Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 7000 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 р. його позов до УСЗН Конотопської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язанння вчинити дії задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність УСЗН Конотопської міської ради щодо нарахування та виплати йому щорічної грошової допомоги до 05.05. за 2022 р. у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язати УСЗН Конотопської міської ради нарахувати та виплатити йому разову грошову допомогу до 05.05.2022 р., як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. 30.11.2022 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №480/3657/22 по вказаному рішенню суду. 19.12.2022 р. відповідачем повідомлено державного виконавця, що згідно розпорядження №107/21 від 19.12.2022 р. управлінням призначено стягувачу недоплачену грошову допомогу до 05.05. в сумі 7354,00 грн. за 2021 р., замість 8176 грн. В той же час рішення суду не виконане в частині нарахування та виплати грошових коштів по виконавчому листу. Про потребу у виділенні вказаних коштів було повідомлено Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації. Також повідомлено, що управління не має можливості виконати рішення Сумського окружного суду від 13.09.2022 р. у зв`язку з відсутністю фінансування. Протиправними діями відповідача, що виразились у невиплаті недоплаченої грошової допомоги до 05.05. за 2022 р. у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, а також бездіяльністю, що виразилася у тривалому невиконанні рішення Сумського окружного адміністративного суд від 13.09.2022 р., йому заподіяна моральна шкода в сумі 07 тис.грн. , що полягає у душевних стражданнях через порушення прав, неможливості реалізувати своє конституційне право на належний розмір допомоги,\~ що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить задовольнити їх. Представник відповідача Ільїнська Л.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Заперечує позовним вимогам.\~ Встановлено судом, 13.09.2022 р. рішенням Сумського окружного адміністративного суду позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність УСЗН Конотопської міської ради щодо нарахування та виплати [PERSON] щорічної грошової допомоги до 05.05. за 2022 р. у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язати УСЗН Конотопської міської ради нарахувати та виплатити [PERSON] разову грошову допомогу до 05.05.2022 р., як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми (а.с.6-7). 30.11.2022 р. постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження (а.с.8-9).\~ 19.12.2022 р. відповідачем повідомлено державного виконавця, що згідно розпорядження №107/21 від 19.12.2022 р. управлінням призначено [PERSON] \~ недоплачену грошову допомогу до 05.05. в сумі 7354,00 грн. за 2021 р., замість 8176 грн. (а.с.10). Ст.16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до\~ст. 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно з ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У\~постанові від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~Пленум Верховного суду України роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Також Пленум Верховного суду України у своїй\~постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу\~ст. 1173 ЦК України\~шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується\~обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача. Статтями\~13,17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IVпередбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права та змінюють практику застосування національного закону відповідно до рішення цього Суду. Відповідно до чіткої й усталеної практики ЄСПЛ право на суд, захищене\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», пункт 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення від 28 липня 1999 року у справі «Імобільяре Саффі» проти Італії», заява № 22774/93, пункт 66). Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою (рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, пункт 44, від 20 липня 2004 року). Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному та вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення від 26 квітня 2005 року у справі «Сокур проти України», заява № 29439/02, та від 19 лютого 2009 року у справі «Крищук проти України», заява № 1811/06). ЄСПЛ також зазначив, що у випадках, коли йдеться про відшкодування матеріальної шкоди, національні суди мають явно кращі можливості визначати наявність такої шкоди та її розмір. Але інша ситуація коли йдеться про моральну шкоду. Існує обґрунтована презумпція, що надмірно тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди (рішення у справі «Скордіно проти Італії», заява № 36813/97, пункти 203-204, та рішення у справі «Вассерман проти Росії», заява № 21071/05, пункт 50). Суд вважає таку презумпцію особливо незаперечною у випадку надмірної затримки у виконанні державою винесеного проти неї судового рішення, враховуючи те, що недотримання державою свого зобов`язання з повернення боргу після того, як заявник, пройшовши через судовий процес, домігся успіху, неминуче викликатиме у нього почуття розпачу (рішення від 7 травня 2002 року в справі «Бурдов проти Росії», пункт 100). Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення, за що держава несе відповідальність, презумується. Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 липня 2019 року по справі №750/1591/18-ц. Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що протиправні дій відповідача, що виразилися у невиконанні рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року, справа № 480/3657/22, про зобов`язання УСЗН Конотопської міської ради\~ нарахувати та виплатити [PERSON] грошову допомогу, викликають у позивача негативні емоції, переживання, чим йому заподіяно моральні страждання. Із матеріалів справи вбачається, що судове рішенням у адміністративній справі № 480/3657/22 набрало законної сили, однак рішення в добровільному порядку відповідачем не виконане, що негативно вплинуло на моральний стан позивача, законні очікування якого на виплату грошової допомоги виявилися марними. Згідно ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт неправомірності дій відповідача повністю встановлений судовим рішенням. З огляду на зазначене, суд визнає право позивача на отримання від Головного управління УСЗН Конотопської міської ради\~ відшкодування завданої неправомірними діями моральної шкоди, а тому враховуючи конкретні обставини справи, докази, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач,

Outcome: partial