Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

16 серпня 2023 року КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу по оплаті вартості наданих послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення. Позивач вказував, що надає відповідачам послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення надавалися відповідачам в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів, а відповідачі, в свою чергу, зобов`язані були щомісячно розраховуватися з позивачем за спожиті послуги. Відповідачі всупереч п. 18 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води водовідведення», затверджених Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. за № 630, не виконують обов`язки та не оплачують своєчасно і у повному обсязі вартість наданих позивачем послуг. Позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку борг по оплаті вартості за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення у розмірі 38\~530,75 грн., що виникла за період з 01.07.2017 року по 31 липня 2023 року, суму встановленого індексу інфляції у розмірі 5035,10 грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 1694,36 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, залучено учасників справи та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 32). 15 листопада 2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на позовну заяву, в якому представник відповідача висловив свою незгоду з позовом в частині стягнення боргу з відповідача [PERSON] . Зазначив, що вона не є власником квартири, договір з нею ніколи не укладався. Заборгованість нарахована з 01.07.2017 року по 31.07.2023 року і саме в цей період вона не була споживачем послуг позивача, оскільки проживала за іншою адресою. Заявив про застосування строку позовної давності. Просив продовжити строк на подачу відзиву на позовну заяву, відмовити у задоволені позовних вимог до [PERSON] в повному обсязі. Заявив про понесення відповідачем судових витрат у розмірі 6 000 грн. за надання правничої допомоги, які підлягають стягненню з позивача, а також заявив про допит свідків. (а.с. 44-46). 29 листопада 2023 року до суду від позивача було подано клопотання про відмову у задоволенні вимог [PERSON] в частині стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (а.с. 55-56) та письмові пояснення у справі (а.с. 66-71). Позивач не скористався своїм правом на подачу відповіді на відзив представника [PERSON] - [PERSON] , обмежившись наданням пояснень по справі. 18 січня 2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів (а.с. 88-94). 14 лютого 2024 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі (а.с. 106-108) та клопотання про витребування доказів (а.с. 113-114). Ухвалою суду від 11 березня 2024 року задоволено клопотання позивача, витребувано від КП «Кременчуцьке МБТІ» інформацію про власників квартири (а.с. 130). 29 березня 2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів (а.с. 140-152). 15 липня 2024 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій представник позивача просив стягнути у солідарному порядку з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на їх користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за період з 01.07.2017 року по 05.03.2021 року, у розмірі 18\~782,04 грн., 3% річних у розмірі 1042,37 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3097,59 грн. Стягнути у солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на їх користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за період з 06.03.2021 року по 31.07.2023 року, у розмірі 11 769,04 грн. (в тому числі з плати за абонентське обслуговування у розмірі 653,21 грн., 3% річних у розмірі 651,99 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1937,51 грн. Кріт того, просили стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] судовий збір у розмірі 2684,00 грн. в рівних частках (а.с. 167-169). 25 липня 2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшли письмові заперечення, в яких представник просив відмовити у задоволенні позову до відповідача [PERSON] (а.с. 177-181). 24 листопада 2024 року до суду від позивача, на виконання вимог ухвали суду від 30.10.2024 року подано розрахунок заборгованості до уточненої позовної заяви, поданої, 15.07.2024 року, за період з 01.07.2017 року по 05.03.2021 року та за період з 06.03.2021 року по 31.07.2023 року. У судовому засіданні представники позивача КП «Кременчукводоканал» - Ткач С.С. та Стрельцова Т.А. заявлений позов підтримали, просила задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві та в уточненні позову поданих 15 липня 2024 р. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] щодо позову в частині вимог до [PERSON] заперечував із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив також застосувати строк позовної давності за вимогами позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , котрі були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, у судове засіданні не прибули повторно з невідомих суду причин, про причини своєї неявки суд не повідомили, не скористалися своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] у поданій до суду заяві просила справу розглядати за її відсутності та за участі її представника [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача [PERSON] [PERSON] , свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Позивач КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я відповідача [PERSON] . Згідно з даними відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації у період з 01.01.2017 року по 31.07.2023 року за адресою: [ADDRESS] значилися зареєстрованими [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка була знята з реєстрації з 06.03.2021 року(а.с. 85). Сторони не надали суду будь-яких доказів щодо державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] та її належності конкретним фізичним та/або юридичним особам на праві власності. Судом встановлено також, що судовим наказом судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С. від 02.01.2020 року стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Кременчукводоканал» заборгованість по оплаті вартості наданих послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 021.07.2017 року по 30.09.2019 року в сумі 11\~494,73 грн., індекс інфляції 657,96 грн., 3% річних в розмірі 316,06 грн. та по 64,03 грн. судового збору з кожного. Ухвалою судді цього ж суду Гончаренка О.В. від 01.03.2023 року судовий наказ було скасовано. Судовим наказом\~судді Автозаводського\~районного суду\~м.\~Кременчука \~Нестеренка С.Г.\~від 07.09.2021\~року стягнуто\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~в солідарному\~порядку на\~користь КП\~«Кременчукводоканал» заборгованість\~по оплаті\~вартості за\~надані послуги\~з централізованого\~постачання холодної\~води та\~водовідведення за\~період з\~01.10.2019\~року по\~30.06.2021\~року,\~станом на\~01.07.2021\~року у\~розмірі 12\~484,73\~грн.,\~індекс інфляції\~у сумі\~847,08\~грн.,\~3%\~річних у\~розмірі 260,65\~грн.\~та по\~75,67\~грн.\~з кожного\~судового збору\~ та\~ухвалою судді\~ від\~15.03.2023\~року цей\~судовий наказбуло скасовано. Позивачем у даній справі заявлені вимоги до відповідачів про солідарне стягнення на користь позивача заборгованості по оплаті вартості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що виник за період з 01 липня 2017 року по 31 липня 2023 року. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні заявив про факт не проживання відповідача [PERSON] за спірною адресою з 2014 року, що за його думкою спростовує посилання позивача щодо факту користування цим відповідачем послугами позивача у заявленому ним проміжку часу. Крім того судом встановлено, що 12 грудня 2014 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », що постає зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.12.2014 року (а.с. 142). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що після укладання з ним шлюбу у 2014 році, його дружина [PERSON] разом з ним почала проживати за адресою: [ADDRESS] за місцем його реєстрації, що за висновком суду спростовує доводи позивача щодо факту проживання [PERSON] за адресою колишнього чоловіка [PERSON] . Свідок [PERSON] \~суду пояснила,\~що постійно\~проживає у\~ [ADDRESS] , та підтвердила проживання її невіски відповідача [PERSON] за даною адресою з 2014 року після укладання шлюбу з [PERSON] . Суд також звертає особливу увагу на те, що із постанови Полтавського апеляційного суду від 21.11.2023 року, ухваленої за результатами розгляду цивільної справи за № 524/5289/20 за позовом АТ «Полтаваобленерго» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , постає, що з грудня 2014 року [PERSON] не є споживачем житлово-комунальних послуг, що надаються за адресою: [ADDRESS] , не є власником квартири та не укладала договір із позивачем (а.с. 92-94). Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~82\~ЦПК Україниобставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, суд констатує, що саме [PERSON] та [PERSON] користувалися послугами, що надає КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з централізованого постачання холодної води та водовідведення у заявлений позивачем період з 01 липня 2017 року по 31 липня 2023 року. Суд також встановив, що 17 січня 2024 року відповідач [PERSON] звернулася до позивача із заявою про перерахунок заборгованості відносно неї з 01.07.2017 року по 31.07.2023 року, оскільки в цей період вона не була споживачем послуг позивача. Матеріали справи містять докази здійснення позивачем перерахунку боргу щодо відповідача [PERSON] лише за червень-липень 2023 року. Незважаючи на встановлені Полтавським апеляційним судом обставини, всупереч висновкам цього суду та без врахування обов`язкової необхідності виконання рішення суду у відповідності до ст. 129-1 Конституції України, про що позивач був достовірно обізнаний у ході розгляду даної справи, позивач 15.07.2024 року подав уточнення до позовної заяви про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованості по оплаті вартості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за період з 01.07.2017 року по 05.03.2021 року Щодо правового регулювання спірних правовідносин, які виникли між сторонами у справі, суд звертає увагу на наступне. За змістом статей 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах з утримання будинку (квартири) і прибудинкової території та проведення ремонту. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання. Стаття 543 ЦК України передбачає, що в разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсягу як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17-ц, суд вказав, що хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 цього Закону споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього ж Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Наведеними положеннями закону передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент припинення проживання [PERSON] у вказаній квартирі) споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Крім того, суд звертає увагу, що законодавство, що діяло на момент зміни місця проживання [PERSON] , не передбачало солідарну відповідальність за ознакою реєстрації місця проживання. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті вартості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення задоволенню не підлягають за безпідставності, оскільки відповідач [PERSON] не проживала у житловому приміщенні у проміжок часу наявного боргу. У поданому відзиві на позов представником відповідача [PERSON] [PERSON] заявлено про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин за період з 01.07.2017 року по березень 2020 року. Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) було запроваджено карантин на всій території України з 12 березня 2020 року. У подальшому термін дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України. При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 року» № 540-IX було внесено зміни до законодавчих актів та зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний Закон України набрав чинності 02.04.2020 року, до суду позивач звернувся 29 листопада 2021 року, під час дії карантину, який був відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на підставі Постанови КМУ від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Внаслідок дії цього Закону України усі вимоги, за якими припинився (сплив) трирічний строк загальної позовної давності під час дії карантину були продовжені. Крім того, згідно п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У спірних правовідносинах обов`язок споживача - відповідача у справі сплатити за надані позивачем послуги визначений ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - щомісяця, а тому заборгованість, яка існувала в межах трирічного строку позовної давності на день набрання чинності згаданого Закону України № 540-IX, 02.04.2020 року, тобто по зобов`язанням зі строком виконання з 02.04.2017 року, вважається такою, що позовна давність щодо них не спливла. З огляду на те, що у позивача з відповідачем виникли фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем. Відповідного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у п. 48 постанови від 07 липня 2020 року, у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19). Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Звідси суд констатує, що представником відповідача [PERSON] - [PERSON] безпідставно оголошено заяву про застосування спливу строку позовної давності, що не відповідає позиції цього представника щодо факту не проживання [PERSON] у житловому приміщенні, до якого надавалися послуги з водопостачання. Із поданого позивачем нового розрахунку боргу вбачається, що заборгованість за надані послуги період з 01.07.2017 року по 31.07.2023 року, складає 30\~551,08 грн. із основного боргу. Крім того, позивачем за цей же період нараховані інфляційні втрати у розмірі 5035,10 грн. та 3% річних у розмірі 1694,36 грн. Оскільки,\~позовні вимоги\~в частині\~стягнення з\~ [PERSON] \~заборгованості по\~оплаті вартості\~за надані\~послуги з\~централізованого постачання\~холодної води\~та водовідведення\~задоволенню не\~підлягають,\~то заявлену\~позивачем заборгованість\~за надані\~послуги,за період з 01.07.2017 року по 31.07.2023 року, у розмірі 30\~551,08 грн., а також нараховані інфляційні втрати у розмірі 5035,10 грн. та 3% річних у розмірі 1694,36 грн., щодо обчислення розмірів яких між позивачем та вказаними відповідачами відсутній спір, слід стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду із даним позовом сплатив судовий збір у розмірі 2264,90 грн., вказавши, що при зверненні до суду у 2019 році та у 2021 році із заявами про видачу судових наказів, сплатив загалом 419,10 грн. судового збору. Після скасування судових наказів сплачений судовий збір не було повернуто. Тому, з врахуванням цього, судовий збір у даній справі вважається сплаченим у розмірі 2684,00 грн. Враховуючи факт задоволення судом позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] , то з останніх на користь позивача підлягають стягненню, у дольовому порядку, кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн., тобто по 1342,00 грн. з кожного. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просив стягнути з позивача витрати понесені позивачем на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Пунктами 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] пояснив, що заява про відшкодування інших судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу з остаточно визначеними розмірами буде подана упродовж 5-ти днів у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Сторони не заявляли про понесення ними інших судових витрат. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

Outcome: partial