Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши що 26.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено Договір №473429-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 29000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом. ТзОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку чим утворилась заборгованість, загальний розмір якої станом на 22.07.2024 року становить 125941,72 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 29000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах 92591,72 грн. та суми прострочених платежів за комісією 4350,00 грн. Вказану суму заборгованості просить стягнути з відповідача. Одночасно просить стягнути понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача просив проводити розгляд без участі позивача, про що зазначив в поданій позовній заяві. Відповідач належним чином повідомлена про судовий розгляд справи (копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримала 13.09.2024 року). Представник відповідача, адвокат Бугайов Д.М. подав відзив, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Вказав, що кредитні кошти були отримані третіми особами шахрайським способом, шляхом отримання паспортних даних із застосуванням "фішингової" схеми. Так, 26.08.2023 [PERSON] в мережі інтернет знайшла оголошення про роботу та перейшла за посиланням. В месенджері Telegram їй було запропоновано високооплачувану роботу, для чого потрібно було пройти ідентифікацію, скинути фото документів: паспорту та ідентифікаційного коду, а також фото, тримаючи документи в руках. Також необхідно було надати номер карти будь-якого банку. Після цього співрозмовник не відповідав. У той же день невстановленими третіми особами було підписано за допомогою підтвердження смс-коду кредитний договір з ТОВ "Бізнес Позика" на суму 29000 грн. Про те, що її карту використали для отримання шахрайським шляхом кредиту [PERSON] дізналася після ознайомлення адвокатом зі справою в суді. Зателефонувавши 30.09.2024 на гарячу лінію Монобанк (АТ "Універсал Банк") [PERSON] дізналася, що на її карту було зараховано 26.08.2023 кредитні кошти в сумі 29000 грн., які одразу ж були перераховані невстановленими третіми особами на 3 різні рахунки. Також 30.09.2024 [PERSON] звернулася до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області із заявою про кримінальне правопорушення за фактом незаконного заволодіння кредитними коштами шахрайським способом. Таким чином, вказане доводить, що відповідач своїми усвідомленими діями не сприяла втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Представник позивача направив відповідь на відзив, щодо начебто наявності кримінального провадження за участю відповідача вказав, сторона відповідача зазначає, що проти відповідача начебто були вчинені шахрайські дії з боку невідомих осіб, при цьому жодних доказів звернення до поліції та відкриття на підставі такого звернення кримінального провадження стороною відповідача до відзиву на позовну заяву не було надано. Навіть якщо стороною відповідача будуть надані докази звернення до поліції та відкриття на підставі такого звернення кримінального провадження, факт наявності кримінального провадження та внесення даних в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань буде свідчити лише про початок розслідування, але ніяк не може підтвердити те, що відповідач не укладав з позивачем кредитний договір. Сторона відповідача не заперечує наступних юридичних фактів: отримання кредитних коштів за кредитним договором на номер банківської картки відповідача; наявність заборгованості за кредитним договором. Під час укладання кредитного договору відповідач проходила відео-верифікацію під час якої: зазначила що вона самостійно подала заявку на отримання кредиту; надала повну згоду на проведення відео-верифікації та фото-фіксації екрану з її зображенням та зображенням документів, що були пред`явлені нею під час здійснення відео-верифікації; підтвердила що на неї не чинить тиск або вплив будь-яка інша особа з метою отримання кредиту; зазначила свій номер телефону [NUMBER] (той самий номер, який зазначений у відзиві на позовну заяву як такий, що належить відповідачу); зазначила серію та номер свого паспорта [NUMBER] та дату його видачі; зазначила свою дату народження [INFO] . Відеозапис відео-верифікації додається. Наразі не доведений факт того, що проти відповідача було скоєно шахрайство, адже відсутнє рішення суду у кримінальній справі про факт вчинення шахрайства проти відповідача. Кредитний договір підписаний боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтвержено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між заявником/кредитором та боржником/позичальником не був би укладений. Відповідач у відзиві на позовну заяву не пояснює чому на його думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий позивачем, є начебто необгрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. Відповідачем заперечення на відповідь на відзив не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. Також встановлено, що 26.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено Договір №473429-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ "Бізнес Позика" 26.08.2023 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір №473429-КС-001 про надання кредиту. 26.08.2023 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №473429-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3794, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 26.08.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено Договір №473429-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Тобто, анкетою позичальника [PERSON] проставлянням власноручного підпису підтвердила та зобов`язалася виконувати умови договору про надання кредиту. Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТОВ "Бізнес Позика" надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 29 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Строк на який надається кредит: 24 тижнів. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 2,00000000 процентів за кожен день користування Кредитом. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,14918207, фіксована. Комісія за надання кредиту: 4350,00 грн. ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 29000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №473429- КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором №473429-КС-001 Позичальника, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення [PERSON] отриманих в кредит коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України). Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст.652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Згідно зі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому п.12 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовує, що одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ст.2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою ст.6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої ст.6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій ст.11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2023 року в справі №212/10457/21 відображено правовий висновок щодо того, що без введення логіна і паролю в інтернет-банкінгу (де обслуговується позичальник), які відомі виключно останньому, здійснення його верифікації, передання ним та отримання кредитором персональних даних від позичальника з метою укладення договору, є неможливим. Договір №473429-КС-001 [PERSON] підписала одноразовим ідентифікатором UA-3794, який був відправлений 26.08.2023 року на номер мобільного телефону, що підтверджується паперовою копією договору. Підтвердженням перерахування кредитних коштів на підставі даного договору є інформаційна довідка №966/07 від 29.07.2024 р. від ТОВ «Платежі Онлайн», відповідно до якого останній повідомляє, що ТОВ «Бізнес Позика» здійснено успішний переказ коштів на картку клієнта. 26.08.2023 на суму 29000.00 гри. на картку [NUMBER] , номер транзакції: 39307-47029-77844. Отже, на підставі договору №473429-КС-001 від 26.08.2023, виконано умови перерахування коштів. Також матеріалами справи підтверджується наявність у договорі персональних даних відповідача, а саме серії та номеру паспорта громадянина України ( [NUMBER] ), дати його видачі (10.09.2015), реєстраційного номеру облікової картки платника податків ( [NUMBER] ), номеру мобільного телефону ( [NUMBER] ) та електронної адреси ( [INFO] ) [PERSON] . Відповідно до листа №БТ/6797 від 01.11.2024 року АТ "Універсал Банк", банком було ініційовано детальну перевірку в ході якої повідомлено: на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було емітовано картки № [NUMBER] . Крім того, матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо протиправності дій третіх осіб стосовно відповідача, як і незаконності заволодінням його персональними даними з метою подальшого укладення договору. Також суд звертає увагу на те, що паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер мобільного телефону повністю співпадає із такими даними (в договорі №473429-КС-001), що зазначені самим відповідачем у його відзиві на позовну заяву. Отже, договір №473429-КС-001 від 26.08.2023 року підписані саме відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора (електронний підпис з одноразовим ідентифікатором), є укладеними у порядку Закону України «Про електронну комерцію», що повністю відповідає положенням зазначеного Закону та приписам ЦК України, а тому факт укладення відповідачем договорів є повністю доведеним. Щодо посилань відповідачки на неотримання нею кредитних коштів за наслідками укладення договору, то суд виходить із того, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що [PERSON] зверталася до кредитодавця зі зверненнями про неотримання кредитних коштів. Також відсутні звернення відповідачки з такого приводу до правоохоронних органів. Відповідачем не надано жодного переконливого доказу, що вказані операції були здійснені третіми особами з використанням її авторизаційних даних. Суду й не надано доказів того, що кошти не були зараховані на банківський рахунок відповідачки. Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними посилання [PERSON] на неотримання нею коштів за договором №473429-КС-001 від 26.08.2023 року. Як встановлено з матеріалів справи, строк кредитування за договором про надання кредиту №473429-КС-001 від 26.08.2023 року був погоджений сторонами та становив 24 тижні (169 днів). Разом з тим, із розрахунку заборгованості за даним договором вбачається, що заборгованість перед позивачем, загальний розмір якої станом на 22.07.2024 року становить 125941,72 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 29000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах 92591,72 грн. та суми прострочених платежів за комісією 4350,00 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживала, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Таким чином, позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved