Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ "ФК\~"Кредит-Капітал"звернулося до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Короткий зміст заявлених вимог Позов мотивований тим, що між ТОВ "Мілоан" та відповідачем укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії (далі - Договір) за умовами якого відповідач отримав кредит та зобов`язався належним чином виконувати умови Договору. Внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 26.04.2024, у нього виникла заборгованість у розмірі 27650 грн, яку позивач, будучи правонаступником ТОВ "Мілоан", просить стягнути, разом із судовими витратами. Рух справи Ухвалою суду від 05.08.2024 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 29.10.2024 визнано явку представника позивача обов`язковою. Позиція учасників справи Представник відповідача подав відзив на позовну заяву узагальнені доводи котрого зводяться до того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження відступлення права вимоги за Договором, відповідач не був повідомлений про зміну кредитора, а розмір заборгованості за Договором є необгрунтованим та не підтверджений належними та допустимими доказами. При цьому представник відповідача зазначає, що претензію про погашення заборгованості відповідач не отримував, проценти за Договором нараховані поза межами строку кредитування, а умова Договору про нарахування комісії за надання кредиту не відповідає вимогам ст. 11 Закону України" Про захист прав споживачів". За таких обставин представник просить відмовити в задоволенні позову. Представник позивача\~подав відповідь\~на відзив узагальнені доводи котрої зводяться до того, що відступлення права вимоги підтверджено належними доказами, відповідачу надіслано повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні, а розмір заборгованості та її складових частин, зокрема відсотків та комісії відповідає умовам договору та підтверджений належними доказами. За таких обставин представник просить задовольнити позов. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідач, представник відповідача у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, заяв, клопотань не подали. Про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи 18.08.2022 між ТОВ "Мілоан" та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 8983577 (далі - Договір) за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн на строк 105 днів з 18.08.2022 і складається з пільгового періоду, який складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 02.09.2022 та поточного періоду, який складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 01.12.2022. Комісія за надання кредиту - 700 грн, яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 1050 грн, які нараховуються за ставкою 1 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 18900 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (а.с. 9-14). На виконання умов Договору, ТОВ "Мілоан" видано кредит, шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням 80746813 від 18.08.2022 (а.с. 15). Згідно відомостей\~ТОВ "Мілоан" щодо нарахування та погашення заборгованості (а.с. 16), а також виписки з особового рахунку за Договором (а.с. 17) заборгованість відповідача за вказаним Договором, станом на 26.04.2024 становить 27650 грн, з яких: 7000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19950 грн - прострочена заборгованість за відсотками, нарахована за період з 03.09.2022 до 01.12.202; 700 грн - прострочена заборгованість за комісією. 02.12.2022 між ТОВ "Мілоан" та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги №85-МЛ за умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за Договором на загальну суму 27650 грн (а.с. 18-22). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Щодо укладення Договору Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Приймаючи до\~уваги те,\~що Договір\~підписаний у\~порядку,\~визначеному статтею\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~суд доходить\~висновку,\~що даний\~Договір за\~правовими наслідками\~прирівнюється до\~договору,\~укладеного у\~письмовій формі. Щодо відступлення права вимоги Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. На підтвердження відступлення права вимоги позивачем надано договір про відступлення права вимоги (а.с. 18-19), акт приймання-передачі реєстру боржників (а.с. 20), платіжну інструкцію (а.с. 21), витяг з реєстру боржників (а.с. 22), а також претезію (а.с. 23) відповідно до яких ТОВ "Мілоан" відступлено позивачу право вимоги до відповідача за Договором від 18.08.2022 на загальну суму 27650 грн, Отже, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором. Щодо розміру заборгованості, в тому числі нарахованих відсотків та комісії Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що: «доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Таким чином Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію пов`язану з наданням кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про споживче кредитування" споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Згідно із ч. 2 ст. 21 Закону України "Про споживче кредитування" у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Приймаючи до\~уваги те,\~що надані\~позивачемплатіжне доручення 80746813 від 18.08.2022 (а.с. 15), а також виписка з особового рахунку (а.с. 17) відповідають вимогам вказаного Закону, є чіткими, зрозумілими та узгоджуються з умовами Договору, а також те, що нарахування та сплата комісії, пов`язаної з наданням кредиту погоджена п. 1.5.1 Договору, суд доходить висновку, що розмір заборгованості, в тому числі нарахованих процентів та комісії, є підтвердженим та відповідає умовам Договору та ЗУ "Про споживче кредитування". Щодо строку кредитування У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Враховуючи те, що сторони узгодили строк кредитування - 105 днів з 18.08.2022, який складається з пільгового періоду в 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 02.09.2022 та поточного періоду, який складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 01.12.2022, а також розмір відсотків за користування кредитом, суд доходить висновку, що нарахування відсотків за період з 19.08.2022 до 01.12.2022 у розмірі зазначеному у розрахунку а.с. 16 відповідає умовам Договору. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини суд доходить висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором в розмірі 27650 грн, з яких: 7000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19950 грн - прострочена заборгованість за відсотками; 700 грн - прострочена заборгованість за комісією. Розподіл судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Приймаючи до уваги задоволення позову, а також те, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved