Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що він разом з матір`ю дитини, [PERSON] , починаючи з 2001 року проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без укладення шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] . У зв`язку з тим, що він не перебував у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, під час реєстрації народження сина Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, прізвище, ім`я та по-батькові батька дитини в свідоцтві про народження було записано за її вказівкою. [INFO] мати дитини, [PERSON] , померла. Після її смерті, він звернувся до Служби у справах дітей Кам`янської міської ради у Дніпропетровській області із заявою про залишення сина [PERSON] на вихованні у нього та отримав згоду у вигляді наказу № 4т/02-37 від 19.03.2024 року про тимчасове влаштування малолітньої дитини. Просить заяву задовольнити. Заявник та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В подальшому надали заяву про розгляд справи без їх участі. Заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в особі служби у справах дітей та Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення заявлених вимог не заперечували. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідчення свідка та врахувавши думку дитини, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в місті Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00018067059 від 18.05.2017 року із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. [INFO] мати дитини [PERSON] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті, заявник [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей Кам`янської міської ради у Дніпропетровській області із заявою про залишення дитини [PERSON] , [INFO] у нього на вихованні та отримав згоду у вигляді наказу № 4т/02-37 від 19.03.2024 року про тимчасове влаштування малолітньої дитини. Згідно висновку експерта №1480-МГ від 30.07.2024 року, гр. [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%. Також цей факт підтвердила свідок [PERSON] , класний керівник дитини [PERSON] у Комунальному закладі "Ліцеї №9" Кам`янської міської ради, яка була заслухана у судовому засіданні. Окрім того, був заслуханий сам [PERSON] , який пояснив, що [PERSON] є його рідним батьком. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідне йому для захисту майнових та немайнових прав дитини. Відповідно до ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно до ч.ч. 1, 2 ст.128 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п.7 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~від 15\~травня 2006\~року №\~3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У частині 1 статті 315\~ЦПК України визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.95 зазначено, що визначений в ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Стаття 130\~СК України регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128\~цього Кодексу матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття. Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130\~СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства щодо його сина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved