Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №857378850 від 07.10.2020 в розмірі 84561,34 грн. та судові витрати, що включають в себе: сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що 07 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №857378850 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». За умовами кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу кредит у розмірі 15750 гривень строком на 30 днів з Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,26% від суми кредиту за кожний день користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Зазначає, що на підставі договору факторингу укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» ,\~ договору факторингу укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та договору факторнгу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»\~ набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №857378850 від 07.10.2020 укладеного між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Вказує, що через неналежне виконання умов зазначеного кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість в сумі 84561,34 грн., яка складається з наступного: 15746,11 грн. заборгованість по кредиту; 68815,23 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив суд проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, останній подав до суду письмові пояснення, згідно яких у задоволені позову просив відмовити в повному обсязі, а також проводити розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 07 жовтня 2020 року відповідач [PERSON] зайшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», де оформив в електронному вигляді заявку на отримання кредиту (а.с..21). Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» опубліковані на сайті www.moneyveo.ua, перебувають в загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору (а.с.16-20). Одночасно з переходом на сторінку ознайомлення з офертою, товариством генерується і відправляється на номер телефону, вказаний позичальником у заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який використовується позичальником для підписання електронного договору. В такий спосіб 07 жовтня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено електронний договір №857378850, за умовами якого позичальник отримує 15750 гривень на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідно до пункту 1.2 Договору, кредит надається на строк 30 днів, процентна ставка 0,26% в день. Укладення електронного договору, відбулося шляхом введення [PERSON] одноразового ідентифікатора №MNV89YV6 отриманого від товариства на мобільний телефон [NUMBER] (а.с.10-11). Пунктом 4.3 сторони погодили, що проценти нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного п. 1.2. цього Договору є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини другої статті 625 ЦПК України. Згідно з пунктом 4.1 договору від 07 жовтня 2020 року невід`ємною частиною договору є «Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Товариства: www.moneyveo.ua. Відповідно до пункту 4.7 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Як вбачається з укладеного Договору, позичальник має сплачувати кредитодавцю визначені у Договорі відсотки за користування кредитом за фактичний час користування Кредитом з розрахунку 95,16 відсотків річних за Дисконтною ставкою або 622,20 відсотків річних за Базовою ставкою (пункт 4.4. Договору). Відповідач отримав кредитні кошти у сумі 15750 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 07 жовтня 2020 року №b18a84c9-71dd-42f6-a035-3a1ed6be5216, наданого позивачем (а.с.21 зворот) та повідомленням від 08 серпня 2024 року №3980/47.1-БТ, від АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с.31). 06.11.2020 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», укладено додаткову угоду до договору №857378850 від 07.10.2020, відповідно до умов якої сторони продовжили дію кредитного договору на 30 днів, та починаючи з 06.11.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,85 відсотків в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно цієї додаткової угоди (а.с.12). 06.12.2020 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», укладено додаткову угоду до договору №857378850 від 07.10.2020, відповідно до умов якої сторони продовжили дію кредитного договору на 30 днів, та починаючи з 06.12.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,68 відсотків в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно цієї додаткової угоди (а.с.12 зворот). 05.01.2021 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», укладено додаткову угоду до договору №857378850 від 07.10.2020, відповідно до умов якої сторони продовжили дію кредитного договору на 30 днів, та починаючи з 05.01.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно цієї додаткової угоди (а.с.13). 04.02.2021 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», укладено додаткову угоду до договору №857378850 від 07.10.2020, відповідно до умов якої сторони продовжили дію кредитного договору на 30 днів, та починаючи з 04.02.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно цієї додаткової угоди (а.с.13 зворот). 07.03.2021 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», укладено додаткову угоду до договору №857378850 від 07.10.2020, відповідно до умов якої сторони продовжили дію кредитного договору на 30 днів, та починаючи з 06.03.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно цієї додаткової угоди (а.с.14). 06.04.2021 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», укладено додаткову угоду до договору №857378850 від 07.10.2020, відповідно до умов якої сторони продовжили дію кредитного договору на 30 днів, та починаючи з 05.04.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно цієї додаткової угоди (а.с.14 зворот). 05.05.2021 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», укладено додаткову угоду до договору №857378850 від 07.10.2020, відповідно до умов якої сторони продовжили дію кредитного договору на 30 днів, та починаючи з 05.05.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно цієї додаткової угоди (а.с.15). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та додатковими угодами до нього утворилася заборгованість Згідно з Розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість відповідача становить 72817,38 грн. (арк.64-66). Згідно з Розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість відповідача становить 84561,34 грн. (а.с.67). Така ж сума заборгованості підтверджена Випискою з особового рахунка за кредитним договором №857378850 [PERSON] (арк.63 зворот). 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором №857378850 від 07 жовтня 2020 року. Пунктом 4.1. вказаного договору, передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку до договору. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. (а.с.33-38). 28 листопада 2018 року вказана форма реєстру прав вимоги підписані між клієнтом і фактором (а.с.36 зворот). 28 листопада 2019 року укладено Додаткову угоду №19 до зазначеного Договору факторингу №28/1118-01, якою строк його дії продовжено до 31 грудня 2020 року (а.с.39). Додатковою угодою від 31 грудня 2021 року №26 договір факторингу №28/1118-01 викладено в новій редакції, а додатковою угодою від 31 грудня 2021 року №27 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, строк дії Договору продовжено до 31 грудня 2022 року включно (а.с.39 зворот - 44). Відповідно до Реєстру прав вимоги від 06 липня 2021 року №141, до ТОВ «Таліон Плюс» від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло право вимоги за кредитними договорами до боржників, зокрема і до відповідача [PERSON] за договором №857378850 від 07 жовтня 2020 року загальною сумою 71980,38 грн. (а.с.46-47). 05 серпня 2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №05/0820-01, строк якого закінчується 04 серпня 2021 року (а.с.48-50). Вказаним договором, також передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку до договору. Форма Реєстру прав вимоги також підписана між сторонами (а.с.51). Додатковою угодою від 03 серпня 2021 року №2 продовжено строк дії Договору факторингу №05/0820-01 до 31 грудня 2022 року (а.с.53). Додатковою угодою №3 від 30 грудня 2022 року строк дії Договору факторингу №05/0820-01 продовжено до 30 грудня 2024 року включно (а.с.54 зворот). Також, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» надано реєстр прав вимоги від 30 травня 2023 року №9 щодо відступлення фактору права вимоги щодо кредитного договору від №857378850 від 07 жовтня 2020 року, згідно з яким загальна заборгованість [PERSON] становить 68815,23 грн (а.с.54-55). 30 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу №3009/24, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за договором №857378850 від 07 жовтня 2020 року. Відповідно до пункту 1.2 вказаного договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників (а.с.56-59). 30.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було підписано акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №3009/24 від 30.09.2024 (а.с.63). Відповідно до Реєстру боржників від 30 вересня 2024 року, до ТОВ «Юніт Капітал» від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за кредитними договорами до боржників, зокрема і до [PERSON] за договором №857378850 від 07 жовтня 2020 року загальною сумою 84561,34 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 15746,11 грн., за відсотками 68815,23 грн. (а.с.61-62). Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», перейшло право вимоги за кредитним договором №857378850 від 07 жовтня 2020 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] . Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Таліон Плюс», «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», «Юніт Капітал» за своїм правовим статусом відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Суд установив, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір №857378850 від 07 жовтня 2020 року у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 15750 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов кредитного договору. Факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаному розмірі підтверджується матеріалами справи. Також, із наданого позивачем розрахунку за зазначеним кредитним договором вбачається часткове погашення заборгованості (а.с.64-66). Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), від 31 жовтня 2018 року (справа №202/4494/16-ц), від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16), від 18 січня 2022 року (справа №910/17048/17), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. З матеріалів справи вбачається і судом встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу кредит у розмірі 15750 гривень, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі 0,26% на добу. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач заборгованість за кредитом частково сплачував, та в загальному сплатив 16587 грн. (а.с.64-66). Окрім стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу, позивач просив стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 68814,23 грн. За умовами договору №857375580 від 07 жовтня 2020 року (п.1.2) сторони встановили строк кредитування 30 днів. Додатковими угодами від 06.11.2020, від 06.12.2020, від 05.01.2021, від 04.02.2021, від 07.03.2021, від 06.04.2021, від 05.05.2021 сторони продовжували строк кредитування. Загальний строк кредитування з урахуванням додаткових угод, з 07.10.2020 становить 240 днів. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором №857378850 від 07.10.2020, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , в межах строку кредитування, а саме за період з 07.10.2020 по 04.06.2021 (240 днів), яка згідно розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 04.06.2021 становить 17777,41 грн.\~ При цьому суд звертає увагу на те, що в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак вимог про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень статті 625 ЦК України позивач не заявляв. Представник відповідача заперечуючи позовні вимоги у своїх пояснення, зазначив, що відповідач договір про споживчий кредит у будь якому вигляді, зокрема і електронному вигляді, а ні з позивачем, а ні з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не укладав та не підписував, жодного одноразового ідентифікатора електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримував, а також не отримував жодних коштів у кредит, однак такі доводи представника відповідача суд до уваги не приймає, з огляду на наступне. Так, правилами до Кредитного договору передбачено, що Позичальник у Заявці зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні Товариству для прийняття рішення про надання чи ненадання кредиту. Позичальник також зобов`язаний оновлювати ці дані в Особистому кабінеті не пізніше 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних. За результатами заповнення Заявки здійснюється своєчасна перевірка дійсності та аутентифікація Платіжної картки Позичальника згідно з стандартами відповідних платіжних систем. Рішення про надання чи відмову у наданні кредиту приймається Товариством на підставі обробки персональних даних Позичальника, зазначених в Заявці, та будь-якої додаткової інформації, наданої Позичальником, чи отриманої Товариством з інших джерел (Розділ 3 Правил). Таким чином ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані Відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить Позичальнику. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV89YV6. Зокрема, 07.10.2020 о 13:02:20 год. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору Відповідно до п. 4.7 Кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису, Позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Одночасно з підписанням договору, Товариство відправило на електронну адресу, вказану Відповідачем у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту. З наданого Позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Окрім того, в матеріалами справи наявне платіжне доручення від 07.10.2020, з якого вбачається, що платник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувач [PERSON] , сума 15750 грн., призначення платежу переказ коштів згідно договору №857378850 від 07.10.2020, банк платника АТ «ТАСКОМБАНК», що також підтверджується повідомленням від АТ «ТАСКОМБАНК». Також, суд звертає увагу, що відповідач сім разів продовжував строк дії зазначеного кредитного договору, та частково сплачував заборгованість, що на переконання суду свідчить про те, що відповідач усвідомлював існування даного кредитного договору та визнавав зобов`язання за ним. В супереч вимогам ст.81 ЦПК України, (кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень), ні відповідачем, ні його представником, суду не надано було жодних доказів, що номер телефону та номер карткового рахунку, які зазначені у заявці на отримання грошових коштів у кредити від 07.10.2020, відповідачу не належать. Також не було надано і виписки з карткового рахунку. Окрім того, суду не було надано доказів, що персональні дані відповідача були використанні сторонніми особами, для укладення зазначеного кредитного договору. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн. З огляду на те, що позов задоволено частково (21,03%), з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 509,43 грн. (із розрахунку 2422,40*21.03:100 = 509,43). Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке. Позивачем ТОВ «ФК «Юніт Капітал» в особі директора Хлопкової М.С. 01 жовтня 2024 року укладено договір про надання правничої допомоги №0110/24 з Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» (а.с.68-69). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язаних з цією справою, позивач надав також Додаткову угоду №6 до Договору про надання правничої допомоги №0110/24 від 01 жовтня 2024 року (а.с.70-71); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Тараненка А.І. (а.с.73); Акт приймання-передачі наданих послуг від 01 жовтня 2024 року (а.с. 72), відповідно до якого Адвокатське бюро «Тараненко та партнери» надало клієнтові ТОВ «Юніт Капітал» послуги вартістю 6000 грн. Враховуючи правововий висновок, викладений у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19, відповідно до якого витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України), зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача ТОВ «Юніт Капітал» на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат. Із врахуванням часткового задоволення позову, розмір витрат на професійну правничу допомогу, яку слід стягнути з відповідача, становить 1261,80 гривень (із розрахунку 6000*21,03:100).

Outcome: approved