Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

15 травня 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 40 770,39 грн.; судовий збір в розмірі 3028 грн., на професійну допомогу 7100 грн. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що у розпорядження відповідача було надано кредитні кошти, зазначив про те, що 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу та відступлено право вимоги за кредитним договором до відповідача в заявленому розмірі за кредитним договором , укладеним між відповідачкою та АТ "Альфа-Банк" 14.05.2018 року. Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.06.2024 року справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за зареєстрованим місцем його проживання, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8ст. 178ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8ст. 178ЦПК Українивирішуєсправу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою позивача, відповідача, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положеннямст. ст.279,280 ЦПК України. Згідно з ч.2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд встановив, 14.05.2018 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту (далі - договір), відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» установив позичальнику кредитний ліміт у розмірі 200 000 грн. , процентна ставка 39,99% річних , тип процентної ставки фіксований. 20.12.2021 року між АТ «Альфа- Банк» та ТОВ «ФК Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 14.05.2018 року. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит)глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст.526,527,530 Цивільного кодексу Українизобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зст. 1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2ст. 1050 Цивільного кодексу Україниякщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 цього Кодексупозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Так, відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, заборгованість відповідача становить станом на 20 грудня 2021 року ( набуття права вимоги позивачем) у розмірі 40 770,39 грн. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку про те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та становлять у розмірі 40 770,39 грн, а відтак позов необхідно задовольнити повністю. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 7100 грн. Відповідно дост. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на професійну правничу допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання юридичних послуг № 05/10-23 від 05 жовтня 2023 року, додатковий договір №1 про надання юридичних послуг від 05-10/23 року та акт приймання - передачі виконаних робіт . Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 3028 грн. судового збору.

Outcome: approved