Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-24 00:00:00

02.08.2024 позивачка через адвокатку Царик Р.М. через систему «Електронний суд» звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб зі [PERSON] , мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Також позивачка просила відновити їй дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.08.2024 дану справу передано за підсудністю до Деснянського районного суду м. Чернігова. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.09.2024 позовну заяву прийнято до провадження судді Супруна О.П. та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 31.10.2024. 31.10.2024 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Супруна О.П. у відпустці; судове засідання відкладено на 25.12.2024. У судове засідання 25.12.2024 сторони не з`явилися, представниця позивачки у поданій до початку судового засідання заяві просила провести розгляд справи без її участі, дала згоду на заочний розгляд; відповідач про час і місце розгляду справи оповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За згодою представниці позивачки суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.06.2017, актовий запис № 295 (а.с. 7). Від\~даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. За змістом позовної заяви, подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно положень статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивачки, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, згідно з частиною шостою статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. За приписом частини другої статті 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Таким чином, зміна прізвищ громадян України знаходиться поза компетенцією суду, а тому вимога позивачки про зміну її прізвища не підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved