,\~свідчить про\~те,\~що сторонами\~не було\~погоджено розмір\~та умови\~надання і\~повернення грошових\~коштів,\~а також\~сплати процентів\~та відповідальність\~за несвоєчасне\~виконання зобов`язань,\~а отже\~вимоги Позивача\~є необґрунтованими\~та не\~підлягають задоволенню.\~Належними доказами,\~що підтверджують\~наявність заборгованості\~та її\~розмір є\~первинні документи,\~оформлені відповідно\~до статті\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність». Надані до\~позовної заяви\~розрахунок заборгованості\~за спірним\~кредитним договором\~не містить\~даних про\~суми коштів,\~що сплачені\~відповідачем в\~рахунок погашення\~заборгованості,\~а також\~процентну ставку\~обрахунку заборгованості.\~З урахуванням\~того,\~що розрахунки\~суми боргу,\~які містяться\~у позові\~не є\~зведеними документами,\~які не\~були погоджені\~з відповідачем\~і не\~підтверджені первинними\~обліковими бухгалтерськими\~документами,\~вважає,\~що Позивач\~не довів\~наявність у\~Відповідача заборгованості\~за вказаними\~договорами кредиту\~у розмірі,\~зазначеному у\~розрахунках.\~Подані позивачем\~копії договорів\~факторингу не\~містять будь-якої\~інформації,\~що могла\~б свідчити\~про відступлення\~права вимоги\~саме до\~Відповідача,\~як то\~ПІБ,\~номер кредитного\~договору та\~інші данні. Надані Позивачем Витяги не містить підписів сторін, що уклали договір факторингу, а містить лише підпис представника ТОВ ФК ЄАПБ, що свідчить про те, що витяг виготовлено Позивачем самостійно і, що Позивач може зазначити у вказаному витязі будь-яку інформацію, на власний розсуд. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. 02 січня 2025 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було прийнято до розгляду дану позовну заяву з відкриттям провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №76291244. За умовами даного Договору, [PERSON] отримав від ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» грошові кошти в сумі 9 000,00 грн., строком на 30 днів з датою повернення позики 30 жовтня 2023 року, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2617,16%, орієнтовна загальна вартість позики 11\~700,00 грн., яка складається з чистої суми кредиту в розмірі 9 000 грн. та процентів за користування кредитом в розмірі 2\~700,00 грн. Даний Договір підписаний 01 жовтня 2023 року електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору позики №76291244 від 01 жовтня 2023 року, цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників. 20 березня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено додаткову угоду №21 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року про відступлення прав вимоги згідно з реєстром боржників №20 від 20 березня 2024 року. Згідно з витягом з реєстру боржників №20 від 20 березня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року сума заборгованості [PERSON] становить 31 950 грн, з яких 9 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 950 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20 березня 2024 року позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. 30 вересня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №4618545. За умовами даного Договору, [PERSON] отримав від ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» грошові кошти в сумі 11 850,00 грн., строком на 30 днів з датою повернення позики 30 жовтня 2023 року, орієнтовна реальна річна процентна ставка 19\~020,63%, орієнтовна загальна вартість позики 18\~249,00 грн., яка складається з чистої суми кредиту в розмірі 11\~850,00 грн. та процентів за користування кредитом в розмірі 6\~399,00 грн. Даний Договір підписаний 30 вересня 2023 року електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору позики №4618545 від 30 вересня 2023 року, цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників. 27 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено додаткову угоду №20 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року про відступлення прав вимоги згідно з реєстром боржників №19 від 27 лютого 2024 року. Згідно з витягом з реєстру боржників №19 від 27 лютого 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року сума заборгованості [PERSON] становить 50 244 грн, з яких 11 850 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 38 394 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27 лютого 2024 року позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. 07 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №8858837. За умовами даного Договору, [PERSON] отримав від ТОВ «Мілоан» грошові кошти в сумі 3 000,00 грн., строком на 345 днів з датою остаточного погашення заборгованості 15 лютого 2025 року, орієнтовна реальна річна процентна ставка 278443,10%, орієнтовна загальна вартість кредиту 24\~367,50 грн., яка складається з чистої суми кредиту в розмірі 3\~000,00 грн. та процентів за користування кредитом в розмірі 21\~367,50 грн. Комісія за надання кредиту становить 690,00 грн. Даний Договір підписаний 30 вересня 2023 року електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору №8858837 від 07 березня 2024 року, цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. На підтвердження укладення кредитного договору №8858837 від 07 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] позивачем надано графік платежів, заяву на отримання кредиту №8858837 від 07.03.2024, додаткові контактні дані позичальника для взаємодії за кредитним договором, паспорт споживчого кредиту №8858837 від 07.03.2024, анкету-заяву на кредиту №8858837 від 07.03.2024, платіжне доручення 124912743 від 07.03.2024 про перерахування ТОВ «Мілоан» на рахунок [PERSON] 3000 грн. 30 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено Договір факторингу №30072024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників №1 від 30 липня 2024 року до договору факторингу № 30072024/2 від 30 липня 2024 року сума заборгованості [PERSON] становить 14 565 грн, з яких 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 125 грн. сума заборгованості за відсотками, 690 грн. сума заборгованості за комісією, 750 грн. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 30 липня 2024 року позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Вирішуючи вказаний спір суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. З досліджених в судовому засіданні доказів по справі судом достовірно встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» правомірно набуло права вимоги за вказаними договорами, боржником за якими є відповідач [PERSON] . В силу ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст. 638 ЦК України). Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), так згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно із ч.6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на вказане вище, суд вважає, що між сторонами правомірно укладені кредитні договори в електронній формі та у відповідності до вимог закону. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, у тому числі Закону України «Про електрону комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, суд зазначає, що в статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» перелічена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Зокрема, до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки. Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит; 7) необхідність укладення договорів щодо супровідних послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту, перелік осіб, яких кредитодавець визначив для надання відповідних послуг (за наявності), а також орієнтовна вартість таких послуг. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної супровідної послуги, що надаватиметься споживачу третьою особою та є обов`язковою для отримання кредиту, орієнтовна вартість такої послуги визначається за аналогічними, вже укладеними кредитодавцем договорами про споживчий кредит за попередні три місяці, або у разі відсутності таких договорів за середньою вартістю такої послуги, визначеною кредитодавцем за результатами аналізу вартості послуг, що пропонуються щонайменше трьома постачальниками на ринку таких послуг; 8) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 9) попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань із сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, що застосовуються чи стягуються у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, а також про право кредитодавця та/або нового кредитора залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію. Попередження про право кредитодавця залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію обов`язково має включати інформацію про встановлені законодавством вимоги щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки), про право споживача на звернення до Національного банку України щодо недотримання зазначених вимог кредитодавцем та/або новим кредитором, та/або колекторською компанією, а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості, та інформацію про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 182 Кримінального кодексу України за незаконне збирання, зберігання, використання, поширення конфіденційної інформації про третіх осіб; 10) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 11) порядок дострокового повернення кредиту; 12) у разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу. Споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Судом встановлено, що зміст зобов`язання в наведених договорах викладено досить зрозуміло, що дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін договорів зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути, із сплатою процентів за кредитними договорами в розмірі та умовах погоджених сторонами у договорах. Відповідач [PERSON] ознайомився з наданою в договорах інформацією, що засвідчив електронним підписом, вибрав та погодився з конкретними умовами щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та уклав кредитні договори підписавши їх особистим електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Тобто таким чином висловив своє волевиявлення щодо укладання кредитних договорів за конкретних умов. Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження не укладення договорів, зокрема, не звертався до суду із позовом про визнання цих договорів недійсними або до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій позивача. Позичальником не доведено належного повернення позичених коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (стаття 629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого кредитним договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц. Отже,\~право кредитодавця\~нараховувати відсотки\~за договорами\~припинилось після\~спливу строку\~кредитування,\~доказів пролонгації\~договорів суду\~не надано,\~тому суд\~відмовляє в\~частині позовних\~вимог щодо\~стягнення відсотків\~за договорами\~у розмірі,\~більшому ніж\~було погоджено\~сторонами при\~укладенні таких\~договорів.\~В той\~же час,\~відповідачем будь-яких\~доказів стосовно\~відсутності боргу\~або його\~погашення суду\~не надано.\~Отже,\~суд приходить\~до висновку\~про часткове\~задоволення позовних\~вимог та\~вважає за\~необхідне стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованість\~за спірним\~договором №76291244\~від 01\~жовтня 2023\~року у\~розмірі,\~погодженому сторонами\~договору при\~його укладенні,\~а саме,\~в розмірі\~11\~700,00\~грн.,\~заборгованість за\~спірним договором\~№4618545\~від 30\~вересня 2023\~року у розмірі,\~погодженому сторонами\~договору при\~його укладенні,\~а саме,\~в розмірі\~18\~249,00\~грн., заборгованість за\~спірним договором\~№8858837\~від 07\~березня 2024\~року,\~в межах\~заявлених позовних\~вимог в\~розмірі 13\~815,00\~грн. Починаючи з 24 лютого 2022 року та у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення, тому суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 750 грн. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028 грн. 00 коп. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача в загальному розмірі 43 764 грн. /11 700,00 грн. + 18 249,00 грн. + 13 815,00 грн./. Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 45,23 % ((43\~764,00 грн. задоволені вимоги) / ( 96\~759,00 грн. заявлені позовні вимоги )*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1\~369 грн. 56 коп. (3 028,00 грн. сплачений судовий збір * 45,23 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial