Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулось до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] \~ про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. 18.04.2019 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R01.00600.005163650. Відповідно до умов Договору\~ кредиту № R01.00600.005163650 від 18.04.2019\~ банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 9796,59 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом із процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою\~ за послуги\~ з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.п. 1.3 Договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 25,43% річних від залишкової суми кредиту. Також, відповідно до п.п. 1.4 Договору кредиту за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів. Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 9796,59 грн\~ строком на 18.04.2021 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами, згідно з умовами цього Договору. Як йдеться в по тексту договору кредиту, позичальник заявляє та гарантує, що уся інформація, відомості\~ та документи\~ ( в тому числі ті, що містяться в даному Договорі та кредитній справі позичальника у банку), які\~ повідомлені та надані банку з метою одержання кредиту, є достовірними і відповідають дійсності;\~ банк перед укладанням договору кредиту повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація\~ йому відома та зрозуміла, він ознайомився з тарифами банку і згоден із ними. Банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі 9796,59 грн в строки, визначені умовами Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням відповідачем заборгованості за\~ Договором\~ кредиту та відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за договором № R01.00600.005163650 від 18.04.2019, станом на 19.12.2023 року становить 11 170,44 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом 5654,46 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 5 515,98 грн; заборгованості на нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн. 19.12.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» було укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 договору факторингу, АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. ТОВ «Оптіма Факторинг» зобов`язання за Договором\~ факторингу виконав\~ в повному\~ обсязі, та відповідно\~ перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023,\~ відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а\~ ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги\~ за Кредитним договором № R01.00600.005163650 від 18.04.2019. Відповідно до п. 2.1 договору факторингу, ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах визначених цим\~ договором. Згідно з положеннями п. 2.2 цього Договору, права вимоги відступаються в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами\~ та в реєстрі боржників в електронному\~ вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному\~ вигляді. П. 3.2 цього Договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги, яка становить 11776112,00 грн. На виконання вимог даного Договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало\~ на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 11776112,00 грн, та відповідно було здійснено передачі реєстру боржників. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023\~ відповідно до Договору факторингу № 22/12-2023 перейшло право за Кредитним договором № R01.00600.005163650 від 18.04.2019, що укладено між АТ «Ідея Банк» та\~ [PERSON] . У зв`язку з неповерненням відповідачем заборгованості за договором та відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за Договором кредиту №\~ R01.00600.005163650 від 18.04.2019, станом на 19.12.2023 року, становить 11 170,44 грн,\~ яка складається з:\~ заборгованості за основним боргом 5 654,46 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 5 515,98 грн; заборгованості на нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» суму заборгованості\~ за Договором\~ № R01.00600.005163650 від 18.04.2019 в розмірі 110708,14 грн, судові витрати в сумі 3028,00 грн та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн (а.с. 1-3). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2024, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. (а.с. 52) та матеріали передані для розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру ( ч. 8 ст. 187 ЦПК України ). Згідно відповіді № 877357 від 31.10.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом судді стосовно визначення підсудності щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 15.02.2002 ( а.с. 56). З матеріалів справи вбачається, що позивачем пред`явлено позов до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відповідності до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 29.10.2020 року у справі № 263/14171/19. Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна. Ухвалою судді від 31.10.2024\~ прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено в судове засідання у справі на 28.11.2024\~ (а.с. 57-58). 28.11.2024 розгляд справи, у зв`язку із неявкою відповідача,\~ будо відкладено до 10.01.2025. 10.01.2025 позивач ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в судове засідання свого представника не направило, в прохальній частині позову, представник позивача\~ адвокат Ушакевич М.П., яка\~ діє на підставі довіреності від 26.03.2024 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, просила\~ у разі неявки в судове засідання позивача\~ або його представника\~ розглядати справу\~ без участі позивача та його представників, а у випаду\~ неявки в судове засідання відповідача або його представника, не заперечує проти винесення заочного рішення судом (а.с. 3 зворотна сторона). Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання 10.01.2025 не з`явилася, про день, час та\~ місце\~ розгляду\~\~ справи\~\~ повідомлялася\~\~ належним чином,\~ шляхом\~ направлення судової повістки на\~\~ адресу\~ місця\~ реєстрації, зазначену\~ у\~\~ відповіді\~ № 877357 від 31.10.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, про що в матеріалах справи свідчить наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що відповідач\~ відмовилась від отримання поштового відправлення (а.с. 63). Окрім того, в\~ матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого\~\~ вбачається, що відповідач [PERSON] \~\~ отримала ухвалу про відкриття провадження в\~ даній справі від 31.10.2024 та копію позовної заяви\~\~ з додатками особисто 16.11.2024 (а.с. 60). Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом,разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасникам справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України). У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення. Таким чином, відповідач\~ [PERSON] отримала за адресою своєї реєстрації кореспонденцію з суду, а тому була обізнана про наявність на розгляді в суді справи до неї. Крім того, Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду ( близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б ). За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. У справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41). Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989). Оскільки відповідач [PERSON] отримала особисто з суду кореспонденцію, остання обізнана про те, що на розгляді суду перебуває цивільна справа до неї про стягнення боргу. Водночас, відповідач у відповідності до вимог ч. 5 ст. 128 ЦПК України була обізнана завчасно про дату, час та місце слухання справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. В свою чергу, представник позивача скористувався вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Заяв та клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву позивача. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач\~ [PERSON] не з`явилася в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надала відзив і\~ представник\~ позивача не заперечував проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд\~ вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. 10.01.2025 судом було ухвалено проводити розгляд справи в заочному порядку. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, що 18.04.2019 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R01.00600.005163650 (а.с. 5-7). Відповідно до п.1.1 Договору, банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 9 796,59 грн, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Згідно п. 1.2 Договору,\~ Позичальник укладенням цього Договору дає доручення\~ банку, а банк, за дорученням\~ Позичальника надає кредит у день підписання даного Договору\~ шляхом переказу коштів в сумі 9 796,59 грн з позичкового рахунку Позичальника на рахунок\~ № [NUMBER] в АТ «Ідея Банк». Призначення платежу: погашення кредитної заборгованості договір № Z41.257.70439 від 17.06.2017. Банк надає кредит строком\~ на 24 місяці. Датою видачі кредиту\~ є дата списання\~ коштів з позичкового\~ рахунку Позичальника для зарахування за призначенням. За користування кредитом позичальник сплачує\~ проценти\~ в розмірі 25,43% річних\~ від залишкової суми\~ кредиту. За обслуговування кредитної заборгованості, позичальник сплачує плату\~ щомісячно\~ в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором\~\~ (п. 1.3-1.4 Договору). Позичальник повертає кредит разом із процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 24 щомісячних внесках включно до 18 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться\~ на транзитний рахунок № 29096010581944, з якого проводиться погашення заборгованості за Договором в такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за Договором; 2) для погашення\~ нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої не минув; 3) для оплати штрафних санкцій (пені) згідно п. 3.3.1 цього Договору; 4) для погашення іншої заборгованості (в тому числі\~ дострокове погашення заборгованості за кредитом) (п. 2.1 Договору). Погашення простроченої заборгованості за цим договором (крім штрафних санкцій) здійснюється шляхом списання банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на рахунок обліку заборгованості. Погашення іншої заборгованості здійснюється в терміни погашення заборгованості, визначені Графіком щомісячних платежів. Термін внесення платежу за Договором для погашення заборгованості, повинен відповідати терміну щомісячного платежу, передбаченого Графіком щомісячних платежів. За умови відсутності протермінованих зобов`язань за Договором, сума здійсненого платежу, що перевищує\~ суму щомісячного платежу, передбаченого Графіком щомісячних платежів, зараховується Банком як дострокове погашення кредиту в дату наступного черговного платежу, визначеного\~ Графіком погашення. При цьому\~ Банк\~ здійснює\~ відповідне коригування кредитних зобов`язань у бік їх зменшення та за письмовою\~ заявою Позичальника надає йому новий Графік щомісячних платежів (п. 2.2, 2.3\~ Договору). Нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата\~ за обслуговування кредитної\~ заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати\~ видачі кредиту.\~ Нарахування процентів і плати\~ за обслуговування кредитної заборгованості\~ припиняється після\~ повного повернення кредиту, а\~ також\~ у інших\~\~ випадках,\~ передбачених Договором (п. 2.5 Договору). Згідно п.п. 5.1 Договору, позичальник заявляє та гарантує, що уся інформація, відомості та документи (у тому числі ті, що містяться в даному договорі та кредитній справі Позичальник у банку), які повідомлені та надані ним банку з метою одержання кредиту, є достовірними і відповідають дійсності, кредит одержується ним на поточні потреби та не пов`язаний із підприємницькою діяльністю. Банк перед укладенням угоди повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомлений із тарифами банку і згоден з ними; належний йому примірник оригіналу даного Договору йому\~ вручено банком при підписанні даного Договору; умови даного Договору він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам, а також надає свою згоду на збір, зберігання, використання та поширення через бюро кредитної історії інформації про нього, а також третім особам, у випадку невиконання Позичальником\~ взятих на себе зобов`язань. Вказана інформація відображена в Паспорті споживчого кредиту ( а.с. 8-9 ). Крім того, додано Додаток до Паспорта\~ споживчого кредиту\~ Графік щомісячних платежів за\~ кредитним договором №\~ R01.00600.005163650 від\~ 18.04.2019 ( а.с. 10 ). Банк свої зобов`язання за кредитним договором № R01.00600.005163650 від 18.04.2019 виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти у розмірі\~\~ 9 796,59 грн. Проте, як зазначав позивач, відповідач не виконав свої зобов`язання та не сплатив проценти за користування кредитом. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно з ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами. Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак, під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів. Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотні умови договору визначаються в законі, разом з тим, ними можуть стати будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови договору відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов`язки, які покладаються на них за договором. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнанні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Отже, підписання кредитного договору №\~ R01.00600.005163650 від\~ 18.04.2019, свідчить про те, що відповідачу всі умови даного договору цілком зрозумілі і вона вважає їх справедливими по відношенню до неї. Вказаний договір був прочитаний та підписаний сторонами. Оскільки відповідач підтвердила свою згоду та погодилася з усіма умовами вищевказаного договору, підписавши\~ його, а тому зазначені умови були прочитані, з якими погодилися сторони. Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Встановлено, що у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, відповідач має заборгованість. У зв`язку з неповерненням відповідачем заборгованості за\~ Кредитним договором та відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за Договором № R01.00600.005163650 від 18.04.2019, станом на 19.12.2023 становить 11 170,44 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом 5 654,46 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 5 515,98 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн (а.с. 16). 19.12.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» було укладено Договір факторингу № 19/12-2023 (а.с.17-23). Відповідно до п. 2.1 договору факторингу, АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору та в Реєстрі боржників в електронному вигляді, що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру боржників в електронному\~ вигляді Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладення цього Договору. Друкований Реєстр боржників після належного підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.2 Договору). ТОВ «Оптіма Факторинг»\~ зобов`язання за Договором\~ факторингу № 19/12-2023 виконав\~ в повному\~ обсязі, та відповідно\~ перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». на користь АТ «Ідея Банк», що підтверджується в матеріалах справи копією платіжного доручення № 145від 20.12.2023 (а.с. 27). За таких обставин, до ТОВ «Оптіма Факторинг» починаючи з 19.12.2023 року відповідно до Договору факторингу № 19/12-2023 перейшло право за Кредитним договором № R01.00600.005163650 від 18.04.2019, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , що підтверджується в матеріалах справи копією Реєстру боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.12.2023 до Договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023, ТОВ «Оптіма Факторинг» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі\~\~ 11 170,44 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом 5 654,46 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 5 515,98 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн (а.с. 24-26). Згідно із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, додатка до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій (а.с. 47). 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023,\~ відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а\~ ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги\~ за Кредитним договором № R01.00600.005163650 від 18.04.2019 (а.с. 29-33). Відповідно до п. 2.1 договору факторингу, ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах визначених цим\~ договором. Згідно з положеннями п. 2.2 цього Договору, права вимоги відступаються в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами\~ та в реєстрі боржників в електронному\~ вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному\~ вигляді. Пунктом 3.2 цього Договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги, яка становить 11776112,00 грн. Згідно до п. 5.1 Договору факторингу права вимоги\~ вважаються такими, що перейшли від ТОВ «Оптіма Факторинг»\~ до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в день підписання сторонами друкованого Реєстру боржників та Договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови\~ умови виконання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язань передбачених п. 4.1 цього Договору. Так, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму\~ в розмірі 11776112,00 грн на користь\~ ТОВ «Оптіма Факторинг», що підтверджується в матеріалах справи копією платіжного доручення № 376 від 26.12.2023 (а.с. 37). За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 відповідно до Договору факторингу № 22/12-2023 перейшло право за договором № R01.00600.005163650 від 18.04.2019, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , що підтверджується в матеріалах справи копією Реєстру боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 22.12.2023 до Договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 11 170,44 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом 5 654,46 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 5 515,98 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн\~ (а.с. 34-36). Таким чином, ТОВ « Фінансова компанія «Профіт Капітал» набуло статусу кредитора за Кредитним договором R01.00600.005163650 від 18.04.2019, укладеним між AT «Альфа-Банк» та відповідачем. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 р. у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Аналогічної правової позиції дотримується і КЦС ВС в постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. В зазначеній постанові ВС зауважив, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, на що посилається [PERSON], не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Таким чином, за договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти. Такий правовий висновок Верховний Суд виклав у постановах: від 14 лютого 2018 року у справі № 756/668/15-ц (провадження № 61-153св18) та від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18). Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення ( ч. 1 ст. 517 ЦК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 р. у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Позивачем на підтвердження розміру заборгованості за Кредитним договором № R01.00600.005163650 від 18.04.2019 надано до суду розрахунок заборгованості, згідно якого за відповідачем станом на 19.12.2023 обліковується заборгованість в розмірі в сумі 11 170,44 грн (а.с. 16). Окрім розрахунку заборгованості\~ (а.с.16), дана сума заборгованості\~ також\~ підтверджується\~ випискою по рахунку за період з 18.04.2019 по 19.12.2023 ( а.с. 13-15 ). Отже, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19 ). Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від\~ 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21). В зазначеній постанові Верховний Суд вказав, що на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів суд установив, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит в обумовленій сумі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, тому дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних до позичальника про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотків. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2021 по справі №278/2177/15-ц про те, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Така позиція викладена і в постанові КЦС ВС від 31.05.2022 № 194/329/15-ц (провадження № 61-3753св22). Судом встановлено, що відповідач з умовами договору була ознайомлениа, підписала договір і отримала кредит, користувалася ним, однак, всупереч умовам Кредитного договору, не виконала своїх зобов`язань щодо повернення наданого їй кредиту. У зв`язку із невиконанням відповідачем [PERSON] зобов`язань за договором № R01.00600.005163650 від 18.04.2019, сума заборгованості складає 11 170,44 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 5 654,46 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 5 515,98 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн., яку позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача. З вимог позивача вбачається, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не нараховувало ніяких сум заборгованості за кредитним договором відносно позичальника, а вказаний розмір заборгованості є незмінним з моменту отримання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» права вимоги за Кредитним договором\~\~ R01.00600.005163650 від 18.04.2019. В свою чергу, з боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо наявної заборгованості та нарахованих сум. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Тому, враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основним боргом в розмірі 5 654,46 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 5 515,98 грн, розмір та нарахування яких передбаченого умовами\~ Кредитного договору. До того ж, в правових позиція Верховного Суду зазначено про відсутність підстав для визнання договорів недійсними, зокрема, пунктів договору щодо нарахування процентів за користування кредитом та відсутність порушень зі сторони кредитодавця вимог ЗУ «Про захист прав споживачів», що відображено в постановах\~ від 12.01.2022р. у справі № 524/5556/19, від 07.10.2020 р. у справі № 127/33824/19, від 09.09.2020 р.у справі № 732/670/19, від 28.04.2021 р. у справі № 234/7160/20, від 10.06.2021 р. у справі № 234/7159/20, від 18.06.2021 р. у справі № 234/8079/20. Волевиявлення сторони щодо підписання договору свідчить, що особа, яка погоджується укласти договір, отримала всі необхідні відомості для прийняття рішення про погодження умов договору. Згідно ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори з споживачем умови, які є несправедливими. Однак, умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, що ним під сумнів не ставиться. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2020 у справі № 757/1782/18: «Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.». Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: approved