Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. Позовну заяву позивачка обґрунтовує тим, що з відповідчем проживала в незареєстрованому шлюбі з червня 2019. Від даного шлюбу [INFO] народилася донька - [PERSON] , батьком якої є відповідач. На початку грудня, після сварки, відповідач залишив її з дитиною і став проживати біля своєї матері. Доньці [PERSON] на той час виповнилося 2 місяці. З того часу донька перебуває на її повному утриманні. Відповідач не тільки не допомагає матеріально та не займається її вихованням, але й жодного разу не виявив бажання спілкуватися з нею. Вона з донькою опинилася у скрутному матеріальному становищі, так як вона здійснювала догляд за дитиною та не мала ніяких джерел доходу, тому вона була змушена влаштуватися на роботу, а догляд за 2-місячною дитиною здійснювала її мама. Відповідач добровільно не надавав матеріальної допомоги ні доньці, ні їй. У тих поодиноких випадках, коли вона була змушена звертатися до нього з проханням про покупку найбільш необхідних речей для дитини (сезонне взуття, теплий одяг, продукти харчування), він щоразу відмовляв їй, заявляючи, що у нього немає грошей. Тому в січні 2021 вона звернулася до суду із заявою про стягнення з відповідача аліментів на доньку до досягнення нею 18 років та на неї до досягнення донькою 3 років. Судом були задоволені її позовні вимоги. Відповідач нерегулярно сплачує аліменти та має заборгованість, розмір якої сягає 55688,72 грн. (станом на 01.09.2023). Відповідач не проживає з донькою, не надає їй матеріальної підтримки, не спілкується з нею, не приймає участі у її вихованні в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток;не займається її дошкільною освітою з метою підготовки її до навчання у школі; ніяк не виявляє батьківського піклування про доньку, тобто ухиляється від виконання не тільки обов`язків по вихованню дитини, передбачених ст. 150 СК України та існуючими звичаями спілкування батьків та неповнолітніх дітей в сфері їх духовного виховання та підготовки до самостійного життя, але й не користується своїми правами щодо виховання та спілкування з дитиною, які закріплені ст.ст. 151, 152, 153 СК України. З боку відповідача протягом усього життя доньки не було виявлено жодного випадку прояву батьківського піклування: - відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню [PERSON] ; - він жодного разу не виказав бажання спілкуватися з дочкою; - ніколи не вітав її з днем народження, не поцікавився її здоров`я, не запросив її до себе на гостину, ніколи не дарував подарунків; - взагалі не скористався своїм правом на спілкування з дитиною на протязі усіх трьох років її життя (27.09.2023 Ангеліні виповнилося 3 роки); - відповідач ніколи не бачився з донькою, вона не знає його в обличчя, при випадковій зустрічі [PERSON] просто не впізнає його як батька. Таким чином, відповідач не виявив жодної ознаки того, що він є біологічним батьком [PERSON] . Згідно характеристики, виданої директором Івангородського ЗДО, [PERSON] має все необіхдне для відвідуваннчя закладу, до якого її приводить та забирає мати. Біологічний батько не приймає участі у вихованні дитини. Тому вона звертається до суду для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] . Орган опіки та піклування Олександрівської селищної ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав батька [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] . Ухвалою судді від 26.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання (а.с. 23-24). Ухвалою суду від 04.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Також, уточнено анкетні дані позивачки [PERSON] та вважати вірним позивачем у справі - [PERSON] , [INFO] (а.с.61-62). Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності; позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити; не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а.с.70). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.63, 66, 75); про причини неявки суд не повідомив; відзив на позов не подав. У підготовчих засіданнях 24.04.2024 та 04.10.2024 заперечував щодо задоволення позовних вимог позивачки про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] та не зареречував щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті; будь-яких доказів до суду не подав (а.с. 41, 59-60). Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивачки підтримала у повному обсязі (а.с. 40). Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З свідоцтва про народження встановлено, що позивачка [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] ; батьком дитини є [PERSON] (відповідач у справі) (а.с.8). Відповідно до характеристики, виданої директором Івангородського закладу дошкільної освіти (дитячий садок) Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області 29.11.2023, [PERSON] , 2020 р.н. відвідує заклад з червня 2023, на дитину надано позитивну характеристику. Також зазначено, зокрема, що в заклад дитину приводить і забирає мати; біологічний батько не приймає участі у вихованні дитини (а.с.10). Відповідно до довідки Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 30.11.2023 №3340, [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (зареєстрована [ADDRESS] ) та має такий склад сім`ї: донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з мамою і знаходиться на її утриманні (а.с.11). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 29.11.2023 за адресою: [ADDRESS] , за зазначеною адресою проживають [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. У будинку чисто, прибрано, охайно; кімнати умебльовані необхідними меблями. У дитини є своя кімната, спить на окремому ліжку. Постільна білизна наявна; одягом та взуттям дитина забезпечена. Продуктами харчування сім`я забезпечена. Стосунки, традиції сім`ї дружні, доброзичливі. Мамою створені всі належні умови для навчання, виховання та розвитку дитини (а.с.12). Відповідно до розрахунку державного виконавця Олександрівського відділу Державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.12.2023 №30.12-23/137, [PERSON] має заборгованість по аліментах на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] (які зобов`язаний сплачувати у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 22.12.2021 та до повноліття доньки [PERSON] , а саме до [INFO] ), яка станом на 01.09.2023 складає 55688,72 грн. (а.с.13). Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12.03.2024 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] зареєструвала 12.03.2024 шлюб з [PERSON] , [INFO] та після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище - " [PERSON] " (а.с.48). Згідно з ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв?язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 21.11.2023 року №2833/02.1-16 орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 14-16). Також з висновку органу опіки та піклування встановлено, що згідно письмових пояснень сусідів гр. [PERSON] - гр. [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] самостійно займається вихованням доньки. Батько [PERSON] не бере участі у житті своєї дитини, дитина перебуває на повному утриманні матері. В телефонній розмові працівника служби у справах дітей з гр. [PERSON] було встановлено, що останній проти того, щоб його позбавили батьківських прав відносно доньки; по питанню заборгованості по сплаті аліментів пояснив, що на даний час не має можливості сплачувати борг, офіційно не працює, зобов`язавсґ приїхати на засідання комісії з питань захисту прав дитини, про дату і час засідання був повідомлений належним чином, але так і не приїхав, тому дане питання було перенесене на наступне засідання комісії з питань захисту прав дитини. 15.11.2023 в телефонній розмові з начальником служби у справах дітей [PERSON] знову ж таки повідомив, що не хоче щоб його позбавили батьківських прав, тому приїде на засідання комісії і буде відстоювати свої батьківські права. 17.11.2023 відбулося засідання на якому розглядалося дане питання, [PERSON] не з`явився на комісію, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 СК України, батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише у невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що він ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з?ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд зауважує, що розгляд справи здійснюється не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини 1,3 ст. 13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України). У даному випадку, матеріали справи не мають жодного належного доказу піклування відповідачем про створення належних умов для проживання дитини, її фізичний і духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення, медичний догляд, необхідне спілкування з дитиною та створення інших умов для її нормального розвитку. З огляду на викладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною. Поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав та не становитиме втручання в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у право відповідачки на повагу до її сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дитиною, водночас ухилення від виконання батьківських обов`язків є в силу закону підставою для позбавлення батьківських прав. При вирішенні питання позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON] суд враховує поведінку відповідача, який у підготовчому судовому засіданні заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Однак, в подальшому у судове засідання під час розгляду справи не з`явився, не надав особисті пояснення щодо позову та належних і допустимих доказів його участі у вихованні доньки, її навчанні, створенні інших умов для її нормального розвитку, тобто доказів належного виконання ним своїх батьківських обов`язків. Вказані обставини свідчать про свідоме нехтування відповідача своїми батьківськими обов`язками. Отже, суд бере до уваги характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, ту обставину, що відповідач тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, та вважає, що позовні вимоги позивачки про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд роз?яснює відповідачу право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 Сімейного Кодексу України, в разі стійкої зміни поведінки відповідача у відношенні до дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати (а.с.1), понесені позивачкою, необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved