Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення надміру виплачених коштів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачка є внутрішньо переміщеною особою з 2016 року. До березня 2022 відповідачка отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідач не належала до жодної категорії осіб, яким призначається грошова допомога, але отримувала її як законний представник своєї доньки [PERSON] , 2004 року народження, яка також є внутрішньо переміщеною особою та на момент виникнення спірних відносин не досягла 18-річного віку, у зв`язку з чим мала право на отримання допомоги ВПО у розмірі 1000 гривень. З квітня 2022 року відповідачу було призначено допомогу у розмірі 3000 гривень. Відповідач отримувала допомогу по липень 2022 року. В період отримання допомоги відповідачкою її донька [PERSON] , 2004 року народження, самостійно 22.04.2022 зареєструвалася як ВПО, де їй призначалась та виплачувалась допомога на проживання ВПО з березня по червень 2022 року. 29.06.2022 [PERSON] зареєструвалась як ВПО в м. Лозова. З 01.08.2022 відповідачу було припинено виплату допомоги ВПО як представнику неповнолітньої [PERSON] . Таким чином протягом квітня-липня 2022 року неправомірно отримувала допомогу на проживання ВПО, як представник неповнолітньої доньки, в сумі 3000 гривень щомісяця, так як остання самостійно звернулась за отриманням даного виду допомоги. На адресу відповідачки було направлено повідомлення про переплату допомоги. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідачки кошти, виплачені надміру у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в сумі 12000 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, просила розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином, судовою повісткою про виклик, причину неявки суду не повідомила. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, доходить до такого. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування\~/ч.\~1\~ст.\~77\~ЦПК України/. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення\~/ч.\~2\~ст.\~77\~ЦПК України/. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування /ч. 4 ст. 77 ЦПК України/. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи /ч. 1 ст. 79 ЦПК України/. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Судом встановлено, що відповідно до довідки № 6339-2672 від 01.11.2016 [PERSON] взята на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 6339-5001818743 від 29.06.2022 [PERSON] , 2004 року народження, (яка є донькою [PERSON] ) взята на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.01.2014 № 505 (яка діяла на момент призначення і виплати допомоги), якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, [PERSON] , як законному представнику неповнолітньої дитини [PERSON] , 2004 року народження, була призначена допомога переміщеним особам на проживання з 05.08.2021 по 04.02.2022 у розмірі 1000 гривень, що підтверджується рішенням Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 28.10.2021. Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області від 31.01.2022 відповідачу продовжено строк виплати допомоги переміщеним особам на проживання з 06.02.2022 по 30.04.2022 у розмірі 1000 гривень. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 «Про деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо перемішеним особам та визнано також, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 01.01.2014 № 505, і відповідно до Порядку № 332 допомога на проживання призначалась автоматично особам, які станом на 01.03.2022 отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови КМУ від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» до яких, зокрема, належала [PERSON] , яка станом на 01.03.2022 отримувала допомогу відповідно до Порядку № 505 як представник своєї неповнолітньої доньки, у зв`язку з чим їй було призначено допомогу у розмірі, встановленому Порядком № 332, а саме 3000 гривень з квітня 2022 року. Допомогу [PERSON] отримувала до липня 2022 (з 01 серпня 2022 року виплату припинено). В період отримання допомоги [PERSON] її донька [PERSON] , 2004 року народження, самостійно 22.04.2022 зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа, де їй призначалась та виплачувалась допомога на проживання внутрішньо перемішеним особам з березня по червень 2022 року. 29.06.2022 [PERSON] зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа в м. Лозова. З 01.08.2022 [PERSON] було припинено виплату допомоги внутрішньо переміщеним особам як представнику неповнолітньої [PERSON] . З квітня 2022 року [PERSON] , як законному представнику неповнолітньої дитини [PERSON] , 2004 року народження, було призначено допомогу у розмірі 3000 гривень, встановленому Порядком № 332, яку вона отримувала по липень 2022 року. При цьому, 29.06.2022 [PERSON] , [INFO] , самостійно звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Відповідно до довідки № 299 від 11.07.2022, [PERSON] отримала допомогу переміщеним особам на проживання з березня 2022 року по червень 2022 року по 3000 гривень, всього у розмірі 12000 гривень. Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області від 15.07.2022 [PERSON] , 2004 року народження, призначено допомогу ВПО з 01.07.2022 по 30.09.2022 у розмірі 3000 гривень. Згідно рішення Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області від 27.09.2022 [PERSON] , 2004 року народження, призначено допомогу ВПО з 01.10.2022 по 31.10.2022 у розмірі 3000 гривень, з 01.11.2022 по 31.12.2022 у розмірі 2000 гривень. Розпорядження від 18.07.2022 [PERSON] припинено виплату допомоги та закрито особовий рахунок з 01.08.2022 у зв`язку із звернення за призначенням допомоги ВПО [PERSON] особисто. Таким чином, [PERSON] в період квітень-липень 2022 року неправомірно отримувала допомогу у розмірі 3000 гривень щомісяця, всього у сумі 12000 гривень, як представник неповнолітньої доньки [PERSON] яка таку допомогу в цей період вже самостійно отримувала за поданою особисто заявою 03.08.2023 Управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області на адресу відповідача було направлено повідомлення про переплату «Допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» за період з 01.03.2022 по 31.07.2022 у розмірі 13000 гривень, яке залишилося поза увагою відповідача. Відповідно до частини першої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до\~ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. За змістом зазначеної норми, допомога, в даному випадку допомога переміщеним особам на проживання, не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень\~ст. 1215 ЦК України\~дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, доходить висновку про задоволення позову, оскільки відповідач знала про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не повідомила позивача про них, що є зловживанням з її боку, у зв`язку з чим кошти у розмірі 12 000,00 грн. підлягають безумовному поверненню відповідачем позивачу, як набуті без достатньої правової підстави. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі позову.

Outcome: approved