Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

У лютому 2024 року до Згурівського районного суду Київської області надійшла ухвала Верховного Суду від 09.02.2024 про визначення підсудності Згурівському районному суду Київської області справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Разом з ухвалою до Згурівського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 26 січня 2022 року Згурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 5, судові витрати залишити за позивачем. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.01.2022 він та відповідач уклали шлюб. Від подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час, він, відповідач та їхній син проживають у Португальській Республіці на підставі статусу тимчасового захисту. У Португалії вони проживають за різними адресами, окремо один від одного. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені у березні 2023 року, коли вони стало проживати окремо один від одного. З березня 2023 року вони не спілкуються, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, дозвілля проводять окремо та між ними склалися напружені неприязні стосунки. Відтак, їхня сім`я розпалася остаточно та фактично припинила своє існування, оскільки вони не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя у шлюбі. Як подружжя вони втратило почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, що є моральною основою шлюбу. Вони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження їхньої сім`ї неможливе та суперечить їхнім інтересам, оскільки у майбутньому він не виключає створення нової сім`ї, що для нього має істотне значення. Майнового спору та спору щодо місця проживання їхнього малолітнього сина [PERSON] немає. Вважає, що їм не потрібно надавати строк для примирення, наполягає на розірванні шлюбу. Позовна заява відповідає їхній дійсній волі, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 21.02.2024 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами загального позовного провадження, викликала учасників справи у підготовче засідання на 25.06.2024 на 10 год. 00 хв., встановила учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, зобов`язала позивача надати суду у визначений строк в двох примірниках належним чином засвідчений переклад на португальську мову копію даної ували, позовної заяви з додатками та Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів. Після отримання перекладу зазначених документів постановлено звернутися до компетентного органу Португальської Республіки Directorate-General for the Administration of Justice Ministry of Justice (Direccao-Geral da Administracao da Justica, Ministerio da Justica) Av. D. Joao II, nо 1.08.01 - Edificio H Piso 14 1990-097 Lisboa Portugal з проханням про вручення судових документів відповідачу [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , третій поверх зліва, поштовий індекс 4760-126. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 09.12.2024 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду, викликано учасників справи. У судові засідання, призначені на 25.06.2024, 12.08.2024, 02.09.2024, 02.10.2024, 31.10.2024, 28.11.2024, 09.12.2024 та 23.12.2024 відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце судових засідань повідомлялася шляхом відправлення пакету документів з Проханням про їх вручення через компетентний орган Португальської Республіки, через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, та за допомогою додатку «Viber». У судові засідання 25.06.2024, 12.08.2024, 02.09.2024, 02.10.2024, 31.10.2024, 28.11.2024, 09.12.2024 та 23.12.2024 позивач [PERSON] також не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку. Участь сторони позивача у судових засіданнях була забезпечена представником позивача [PERSON] адвокатом Шевченком В.І., який повідомив суд, що відповідач спілкувалась з позивачам, про те, що у Згурівському районному суді Київської області здійснюється розгляд справи про розірвання шлюбу між нею та позивачем, вона знає. У судове засідання призначене на 23.12.2024 представник позивача Шевченко В.І. не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позовні вимоги він підтримує та просить суд їх задовольнити. Заперечень щодо ухвалення заочного рішення у справі до суду не направив. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, якщо документ\~ про\~виклик \~до \~суду або\~аналогічний документ\~підлягав \~передачі за\~ кордон\~з метою\~вручення \~відповідно \~до положень\~цієї Конвенції,\~і якщо\~відповідач не\~з`явився,\~то судове\~рішення не\~може бути\~винесено,\~поки не\~буде встановлено,\~що a)\~документ був\~вручений у\~спосіб,\~передбачений внутрішнім\~правом запитуваної\~Держави для\~вручення документів,\~складених у\~цій країні,\~особам,\~які перебувають\~на її\~території, b)\~документ був\~дійсно доставлений\~особисто відповідачеві\~або за\~його місцем\~проживання в\~інший спосіб,\~передбачений цією\~Конвенцією,\~і що,\~в кожному\~з цих\~випадків,\~вручення або\~безпосередня доставка\~були здійснені\~в належний\~строк,\~достатній для\~здійснення відповідачем\~захисту. Кожна\~Договірна Держава\~може заявити,\~що суддя\~незалежно від\~положень частини\~першої цієї\~статті може\~постановити рішення,\~навіть якщо\~не надійшло\~жодного підтвердження\~про вручення\~або безпосередню\~доставку,\~у разі,\~якщо виконані\~всі наступні\~умови: a)\~документ було\~передано одним\~із способів,\~передбачених цією\~Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави. \~ \~ \~ \~Суд, на підставі ст. 15 Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, враховуючи те, що пакет документів для вручення передано відповідачу [PERSON] способом, який визначений цією Конвенцією, та з дати направлення документів сплинув термін, який становить щонайменше шість місяців (в даному випадку більше 8 місяців), а також те, що судом не було отримано будь-якого підтвердження про отримання пакету документів незважаючи на звернення суду до АТ «Укрпошта», з урахуванням позиції представника позивача, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи та прийняти рішення по суті у відсутність у судовому засіданні учасників справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що 26 січня 2022 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що зареєстрований Згурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 05. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » (а.с.\~12 свідоцтво про шлюб). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18 копія свідоцтва про народження). Судом встановлено, що на момент звернення до суду позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та малолітній [PERSON] проживали на території Португальської Республіки на підставі статусу тимчасового захисту (а.с. 19, 20, 21 копія сертифікатів про надання дозволу на проживання). У підготовчому засіданні представник позивача адвокат Шевченко В.І. стверджував про те, що станом на грудень 2024 року позивач, відповідач та їхній спільний син продовжують проживати в Португальській Республіці за різними адресами. У судовому засіданні встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо з березня 2023 року за різними адресами, спільного господарства не ведуть, не спілкуються, не мають спільного бюджету. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, вважає, що примирення подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить його інтересам, призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним. Відповідно до ч. 10\~ст. 7 СК України\~кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21 СК України, ч. 1 ст. 24 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~статті 56 СК України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105, ч. 1 ст.\~110 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 \~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст.\~114,\~115 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, враховуючи те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають фактично окремо, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідач своїх заперечень щодо розірвання шлюбу до суду не подала. Спору щодо поділу майна та щодо місця проживання спільного сина сторонами не заявлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, який позивач просив покласти на нього. На підставі викладеного,

Outcome: approved