Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор», в особі представника за довіреністю Лісовського О.А., 27.08.2024 через систему «Електронний суд» звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованості за кредитним договором № 2168 від 23.12.2023 у розмірі 1 341,40 грн та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.12.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» та відповідачем [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» був укладений кредитний договір № 2168. За умовами договору товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» надало відповідачу грошові кошти в сумі 500,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. Строк користування кредитними коштами становить 72 дні, що передбачено п. 1.2, 1.3 Договору. Кредитні кошти надані на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці (графіку платежів), що є Додатком 1 до договору. Умовами договору п. 4.1 погоджено продовження за ініціативою позичальника строку кредиту на кількість днів запропоновану кредитором. Перший період користування кредитом в період пролонгації до 30 днів, другий період користування кредитом в період пролонгації 50 днів. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти, що підтверджується квитанцією про зарахування коштів, що здійснювалось за допомогою системи iPay.ua від 23.12.2023 час операції 11.32 год. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, відносно своєчасного повернення суми отриманої позики та своєчасної сплати нарахованих за користування ним відсотків у встановлені договором терміни, відповідач не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 1\~341,40 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 500,00 грн та нарахованих процентів 841,40 грн. Тому, позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою суду від 10.09.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі було двічі 10.09.2024 та 25.10.2024 направлено відповідачу за зареєстрованою адресою місця проживання, що підтверджено Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру № 776778 від 10.09.2024. Проте рекомендовані листи повернулись на адресу суду з відмітками «За закінченням терміну зберігання» та «Адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, судом 25.10.2024 на адресу [INFO] був направлений запит про витребування інформації про те, чи призваний на військову службу до лав Збройних Сил України чи проходить військову службу за контрактом відповідач. За інформацією [INFO] , що викладена у листі за № 1789 від 25.10.2024, відповідач зазначеним органом відповідно до Указу Президента України № 69 від 24.02.2022 не призивався. Таким чином, суд доходить висновку що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи у суді, оскільки на підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до ст. 174, 178\~ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. 23.12.2023\~між товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Абекор»\~та [PERSON] \~за допомогою\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи кредитора\~укладений кредитний\~договір №\~2168.\~Відповідач пройшовши\~реєстрацію в\~інформаційно-телекомунікаційній\~системі кредитора,\~ознайомився з\~Правилами та\~іншою наданою\~йому інформацією\~щодо кредитування. Відповідно до умов Договору (п. 1.2 Договору) сума кредиту складає 500,00 грн. Кредит надано строком на 72 дні з кінцевим терміном повернення до 04.03.2024 включно. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці (графіку платежів), що є Додатком 1 до договору (п. 1.3 Договору). Також умовами договору встановлено процентну ставку за користування кредитом, яка залежить від умов користування кредитом (п. 1.4 Договору). Пунктом 2.1 Договору встановлено, що кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , що емітована банком України. Дата надання кредиту 23.12.2023. Під час укладення кредитного договору [PERSON] 23.12.2023 пройшов реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Фінансова компанія «Абекор». [PERSON] 23.12.2023 електронним цифровим підписом підписана Пропозиція про укладення кредитного договору (оферти), Паспорт споживчого кредиту, а отже акцептовано умови Договору, що підтверджено файлом журналу за кредитним договором дій відповідача щодо укладення договору від 23.12.2023. Відповідно до квитанції iPay.ua платежу 323837509 від 23.12.2023, кредитодавцем надано позичальнику на картковий рахунок, що зазначений позичальником у договорі, кредит у розмірі 500,00 грн. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконував, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 1 341,40 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 500,00 грн та заборгованості по процентах у розмірі 841,40 грн. Надаючи оцінку зібраним доказам, суд виходить з наступного. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до положень ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). За правилом ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до положень ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст.\~11\~цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст.\~12\~цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтями 12, 13, 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 23.12.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» та [PERSON] був укладений, дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, кредитний договір № 2168. Позичальник за допомогою інструменту ідентифікації пройшов автентифікацію, ідентифікацію та верифікацію як фізична особа відповідно до законодавства. Встановлено, що оспорюваний кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. 6, 627\~ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Товариство належним чином виконало свої договірні зобов`язання, перерахувавши на картковий рахунок відповідача суму позики в розмірі 500,00 грн, що підтверджується квитанцією iPay.ua платежу 323837509 від 23.12.2023. Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, надано докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення. З огляду на те, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» вимушене звернутись із даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів та відсотків, у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Заборгованість відповідача перед позивачем за зазначеним кредитним договором становить 1 341,40 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 500,00 грн та заборгованості по процентах 841,40 грн. Враховуючи, що в порушення умов договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» не повернув, чим порушив його права, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved