Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] та звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визначити, що розмір частки померлої [INFO] її матері [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташовану в [ADDRESS] становив 1/5 частку посилаючись на те, що після смерті останньої відкрилася спадщина, зокрема, на вказану вище частку квартири. Іншими співвласниками даної квартири згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.12.2008 року являються також вона, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивачка як спадкоємиця за законом першої черги бажає оформити спадкові права відносно материної частки, але не може реалізувати таке право, оскільки частка померлої [PERSON] у праві спільної власності на квартиру не визначена, що є перешкодою для подальшого оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Ухвалою судді від 23 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, якою також витребувано від Ічнянської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 26); ухвалою суду від 16 грудня 2024 року закрито підготовче судове засідання і призначено справу до судового розгляду (а.с. 56). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивачка не з`явилася, яка письмово у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду. Відзивів на позов відповідачами не надано. Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6), яка доводилася матір`ю позивачці (а.с. 12, 13, 14) після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на частку квартири з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташовану в [ADDRESS] (а.с. 7). Співвласниками вказаної вище квартири згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.12.2008 року є [PERSON] , [PERSON] (змінила прізвище на [PERSON] ) [PERSON] , [PERSON] (змінила прізвище на [PERSON] ) та [PERSON] (змінила прізвище на [PERSON] ) (а.с. 8, 9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Парафіївської селищної ради, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] (а.с. 10). Як убачається з копії спадкової справи № 33/2019, заведеної Ічнянською державною нотаріальною конторою 07 лютого 2019 року, після померлої [INFO] із заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] , а також із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь дочки спадкодавця [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON] (а.с. 45-52). Із листа Ічнянської державної нотаріальної контори № 743/02-14 від 11.07.2024 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку у зв`язку з неможливістю встановити розмір та склад спадкового майна, яке було у приватній спільній сумісній власності (а.с. 15). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 370 ЦК України розмір часток у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 355, ч.1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Позивачка посилається на ту обставину, що через не визначеність розміру частки померлої спадкодавиці у спірній квартирі, вона не може належним чином оформити свої спадкові права на спадщину, яка відкрилася після смерті матері. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, справа про визначення належної йому частки має вирішуватися в суді. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яким відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та обтяжень здійснюється на підставі рішень судів, які набрали законної сили. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Аналізуючи зібрані докази суд вважає встановленим, що позивачка як спадкоємиця за законом першої черги, прийняла спадщину після померлої [INFO] її матері [PERSON] , так як подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з тим, що частка померлої [PERSON] у праві спільної власності на квартиру не визначена, що є підставою для задоволення позовних вимог [PERSON] про визначення частки у праві спільної власності на квартиру з відповідними господарськими будівлями та спорудами.

Outcome: approved