Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

Позивач АТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16.11.2021 між АТ "ПУМБ" та відповідачем на підставі кредитного договору № 1010296188 видано кредит у сумі 50 686,00 грн., який пізніше було збільшено. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 04.06.2024 складає 66 343,95 грн., з яких: 44 350,77 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8,96 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 21 984,22 грн. - заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, яку було зазаначено у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та судовий збір. 14.08.2024 відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила частково відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в укладеному кредитному договорі № 1010296188 від 16.11.2021 відсутній перелік додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена зазначена щомісячна комісія. АТ «ПУМБ» не пропонував надавати щомісячні послуги обслуговування кредитної заборгованості, не відомо в чому саме такі послуги можуть виражатись, зокрема в чому полягали щомісячні дії АТ «ПУМБ», по «обслуговуванню» боргу. Загальний розмір вимог, які визнаються відповідачем по договору № 1010296188 від 16.11.2021 становлять - 33 861,61 грн., що складаються із тіла кредиту та нарахованих відсотків. Враховуючи, що відповідач не звертався до банку для отримання інформації про стан заборгованості, не отримував виписки, чи будь-яку іншу інформацію, яка б становила послуги в розумінні банку, які могли би бути оплатними, зазначена комісія є нікчемною. Відповідач визнає частково заборгованість, а в частині стягнення комісії в розмірі 21 984,22 грн. відповідач просить суд відмовити. 27.08.2024 через підсистему «електронний суд» від представника позивача - Шумілової Н.І. надійшла відповідь на відзив, де вказано, що банк не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, оскільки, між банком і відповідачем було укладено у письмовій формі договір, згідно якого відповідач отримала кредит, зобов`язалась сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредити в порядку та строки, обумовлені договором. При цьому кредит наданий, а договір укладений шляхом підписання заяви, яка містить усі суттєві умові, притаманні кредитному договору, згідно ЦК України. Окрім того, відповідач, поряд із заявою, підписала «Паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит». Умовами договору передбачено сплату відсотків за користування кредитом, а також комісії банку за обслуговування кредитної заборгованості. Відповідач вважає, що сплачені нею раніше кошти в рахунок оплати комісії також необхідно відняти від заборгованостей за кредитними договорами. Проте, з такими доводами неможливо погодитись, оскільки останні не є обгрунтованими. Звертають увагу суду на те, що відповідач не заявляла зустрічного позову. Тобто, такі дії суду будуть порушенням принципів рівності та диспозитивності сторін у даному випадку в першу чергу, вийшовши за межі позовних вимог і самостійно вирішивши про права особи, яка не заявляла ніяких вимог. Крім того, позивач не вбачає підстав для зарахування в рахунок погашення тіла кредиту, сплачених відповідачем коштів в якості погашення відсотків та тіла кредитів, оскільки сплата вказаних коштів не є предметом даного судового розгляду. 11.09.2024 від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких вказано, що позивачем фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною 1 статті 11 Закону України «про споживче кредитування. Крім того, позивачем не доведено правомірності нарахування та стягнення передбаченої умовами договору №1010296188 комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів взагалі не випливає ані зміст вказаної послуги, ані обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування». Тому відповідач просить задовольнити частково позовну заяву на загальну суму 33 861,61 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 01.08.2024 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що 16 листопада 2021 року між сторонами укладено кредитний договір № 1010296188, у відповідності до якого відповідач отримала кредит в розмірі 50 686,00 грн. Пунктом 2.2.5 Розділу І Частини 2 загальних положень, публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 01.11.2021) визначено, що підписанням заяви на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Частини 5 публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно з п. 5.1.7. Розділу І Частини 5 публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Банком зобов`язання за договором виконались, а саме відповідачу надались кредитні кошти. У свою чергу позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно з кредитними договорами. 05.06.2024 відповідачу було направлено письмову вимогу-повідомлення за вих. №КНО-44.2.2/325, згідно якої позивач вимагав повернути кредитні кошти в досудовому порядку. Однак вимога кредитора зі сторони відповідача залишилась без реагування. Відповідач, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: " Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом установлено, що відповідно до умов Договору ПАТ «ПУМБ» зобов`язується надати кредит шляхом і в межах сум, обумовлених в Договорі. Відповідно до п.п. 5.6, 5.7 Розділу ІІ Частини 5 публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, визначено, що повернення споживчого кредиту та сплата процентів за користування споживчим кредитом/комісій здійснюється за звичайною або ануїтентною схемою. Проценти за користування споживчим кредитом та комісії встановлюються у фіксованому розмірі і підлягають сплаті клієнтом по день фактичного повного повернення заборгованості за споживчим кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, відповідач зобов`язалась здійснювати погашення кредиту, процентів та комісії відповідно до умов укладеного Договору. Відповідач порушила умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконала взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобов`язань. Щодо позовних вимог в іншій частині, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне. Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції від 01 січня 2017 року) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Щодо нікчемності комісії, нарахованої згідно кредитного договору № 1010296188 від 16.11.2024. Пунктом 5 договору № 1010296188 від 16.11.2021 передбачено комісію «за обслуговування кредитної заборгованості» у розмірі - 2,99 %. Згідно розрахунку суми заборгованості відповідача по комісії за договором № 1010296188 від 16.11.2021 сума боргу по комісії нарахована у загальному розмірі 21 984,22 грн. Проте, у кредитному договорі № 1010296188 від 16.11.2021 відсутній перелік додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена зазначена щомісячна комісія. До позовної заяви позивач не додав доказів узгодження з відповідачем переліку послуг, за які відповідач мала б сплачувати щомісячну комісію. Тому відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, абз. 1 ч. 2, ч. ч. 4, 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними положення п. 5 кредитного договору № 1010296188 від 16.11.202 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування, про обов`язок відповідача щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно з Розрахунком суми заборгованості відповідача по комісії за Кредитним договором № 1010296188 від 16.11.2021 сплачені відповідачем кошти на погашення кредитної заборгованості АТ «ПУМБ» спрямовувалися на погашення комісії кошти у розмірі 10 498,12 грн., що підлягають зарахування в погашення інших складових заборгованості. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у зв`язку із нікчемністю п. 5 Заяви № 1010296188 від 16.11.2021 не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення комісії у розмірі 21 984,22 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № 1010296188 від 16.11.2021 у розмірі 44 359,73 грн. Щодо посилань відповідача на необхідність зарахування в погашення заборгованості інших складових заборгованості сплачених відповідачем коштів у розмірі 10 498,12 грн., суд відхиляє ці доводи відповідача з огляду на те, що ним не було заявлено зустрічний позов, а тому взаємозарахування або стягнення безпідставно набутих коштів є предметом окремого позову відповідача. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене до стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором на загальну суму 44 359,73 грн., з яких: 44 350,77 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8,96 грн. - прострочена заборгованість за відсотками. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: partial