Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

Законний представник [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та припинення права власності відповідача на вказане майно. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , який тяжко хворів на онкологічне захворювання. [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON] та перебувала з останнім в нормальних відносинах. [PERSON] та [PERSON] приходили в гості до [PERSON] , який проживав у власному будинку по [ADDRESS] . [PERSON] деякий час не розповідав позивачу про своє захворювання, але про захворювання розповів тестю [PERSON] . Батьки [PERSON] померли, із близьких родичів у нього були тільки відповідачка і донька. 05.11.2020 [PERSON] будучи вже тяжко хворим і розуміючи, що самотужки він вже не може себе обслуговувати попросив товариша відвезти його до нотаріальної контори та уклав договір дарування свого будинку на користь відповідача розраховуючи взамін на відповідний догляд від відповідача. Вважає, що [PERSON] подарував відповідачу будинок під впливом тяжкої хвороби, оскільки знаходився в безпорадному стані та розраховував на догляд від відповідача. Вважає, що за відсутності тяжкої хвороби правочин не було б вчинено. Ухвалою суду від 02.08.2021 задоволено заяву представника [PERSON] про забезпечення позову і накладено заборону вчинення дій з розпорядження житловим будинком із господарчими спорудами по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07.09.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання на 11.10.2021. 21.09.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідачки [PERSON] , згідно якого позов не визнала. Вказала, що до смерті чоловіка спільно проживала з ним, стосунки були чудовими, сварок не було. З [PERSON] чоловік стосунків не підтримував, але з дитиною спілкувався, надавав їй допомогу, брав участь у її вихованні. З [PERSON] у неї були негативні відносини, чоловік її до будинку не запрошував. Доводи позивача про укладення договору дарування під впливом тяжких обставин, перебування [PERSON] у безпорадному стані вважає надуманими. Вказує, що перебувала з чоловіком під час обстежень, лікування, чоловік проходив неодноразово лікування, стан його погіршувався, але він міг самостійно себе обслуговувати, пересуватись, керувати автомобілем. Під час укладення договору [PERSON] підтвердив у нотаріуса свою дієздатність , усвідомлення суті договору. Вказує про наявність у [PERSON] у власності також квартири. 11.10.2021 та в подальшому розгляд справи неодноразово відкладався. 08.11.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач наполягає на позові, значне погіршення стану здоровя дарувальника, потребу в допомозі і наявність тяжких обставин у дарувальника на час укладення договору. Ухвалою суду від 18.11.2021 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 18.11.2021 виправлено описки у вищевказаній ухвалі. Ухвалою суду від 08.07.2022 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 01.11.2022 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено [PERSON] . Ухвалою суду від 14.03.2023 у справі закрито підготовче провадження і призначено судовий розгляд на 17.04.2023. 17.04.2023 та в подальшому розгляд справи неодноразово відкладався та оголошувались перерви. Представник позивача і законний представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, вказували про негативні стосунки між [PERSON] та відповідачкою під час хвороби. Пояснили, що відповідачка перешкоджала їм з донькою у відвідуванні [PERSON] за місцем його проживання. Також, зазначила, що [PERSON] завжди тепло відносився до своєї доньки, якій померлий бажав залишити свій житловий будинок до того як захворів . Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо позову з мотивів, викладених у відзиві. Вказала, що [PERSON] уклав договір добровільно. Третя особа надала до суду заяву про заперечення проти позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі і проживали у [ADDRESS] , а.с.62,64 т.1. [PERSON] є дочкою [PERSON] і [PERSON] , які перебували у шлюбі з протягом 2008 - 2011 років, а.с.7 т.7-9. Батьки [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] померли у [INFO] і [INFO] відповідно, а.с.80,81,100 т.1. Згідно виписки, довідок [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 09.09.2020 по 25.09.2020 з приводу онкологічного захворювання шлунку, перебував на обліку в Криворізькому онкологічному диспансері з 05.10.2020. З 05.01.2021 визнаний інвалідом 1 групи. Він отримував спеціальні медпрепарати з 22.01.2021, а.с.63,100а т.1. 05.11.2020 [PERSON] на користь [PERSON] укладено договір дарування житлового будинку разом із земельною ділянкою у [ADDRESS] , а.с.14,186 т.1 [INFO] [PERSON] помер, а.с.12 т.1. Після його смерті зареєстровано спадкову справу, а.с.13 т.1. [PERSON] при житті належала на праві власності квартира у [ADDRESS] , та будинок у [ADDRESS] , а.с.65 т.1. 30.07.2021 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку разом із земельною ділянкою у [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] , а.с.193-195 т.1 Надані позивачем аудіозапис і стенограму розмови між відповідачкою і [PERSON] суд до уваги не бере, оскільки вони здобуті всупереч визначеному законом порядку. Також суд не може взяти до уваги надану позивачем копію розписки про одержання коштів [PERSON] , оскільки вона не стосується предмету спору. Згідно показань свідка [PERSON] перебував у дружніх відносинах з [PERSON] . Про хворобу [PERSON] повідомив після лікування. Останній жалівся йому на дружину [PERSON] , повідомляв, що вона його ображає, зловживає спиртними напоями, йде з дому на тривалий час, зустрічалась з іншим чоловіком. Приблизно за місяць до смерті подзвонив і попросив привезти їжі, бо [PERSON] не кормить його. Також, [PERSON] повідомляв, що все зробив для того, щоб будинок залишився у спадок доньці, яку любив . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] до хвороби хотів залишити у спадок доньці будинок і автомобіль. З відповідачкою були погані відносини у [PERSON] , жалівся, що вона вживає спиртні напої, хотів, щоб дружина його доглядала. Свідок [PERSON] показала, що відвідувала [PERSON] в лікарні, він просив кілька разів принести їжу, бо дружина десь пропала. Також, певну кількість разів просив залишитись на ночівлю в неї (свідка) вдома, бо дружини десь пропала. Також, просив зберігати певний час в себе (свідка) документи на будинок, інші речі, гроші. Повідомляв у той час, що хоче будинок і інше майно залишити у спадок доньці. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] боявся залишитись наодинці після того, як дізнався про хворобу. Незадовго до смерті [PERSON] повідомив, що подарував будинок дружині і хоче, щоб квартира і машина залишились лише доньці. Свідок [PERSON] показав, що до хвороби [PERSON] говорив, що хоче залишити будинок доньці. Потім повідомив, що будинок подарував дружині, також говорив, що відповідачка не хотіла його доглядати під час хвороби, залишала його самого вдома на тривалий час, жалівся на погані стосунки з дружиною. Згідно показань свідка [PERSON] , була в гостях 4 лютого 2021 року в [PERSON] і він повідомив, що має тяжкий стан, і те, що будинок подарував відповідачці, а все решта залишиться доньці. Також, вказував про погіршення стосунків з відповідачкою, казав також, що відповідачка уходила з будинку і залишала його одного. З донькою мав хороші відносини, не хотів , щоб вона бачила його кволим в останні місяці до смерті. Також, відповідачка телефонувала їй [INFO] і повідомляла, що під час смерті [PERSON] її не було вдома. Оцінка суду. Відповідно до частини першої статті 4, частини першої статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За правилом частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини першої статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Правочин, який оспорюється на підставі статті 233 ЦК України, характеризується тим, що особа вчиняє його добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена вчинити правочин через тяжкі для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі. Підставами визнання правочину недійсним на підставі статті 233 ЦК України та предметом доказування у справі є: 1) наявність тяжкої обставини, в якій перебувала особа, що змусила її вчинити правочин; 2) правочин було вчинено на вкрай невигідних умовах. Тобто для визнання правочину недійсним, на підставі частини першої статті 233 ЦК України, необхідна сукупність вказаних умов. Такий висновок підтверджується вживанням законодавцем в частині першій статті 233 ЦК України сполучника «і», за допомогою якого відбувається поєднання вказаних умов. Встановлена статтею 233 ЦК України підстава недійсності правочину є сукупністю цих двох елементів - відсутність хоча б одного з них є ознакою знаходження відповідних правовідносин за межами сфери регулювання частини першої статті 233 ЦК України. Предметом доказування крім тяжких обставин є той факт, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було би вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Тяжкі обставини мають вплинути на особу таким чином, що спонукають її вчинити правочин на вкрай невигідних для неї умовах. Умови мають бути очевидно невигідними для особи, яка уклала цей правочин, і бути наявними саме в момент вчинення правочину. Тяжкими обставинами можуть бути, зокрема, тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства особи, учасника правочину, та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 16.10.2023 у справі справа № 523/1323/20. Як встановлено в судовому засіданні, померлий [PERSON] мав тяжке онкозахворювання шлунка, яке прогресувало незважаючи лікування, відтак потребував регулярної сторонньої допомоги, в т.ч. моральної підтримки. Крім відповідачки та доньки інших близьких родичів [PERSON] не мав. Тому суд погоджується з доводами позивача про наявність у [PERSON] тяжкої обставини-онкозахворювання на час укладення оспорюваного договору, що вплинуло на виникнення волевиявлення [PERSON] , тобто мав місце дефект волі дарувальника. Водночас, згідно показань свідків, які є логічними і узгоджуються між собою, судом встановлено, що до появи хвороби [PERSON] мав намір залишити спірний будинок у спадок своїй доньці, з якою мав тісні сімейні відносини, натомість подружні стосунки з відповідачкою були погіршеними і звернутись за допомогою до інших осіб крім відповідача [PERSON] не мав. Враховуючи безоплатність договору дарування жодної вигоди [PERSON] не було отримано, в т.ч. додаткових коштів, які можливо було б використати на лікування. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивачем доведено той факт, що договір дарування укладено [PERSON] для усунення наслідків онкозахворювання, на вкрай невигідних умовах і за відсутності тяжкої хвороби його не було б вчинено взагалі. Доводи відповідача щодо позитивні стосунки з [PERSON] суд відхиляє, оскільки вони спростовуються наявними матеріалами справи і дослідженими судом показаннями свідків. Інші доводи відповідача, в т.ч. щодо усвідомлення [PERSON] своїх дій, не мають правового значення для вирішення спору, тому також не беруться судом до уваги. Відтак, суд вважає, що з метою захисту майнових прав позивача позовні вимоги про визнання недійсним договору дарування підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про припинення права власності відповідача на житловий будинок - то вони задоволенню не підлягають, так як це майно на цей час належить третій особі. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial