Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) з вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.12.2012. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачкою. [PERSON] з 2024 року є студенткою першого курсу денної форми навчання Національного університету «Києво-Могилянська академія». У зв`язку з тим, що дочка сторін не має самостійного доходу, вона потребує матеріальної допомоги від обох батьків. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення дочкою навчання, чи до досягнення нею двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 25.10.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 28.10.2024 (а.с. 42). 05.11.2024 на запит суду, який направлено відповідно до ч. 6 ст. 186 ЦПК України з Єдиного державного демографічного реєстру надійшла відповідь №887475 зі змісту якої встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 44). Ухвалою суду від 06.11.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а відповідачу направлено додатково копію позовної заяви з додатками та встановлено строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень (а.с. 45-46). На адресу суду повернувся конверт адресований відповідачу із відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 50). Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до п. 2 ч. 7 с. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстровано у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач по справі повідомлений про розгляд справи належним чином. У визначений судом строк відзив на позовну заяву не подав, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін не надіслав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 04.09.2005 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї складено актовий запис №1352 (а.с. 11). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.09.2011 (а.с. 14). Під час перебування в шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва 17.11.2006 складено актовий запис про народження №2971 (а.с. 13). Дочка сторін проживає разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 01.09.2024 є студенткою першого року навчання Національного університету «Києво-Могилянська академія», що підтверджується довідкою №492 від 17.09.2024 (а.с. 32). Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»). Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У позовній заяві позивачка зазначає, що відповідач проживає окремо, має достатній дохід, має у власності нерухоме майно, проте коштів на утримання дочки не надає, дочка перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки № 121 від 30.09.2024 за навчання у 2024/2025 навчальному році на факультеті економічних наук на бакалаврській програмі «Менеджмент» Національного університету «Києво-Могилянська академія», сплачено 68 000,00 грн (а.с. 33). На підтвердження понесених витрат позивачкою додано до позовної заяви копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0.3852665613.1 від 30.08.2024, призначення платежу: «оплата за контр. навчання за 1 рік 2024-2025 Н.Р., студент [PERSON] …платн. [PERSON] » на загальну суму 68 000,00 грн (а.с. 34). До позовної заяви долучені копії медичних документів, а саме: консультативні висновки Фірми «Зір» за період з 2017 до 2023 роки та результати досліджень, які свідчать про медичне обстеження [PERSON] , за результатами яких встановлено діагноз «міопія слабкого ступеню обох очей» (а.с. 19-30). У позовній заяви позивачка посилається на той факт, що для задоволення потреб дочки нею понесені додаткові витрати на придбання ноутбуку у розмірі 2 299,00 польських злотих та на підтвердження цього факту долучає копію документу, що викладений іноземною мовою (а.с. 31). Разом з тим, відсутність засвідченого перекладу долученого письмового доказу позбавляє суд можливості встановити його зміст та надати йому оцінку. Відповідно до довідки про доходи №435 від 07.10.2024 [PERSON] працює в Акціонерному товаристві «Українська залізниця» на посаді менеджера. За період з січня 2024 року по вересень 2024 року отримала дохід в сумі 400 662,78 грн (а.с. 16). На підтвердження розміру доходу відповідача до позовної заяви долучено річну декларацію про майнових стан і доходи [PERSON] за звітній період 2019 рік, де джерелом доходу відповідача вказано: подарунок у негрошовій формі - 245 грн; заробітна плата отримана за основним місцем роботи - 621 180 грн (АТ «Укрзалізниця»); дохід від відчуження рухомого майна (крім цінних паперів та корпоративних прав) - 700 000 грн (а.с. 36-41). Разом з тим, актуальних відомостей про доходи відповідача, наявність рухомого чи нерухомого майна станом на час розгляду справи позивачем не надано. Із клопотанням про витребування даної інформації позивачка до суду не зверталась. [PERSON] зазначає, що крім сплати за навчання вона витрачає кошти на оплату електронних курсів та індивідуальних навчальних програм для розвитку дочки, однак до позову не долучено жодного доказу на підтвердженням цих доводів позивача. В матеріалах справи відсутні будь-які укладені договори про надання послуг щодо індивідуальних навчальних програм з третіми особами в інтересах [PERSON] , відсутні акти виконаних робіт (надання послуг), зміст та обсяг наданих послуг, час проведення електронних курсів та їх вартість. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, судом не встановлено наявність обставин, які б перешкоджали [PERSON] у виконанні цього батьківського обов`язку. Жодних заперечень проти позову та доказів неспроможності надавати утримання повнолітній дочці відповідач не надав, проте ураховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і такі загальні засади цивільного законодавства як розумність та справедливість, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з нього аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини доходу, що на думку суду забезпечить достатнє її утримання обома батьками і не поставить платника аліментів у занадто скрутне матеріальне становище. З урахуванням положень статей 191, 199 Сімейного кодексу України суд присуджує аліменти від дня пред`явлення позову і до припинення дочкою сторін навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial