Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] зареєстрований 23 листопада 2019 року в Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3316. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з перших днів сумісного життя у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, ведення домашнього побуту. Поступово стосунки між подружжям зіпсувались та всеодно вони намагалися зберегти сім`ю та жити заради дитини. Однак це їм не вдалось, що і призвело до остаточного припинення шлюбних відносин. Шлюбні стосунки між подружжям припинені у зв`язку з різними характерами, відсутністю взаємопорозуміння, втратою взаємоповаги, виникненням постійних суперечок, що в сукупності унеможливило подальше сумісне проживання однією сім`єю. Фактично позивач із відповідачем проживають окремо понад півтори роки, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, жодних стосунків притаманних подружжю не підтримують. Спори з приводу розподілу спільного майна відсутні, оскільки такі питання вирішують в позасудовому порядку. У шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що шлюб себе вичерпав, вони стали чужими один одному людьми, в яких немає спільного майбутнього, тому просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді\~Калинівського районного\~суду Вінницької\~області від\~15\~жовтня 2024\~року постановлено відкрити провадження за вказаним позовом, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Сторони у справі в засідання призначені на 14.11.2024, 10.12.2024 та 09.01.2025 не з`явились, про дату, час та місце судових засідань повідомлені належним чином. Позивачем 14 листопада 2024 року через канцелярію суду була подана заява про розгляд підготовчого та судового засідань за її відсутності без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, позов підтримує та просить задоволити, проти примирення категорично заперечує. Судові повістки про виклик відповідача [PERSON] надсилались судом за його зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Розписка про отримання судової повістки про виклик до суду на 14.11.2024, копією матеріалів вказаної позовної заяви та ухвалою суду про відкриття провадження у справі повернулась на адресу суду із відміткою про отримання 26.10.2024, проте відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, жодних заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Ухвалою судді від 14 листопада 2024 року підготовче провадження у даній цивільній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 год. 00 хв. 10 грудня 2024 року. Відповідача разом із надсиланням судової повістки поштовим зв`язком, додатково було повідомлено шляхом телефонного зв`язку, про що в матеріалах справи наявна телефонограма. Конверт із судовою повісткою про виклик до суду повернувся на адресу суду з відміткою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідач у судове засідання повторно не з`явився, жодних заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Тому судове засідання у справі було відкладено на 09.01.2025, відповідач [PERSON] повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, жодних заяв, клопотань на адресу суду не надходило, заперечень з приводу даного позову не надав. Підтверджень щодо отримання судової повістки на адресу суду не повернулось. На електронну адресу суду 09.01.2025 від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд підготовчого та судового засідань за її відсутності без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. В цій заяві вона зазначила, що позов підтримує та просить задоволити, проти примирення категорично заперечує та просить винести заочне рішення по справі. За наявності існуючих умов, які підтверджені наявними в справі доказами, суд дійшов висновку щодо можливості проведення розгляду справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності існуючих умов, передбачених в частині першій статті 280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд 11.12.2024 ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно частини 2 статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За частиною 1 статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пп. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23 листопада 2019 року в Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3316. Спільне сумісне життя позивача з відповідачем виявилось невдалим. З перших днів сумісного життя у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, ведення домашнього побуту. Поступово стосунки між подружжям зіпсувались та всеодно вони намагалися зберегти сім`ю та жити заради дитини. Однак це їм не вдалось, що і призвело до остаточного припинення шлюбних відносин. Шлюбні стосунки між подружжям припинені у зв`язку з різними характерами, відсутністю взаємопорозуміння, втратою взаємоповаги, виникненням постійних суперечок, що в сукупності унеможливило подальше сумісне проживання однією сім`єю. Фактично позивач із відповідачем проживають окремо понад півтори роки, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, жодних стосунків притаманних подружжю не підтримують. Спори з приводу розподілу спільного майна відсутні, оскільки такі питання вирішують в позасудовому порядку. У шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що шлюб себе вичерпав, вони стали чужими один одному людьми, в яких немає спільного майбутнього, тому просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Виходячи з положень тієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Позивач згідно матеріалів справи заперечує проти надання строку для примирення та збереження шлюбу. Позивачка понесла судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1 211,20 грн., які стягувати з відповідача не бажає. Виходячи з викладеного, оскільки сім`я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство й відносини між ним стали віддалені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позов, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя неможливо, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача.

Outcome: approved