Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно з рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходів. Рішення перебуває на виконанні в Інгулецькому ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району (№ АСВП: 55385822). Зазначає, що після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] у позивача суттєво змінився сімейний та матеріальний стан. 20 вересня 2023 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] третьою особою у справі. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Дружина зараз не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення дочкою трирічного віку; отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. Таким чином, на момент звернення з позовом до суду на утриманні позивача перебувають дружина та двоє малолітніх дітей. Позивач працює, але, починаючи з червня 2024 року, його заробітна плата значно зменшилася (раніше вона становила 24000 грн, зараз 14000 грн), що погіршило його матеріальний стан і матеріальний стан його сім`ї. Вважає, що зменшення розміру до 1/6 частини його доходів на утримання сина [PERSON] є розумним та не суперечить нормам матеріального права та буде справедливим балансом між захистом прав малолітнього сина, обов`язок з утримання якого на нього покладено, та правами його малолітньої дочки та дружини, що потребують утримання від нього. Тому просить зменшити розмір, що стягуються з нього на користь відповідача на спільного сина, з 1/4 частини до 1/6. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач надала відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що спільний з позивачем син є дитиною з інвалідністю і за станом здоров`я потребує постійного догляду, у зв`язку з чим вона не працює. Відповідач також є особою з інвалідністю ІІІ групи. Тому зменшення розміру аліментів на сина призведе до погіршення матеріального стану її сім`ї. Через заборгованість позивача зі сплати аліментів на утримання спільного сина, вона вимушена брати кошти у борг. Крім того, зазначає, що позивач посилається на те, що його дружина здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Це свідчить про те, що після досягнення дочкою трирічного віку дружина позивача матиме змогу працювати та не перебуватиме на утриманні позивача, що покращить його матеріальний стан. Разом з тим, позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання сина до повноліття дитини. Позивач не має права компенсувати зменшення виплат на їхню спільну дитину за рахунок збільшення утримання іншої дитини та його дружини. Посилається на те, що факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру аліменти не знаходиться в переліку обставин, що враховуються при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. Вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, зазначила, що ліки, на підтвердження придбання яких третьою особою надано чеки, не потрібні дитині такого віку, як у позивача та третьої особи. Вважає, що такі витрати не носять щомісячного характеру, оскільки в чеках фігурує вакцина. А здійснення таких витрат свідчить про задовільний матеріальний стан позивача. Просить відмовити у задоволенні позову. Процесуальні дії у справі. 27.08.2024 позовна заява надійшла до суду. 04.09.2024 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 05.09.2024 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. 18.10.2024 надійшов відзив на позовну заяву. 07.11.2024 від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. 07.11.2024 витребувано докази. 14.11.2024 на виконання ухвали про витребування доказів від УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради надійшли докази. 19.11.2024 надійшло клопотання третьої особи про долучення до матеріалів справи доказів. 26.11.2024 на виконання ухвали про витребування доказів від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшли докази. 28.11.2024 закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Просить врахувати доходи позивача, зміну його матеріального стану, матеріальний стан членів сім`ї позивача (дружина отримує соціальну допомогу у розмірі 860 грн, здійснює догляд за дитиною, дитина знаходиться на штучному годуванні, вживає медичні препарати на регулярній основі). Зазначила, що матеріальне положення сина сторін змінилося, йому нараховується пенсія як дитині з інвалідністю з листопада 2023 року у сумі 8000 грн. Відповідач отримує соціальну допомогу у сумі 2700 грн. Суттєвих доказів щомісячних витрат на дитину відповідач не надала. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що позивач не цікавиться життям дитини, не дарує йому подарунків, не цікавиться його здоров`ям, не відвідує в лікарнях. Син тричі на тиждень відвідує логопеда, що коштує відповідачу грошей. Крім того, вона витрачається на ортопедичне взуття, розвиваючі зошити, книжки, канцелярське приладдя, рюкзак тощо. Вона не може працювати, оскільки постійно піклується про сина. Третя особа надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Фактичні обставини, встановлені судом. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року з [PERSON] на ім`я [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Виконавчий лист № 213/2823/17, виданий на підставі рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року про стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON] , знаходиться на виконанні в Інгулецькому ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району. [PERSON] є дитиною з інвалідністю. Має діагноз: нижній парапарез внаслідок перинатального ураження ЦНС. Затримка психо-мовного розвитку. Відповідно до медичного висновку № 2159 від 21 жовтня 2024 року дитині встановлена інвалідність підгрупи А. Згідно з характеристикою КЗО «Криворізька спеціальна школа «Перлина» ДОР» Назар є учнем 2 класу. Навчається в закладі з жовтня 2022 року. До цього навчався в класі для дітей з легкою розумовою відсталістю, у вересні 2023 року був переведений до класу для дітей з помірною розумовою відсталістю. Соціально-побутові навички сформовані недостатньо, навички особистої гігієни та виконання фізіологічних потреб сформовані частково. Дитина потребує постійної підтримки, супроводу та заохочення. Рівень соціальної адаптації недостатній. 20 вересня 2023 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідач є особою з інвалідністю ІІІ групи. На обліку в управлінні ПФУ не перебуває, пенсію не отримує. Перебуває на обліку в УПСЗН виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Розмір отриманої державної соціальної допомоги за період з січня 2024 року по грудень 2024 року становить 28332 грн. Також [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю [PERSON] , [INFO] . З 21 жовтня 2024 року така допомога надається з надбавкою на догляд (підгрупа «А»). Загальний розмір отриманої допомоги за період з січня 2024 року по грудень 2024 року становить 46737,46 грн. Позивач працює в ПП «Стіл Сервіс», його нарахована заробітна плата за період з березня 2024 року по липень 2024 року включно становить 92645,30 грн. Утримана сума аліментів становить 23161,33 грн, утримана сума боргу з аліментів 13896,79 грн. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Станом на 01 жовтня 2024 року заборгованість позивача зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] становить 32090,44 грн. У серпні, вересні, жовтні 2024 року позивачу нарахована заробітна плата у сумі 31166,32 грн, 29476,04 грн, 28042,38 грн відповідно. З цих сум відбувалися відрахування аліментів та боргу з аліментів: 7791,58 грн та 4674,95 грн у серпні 2024 року; 7369,01 грн та 4421,41 грн у вересні 2024 року; 7010,60 грн та 4206,36 грн у жовтні 2024 року. Згідно з індивідуальною програмою реабілітації дитини з інвалідністю № 2159 від 21 жовтня 2024 року [PERSON] має обмеження до самообслуговування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою, трудової діяльності, навчання, професійного навчання, здобуття освіти. Рекомендовано відновну терапія в реабілітаційних центрах, санаторно-курортне лікування в супроводі батьків; курси медикаментозної корекції як психіатрична допомога 2 рази на рік; консультування в інклюзивно-ресурсних центрах, заняття з логопедом, дефектологом, психологом; фізична реабілітація, лікувальний масаж, лікувальна фізкультура; постійна соціальна та побутова реабілітація, навчання батьками та вихователями основним соціальним навичкам. Реабілітаційний потенціал середній. Метою реабілітації зазначено часткове відновлення обмеження життєдіяльності. Зміст спірних правовідносин. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що виникають з права платника аліментів на пред`явлення позову про зменшення аліментів. Норми права, які застосовує суд. Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Приписами ст.180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку тощо. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до частини четвертої\~статті 273 ЦПК України,\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Висновок суду. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, з урахуванням фактично встановлених обставин справи та наданих сторонами доказів, суд приходить до такого висновку. Після ухвалення 17 листопада 2017 року рішення про стягнення з відповідача аліментів на сина [PERSON] сімейний стан [PERSON] змінився: позивач одружився і в нього народилася дочка. У зв`язку із захворюваннями син позивача [PERSON] потребує постійного нагляду та медикаментозного лікування. Стан здоров`я\~дитини (пункт\~1\~частини першої\~статті 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Суд наголошує на тому, що обидві дитини позивача мають рівні права на утримання з боку батька, й відповідно позивач, як їх батько, несе рівний перед дітьми обов`язок. Згідно зі ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан. На підтвердження зміни матеріального стану зазначає, що розмір його заробітної плати, починаючи з червня 2024 року, зменшився до 14000 грн. Суд не може погодитися з таким твердженням щодо значного погіршення матеріального стану позивача, оскільки згідно з долученою третьою особою довідкою з серпня 2024 року розмір заробітної плати [PERSON] значно підвищився. Виплата позивачу заробітної плати у червні та липні 2024 року у розмірі приблизно 14000 грн не може свідчити про постійний характер такої зміни матеріального стану позивача. Суд звертає увагу на те, що позивач не підтвердив погіршення свого матеріального стану належними та допустимими доказами. Крім того, суд зауважує, що доводи позивача щодо того, що змінився його сімейний стан у зв`язку із реєстрацією шлюбу та народження від нього дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Суд вважає, що розмір аліментів, визначений рішенням суду від 17 листопада 2017 року, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дружину та малолітню дочку, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення сина від шлюбу з відповідачем та суперечитиме його інтересам. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що зміна сімейного стану позивача не є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення у зв`язку з цим його матеріального стану, а наявність дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21). Зменшення розміру аліментів може негативно вплинути на здоров`я та психічний розвиток дитини, що не відповідає її інтересам. Відповідач є працездатною особою, що здатна забезпечувати належний рівень утримання як себе, так і малолітніх дітей.\~ Таким чином, судом встановлено, що майновий стан позивача є стабільним, він працює та отримує заробітну плату. Доказів зменшення розміру заробітної плати суду не надано. Син сторін є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», у зв`язку із захворюваннями потребує постійного нагляду, медикаментозного лікування, реабілітації тощо. Його захворювання носить постійний характер. Відповідач позбавлена можливості працювати, оскільки здійснює догляд за сином, сама відповідач є особою з інвалідністю, державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю, яку вона отримує, не вистачає для задоволення всіх потреб дитини з інвалідністю. Інтереси дитини, зокрема, з інвалідністю, превалюють над майновим становищем платника аліментів. Отже, доводи позивача про те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він зареєстрував шлюб, від якого народилася дочка, без доведення погіршення його майнового становища, є необґрунтованими, оскільки зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. З урахуванням конкретних обставин справи, виходячи із найкращого забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому, ухвалюючи рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed