Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних та інфляційних. Зазначало, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) ел. мережами, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів, виданих та встановлених для ПАТ «Київенерго». За результатами аналізу оплат з`ясовано, що [PERSON] користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості та станом на 01.01.2019 має заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 4 179 грн. 60 коп. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання по оплаті коштів за спожиту електроенергію не виконує та у нього утворилася заборгованість, просило стягнути з відповідача на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 4 179 грн. 60 коп., інфляційні та 3% річних у розмірі 1 947 грн. 69 коп. та судовий збір у розмірі 3 028 грн. Відповідно до ухвали судді Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2024 було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних, інфляційних та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача відзив не надходив. Суд, вивчивши позовну заяву, догладивши матеріали справи та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідно до п. 2.2. Статуту ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» товариство є юридичної особою приватного права за законодавством України, яка створена і діє відповідно до положень Цивільного Кодексу України, Господарського Кодексу України, Законів України «Про акціонерні товариства», «Про ринок електричної енергії», «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», а такоє інших нормативно-правових актів України. Відповідно до п. 5.14 Статуту товариство є оператором системи розподілу електричної енергії, в розумінні вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», та є незалежним при прийнятті рішень щодо управління активами, необхідними для забезпечення ефективної діяльності з розподілу електричної енергії, у тому числі для експлуатації, обслуговування та розвитку системи розподілу, приєднання до системи розподілу, надання послуг з розподілу електричної енергії. (а.с. 10-12). Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, наданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА, задеклароване/зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , є - [ADDRESS] (а.с. 46 ). Відповідно до особового рахунку споживача [PERSON] № [NUMBER] сальдо споживача станом на 01.02.2024 складає 4 179 грн. 60 коп. (а.с. 16-22). Згідно розрахунків позивача, станом на 01.02.2024 за адресою [ADDRESS] існує заборгованість по оплаті послуг за спожиту електроенергію у розмірі 4 179 грн. 60 коп. (а.с. 4). Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є виконавцем комунальних послуг. Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як установлено судом, [PERSON] свої зобов`язання з оплати послуг за спожиту електричну енергію за період з лютого 2021 року по лютий 2024 року не виконувала, внаслідок чого станом на 01.02.2024 у неї утворилась заборгованість у розмірі 4 179 грн. 60 коп. (а.с. 4). Ураховуючи те, що відповідач не оплачує житлово-комунальні послуги та у нього утворилася заборгованість перед позивачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованості за послуги з постачання електричної енергії за період з лютого 2021 року по лютий 2024 року, яка складає 4 179 грн. 60 коп. Крім того, позивачем за період з лютого 2021 року по лютий 2024 року нараховано 3% річних у розмірі 376 грн. 16 коп. та інфляційні у розмірі 1 571 грн. 53 коп. (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Указу Президента України № 64/222 «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України від 29.10.2024 №4024-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено до 07 лютого 2025 року. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного законодавства, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для стягнення нарахованих 3% річних за період дії воєнного стану, а саме з 24.02.2022 по 01.02.2024. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи те, що позивачем ні в позовній заяві, ні в доданих документах не надано доказів на обґрунтування вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних за період, що передує введенню воєнного стану в Україні, а саме: не надано обґрунтованого окремого розрахунку заборгованості за нарахованими 3% річних та інфляційних за період з початку виникнення у відповідача заборгованості до початку введення воєнного стану в Україні, а тому, правових підстав для задоволення позову в частині стягнення 3% річних у розмірі 2 108 грн. 83 коп. та інфляційних у розмірі 10 943 грн. немає. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 3 028 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial