Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

20.08.2024 року представник заявниці, адвокат Дмитренко І.М., звернувся до суду в порядку окремого провадження в інтересах [PERSON] , заінтересована особа - [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 1998 року заявниця проживала однією сім`єю як чоловік та дружина разом з [PERSON] . За час спільного проживання народилася донька [PERSON] , [INFO] . 26.02.2022 року [PERSON] був призваний на військову службу, а [INFO] загинув під час захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації. За час спільного проживання вони вважали себе чоловіком і дружиною, мали взаємні права та обов`язки, виховували спільну доньку, вели спільне господарство та побут. Після смерті [PERSON] заявниця має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця як член його сім`ї. Посилаючись на викладене, просила суд встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу - її з [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] . В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити їх повністю, посилаючись на обставини викладені в заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, до суду направив заперечення, в яких просив заяву [PERSON] залишити без задоволення, оскільки заявниця не скористалася своїм правом позасудового порядку встановлення статусу члена сім'ї загиблого військовослужбовця. До того ж, заявницею не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання її і загиблого [PERSON] як жінки та чоловіка, тобто наявність сім`ї, а тому відсутні правові підстави для задоволення вказаної заяви. Вислухавши заявницю, її представника, заінтересовану особу, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає повному задоволенню, при цьому суд виходить із слідуючого висновку. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, вирішуються згідно розділу IV Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 цієї статті Кодексу, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до приписів статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні заявниця [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з заявницею з 04 вересня 1997 року до моменту мобілізації 26 лютого 2022 року проживав [PERSON] . Під час проживання у шлюбі у заявниці з [PERSON] народилася донька - [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] загинув. Відповідно до сповіщення сім`ї №582 від 25.07.2024 року встановлено, що [INFO] [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання, в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі села Новоолександрівка, Алчевського району, Луганської області. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] з 1997 року до моменту мобілізації 26 лютого 2022 року проживала разом з [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Факт того, що заявниця дійсно проживала в разом з [PERSON] підтверджується довідкою виданою Маложенівським старостинським округом № 6 Єланецької селищної ради Миколаївської області за № 150 від 06.08.2024 року з якої вбачається, що заявниця [PERSON] є цивільною дружиною померлого [PERSON] , з яким на протязі 25 років вела спільне господарство та побут, виховували спільну доньку та станом на момент смерті постійно проживала та була зареєстрована разом із ним. В судовому засіданні заявницею, заінтересованою особою [PERSON] та свідками [PERSON] , [PERSON] доведено ту обставину, що характер взаємовідносин між [PERSON] та померлим [PERSON] , спосіб організації життєдіяльності та наявність родинного зв`язку свідчать, що останні проживали однією сім`єю до дня смерті [PERSON] . В ході розгляду справи заявниця зазначала, що після смерті [PERSON] вона зверталася до [INFO] щодо можливої виплати одноразової грошової допомоги проте, їй пояснили, про необхідність звернення до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу. Відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу - [PERSON] , [INFO] , із [PERSON] , який загинув [INFO] . З урахуванням наведеного, після повного з`ясування обставин справи та доказів, наданих суду, а також враховуючи, що встановлення даного факту для заявниці пов`язано з реалізацією її прав та законних інтересів, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити. Щодо заперечення представника Міністерства оборони України про залишення заяви [PERSON] без задоволення, то суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, оскільки в постанові від 18 січня 2024 року у cправі № 560/17953/21, Велика Палата Верховного суду зазначила, що справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. На підставі викладеного,

Outcome: approved