Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

1. 2 травня 2024 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що у листопаді 2010 року помер вітчим позивача [PERSON] , який склав заповіт на ім`я своєї дружини (матері позивача) [PERSON] . За життя [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки мешкала разом з ним, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що вона не була зареєстрована з померлим в одному помешканні. За життя [PERSON] також склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачеві. [INFO] [PERSON] померла, після чого позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Між тим, нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право власності на зазначену вище квартиру через недоведення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті чоловіка. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання [PERSON] із [PERSON] на час відкриття спадщини, визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за заповітом на спірну квартиру (а.с.а.с. 1 9). 2. 3 травня 2024 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська справа за підсудністю була передана до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 50). 3. 26 вересня 2024 року відповідач звернувся до суду із заявою про визнання позову. Ухвалою від 15.01.2025 визнання відповідачем позову було прийнято судом (а.с. 68). 4. 15 листопада 2024 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 165). 5. У судовому засіданні позивач, його представниця підтримали заявлений позов, пояснивши, що у листопаді 2010 року помер вітчим позивача [PERSON] , який склав заповіт на ім`я своєї дружини (матері позивача) [PERSON] . За життя [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки мешкала разом з ним, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що вона не була зареєстрована з померлим в одному помешканні. За життя [PERSON] також склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачеві. [INFO] [PERSON] померла, після чого позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Між тим, нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право власності на зазначену вище квартиру через недоведення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті чоловіка. 6. Відповідач до суду не з`явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) (а.с. 68). 7. 15 січня 2025 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 8. Заслухавши пояснення позивача, його представниці, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заявлений позов необхідно задовольнити з таких підстав. 9. Судом встановлено, що сторони доводяться синами [PERSON] , яка тривалий час однією сім`єю без шлюбу мешкала із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.а.с. 26, 87, 156). 10. За життя [PERSON] належала квартира [ADDRESS] (а.с.а.с. 27, 28). 11. 17 травня 2007 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів належну йому квартиру [PERSON] . Заповіт був посвідчений П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрований у реєстрі за №4-433 (а.с.а.с. 16, 17). 12. 12 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (а.с. 21). 13. [INFO] [PERSON] помер у м. Дніпрі за місцем його фактичного проживання ( [ADDRESS] ) (а.с. 14). 14. 8 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикової К.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка й видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 153). 15. 29 листопада 2018 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Меньшикова К.О. ухвалила постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру у зв`язку з порушенням встановленого законом шестимісячного строку (а.с. 162-звор.). 16. 1 березня 2019 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла усе належне їй майно позивачеві. Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Меньшиковою К.О. і зареєстрований у реєстрі за №264 (а.с.а.с. 18 20). 17. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 15). 18. 1 квітня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Іванютіна-Сандомирського Л.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 81). 19. 6 вересня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Іванютіна-Сандомирського Л.О. із заявою про свідоцтва про право на спадщину після смерті матері за заповітом (а.с. 118). 20. Того ж дня приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Іванютін-Сандомирський Л.О. ухвалив постанову про відмову позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру у зв`язку з недоведенням факту проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час смерті останнього (а.с.а.с. 23, 24). 21. Той факт, що [PERSON] та [PERSON] на час смерті останнього мешкали разом підтверджуються результатами системного аналізу усієї сукупності добутих судом доказів, а саме: -довідкою квартального комітету №3 Соборного району м. Дніпра від 13.04.2024 №11, згідно з якою [PERSON] станом на 06.11.2010 без реєстрації постійно мешкав разом з дружиною у домоволодінні [ADDRESS] (а.с. 30); -випискою з історії хвороби [PERSON] , згідно з якою останній постійно мешкав у домоволодінні [ADDRESS] (а.с.а.с. 31, 32); -показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які показали, що [PERSON] та [PERSON] постійно і безперервно мешкали у будинку, що належав [PERSON] , оскільки [PERSON] тривалий час важко хворів і потребував стороннього догляду. 22. З огляду на викладене суд доходить висновку про те, що позов у цій частині підлягає задоволенню. 23. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 24. Згідно з частиною 1 статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. 25. За правилами, встановленими статтями 1268, 1270 ЦК, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначена дія повинна бути вчинена протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. 26. Частиною 1 статті 1276 ЦК визначено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова\~ трансмісія). 27. Судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час смерті останнього проживали разом, отже [PERSON] прийняла спадщину в силу частини 3 статті 1268 ЦК. 28. Позивач протягом шести місяців від дня смерті матері звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, а тому, у розумінні закону, також прийняв спадщину. 29. Таким чином, зважаючи на складений [PERSON] заповіт, після її смерті залишився один спадкоємець спірної квартири позивач. 30. За приписами пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. 31. Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні у їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що заявлений у справі позов про визнання права власності на спадкову квартиру також підлягає задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом і прийняв спадкове майно після смерті матері. 32.

Outcome: approved