Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 25 листопада 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] , яка подана її представником - адвокатом Савченко Я.В., згідно якої 12 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб від якого [INFO] народилася донька [PERSON] . Однак, сімейне життя позивача із відповідачем поступово погіршилось протягом останнього року, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сторони як сім`я разом не проживають, спільне господарство не ведуть, тому позивач вважає, що подальше спільне життя між ними є неможливим, суперечить їх інтересам, шлюб не може бути збереженим, тому просить шлюб розірвати, заходи примирення не застосовувати. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 25 листопада 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 11 грудня 2024 року до суду надійшли відомості про місце реєстрації відповідача. 4. 11 грудня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 5. Судове засідання призначалося на 27 грудня 2024 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. У позовній заяві представник позивача [PERSON] - адвокат Савченко Я.В. зазначив про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. 7. 16 грудня 2024 року відповідач [PERSON] подав суду заяву про визнання позову в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, зазначив, що подальше спільне життя з позивачем неможливе, суперечить інтересам сторін, шлюб не може бути збереженим, тому визнає вимоги позову про розірвання шлюбу, заходи примирення просить не застосовувати, наслідки визнання позову відомі та зрозумілі. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8. В ч. 1 ст. 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 9. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч. 3). Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як зазначено у ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2). У ч. 1 ст. 113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. 10. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 11. 12 липня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] (відомості про реєстрацію шлюбу підтверджуються витягом про шлюб із порталу державних послуг «Дія» від 22 листопада 2024 року, а також відмітками відділу ДРАЦС у паспортах позивача і відповідача). 12. [INFO] народилася [PERSON] , її батьками є [PERSON] і [PERSON] . VI. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 13. Із позовної заяви і заяви відповідача про визнання позову вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, не проживають разом, шлюбних відносин не підтримують, примирення між ними неможливе, це свідчить про те, що їх сім`я розпалась, шлюб має формальний характер. 14. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб сторін необхідно розірвати, позивач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 15. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 16. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. 17. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. VІI. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 18. Позовна заява є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 19. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 20. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 21. Позивачем подано позовну заяву в електронній формі, тому сплачено судовий збір в розмірі 970,00 грн. - з урахуванням вимог ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». 22. Відповідач визнав позов, тому на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу має бути повернуто з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню інші 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved