Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Просить стягнути аліменти на її користь в розмірі 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти з дати розлучення між сторонами 03.04.2024. Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року в цій справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. У наданий ухвалою про відкриття строк відзив на позов до суду не надходив, у зв`язку з чим суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній документів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є позивачка та відповідач по справі. Дитина проживає разом з матір`ю. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Згідно ч.3ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана представницею позивачки адвокатом Єфановою Н.С. 30.08.2024 (а.с. 5), надіслана до суду за допомогою поштового зв`язку «Новою поштою» 04.09.2024 (а.с. 56), отже аліменти необхідно стягувати з 04.09.2024. За таких обставин, суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04 вересня 2024 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Щодо стягнення аліментів за минулий час за період з 03.04.2024 по 03.09.2024, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. За загальним правилом, визначеними Сімейним Кодексом України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. Матеріали справи не містять доказів того, що позивачка вживала до подачі позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача з моменту розлучення тобто 03.04.2024, а отже не надано доказів ухилення останнього від сплати аліментів. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку у необхідності відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] аліментів за минулий період з 03.04.2024 до 03.09.2024, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial