Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у квітні 2024 р. позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва, просить суд стягнути з відповідачів на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за договором кредиту №MRTG-000000013288 від 10.06.2008 у розмірі 1335959 грн 84 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 20039 грн 40 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.06.2008 між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] укладено договір кредиту №MRTG-000000013288, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 151832,00 доларів США. Відповідно до договору про внесення змін до договору кредиту №MRTG-000000013288 від 10.06.2008, змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту 118152,48 доларів США у гривню. Зміна валюти заборгованості за договором кредиту здійснюється шляхом видачі двох разових кредитів загальною сумою 1999914 грн 05 коп., «Кредит в гривні 1» складає 959502 грн 26 коп. та «Кредит в гривні 2» складає 1040411 грн 78 коп. На забезпечення умов виконання кредитного договору №MRTG-000000013288 від 10.06.2008 з [PERSON] укладено Договір поруки № MRTG-000000013288/Р від 10.06.2008. У свою чергу, 15.10.2019 було припинено АТ «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до АТ «АЛЬФА-БАНК», 12.08.2022 змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Оскільки відповідачі своїх зобов`язань не виконали, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 1335959 грн 84 коп., що складається: Кредит в гривні 1 - сума заборгованості за кредитом 691575 грн 70 коп., сума заборгованості за відсотками 49695 грн 53 коп.; Кредит в гривні 2 - сума заборгованості за кредитом 591890 грн 12 коп.; сума заборгованості за відсотками 2798 грн 49 коп. 04.04.2024 від представника відповідачів надійшов відзив, в якому заперечує проти задоволення позову, оскільки відповідачі не погоджуються з наведеними позивачем розрахунками заборгованості за кредитними договорами №MRTG-000000013288 від 10.06.2008 з огляду на численні помилки, які полягають, зокрема, у неврахуванні оплати заборгованості, а також невірно здійснених розрахунків погашення заборгованості за кредитними договорами. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитними договорами не є актуальним, адже позичальником до моменту звернення кредитора з позовною заявою до суду було здійснено оплати на суму 112200 грн 00 коп. Крім того, з моменту пред`явлення вимоги про дострокове погашення всієї суми заборгованості, а саме з 25.09.2023, кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами та застосування штрафних санкцій за умовами договору, оскільки дія кредитного договору припинилась. Таким чином, у позовній заяві зазначаються обставини справи, що не відповідають фактичним, а заявлені банком вимоги про дострокове стягнення коштів у розмірі боргу, є недостовірними, недоведеними та необґрунтованими, що свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Також, оскільки договір поруки містить третейське застереження, то спір між банком і поручителем - [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту, за виконання зобов`язань за яким останній поручився, підвідомчий третейському суду, як наслідок в частині позовних вимог до [PERSON] справа підлягає закриттю на підставі статті 255 ЦПК України (а.с. 82-94, т. 1). ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08.04.2024 справу розподіллено на суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 67-68, т. 1). Ухвалою судді від 08.04.2024 відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження (а.с. 71-72, т. 1). 12.11.2024 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва витребувано у Акціонерного товариства «Сенс-Банк» банківські виписки (а.с. 244-245, т. 1). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 63, т. 2). Представник позивача у судове засідання, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача у судове засідання, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що 10.06.2008 між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит №MRTG-000000013288, відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 151832,00 доларів США, строком на 15 років, зі строком остаточного повернення не пізніше 10.06.2023 року (а.с. 61-62 т. 1). 29.11.2013 між ПАТ «Унікредит Банк» та [PERSON] укладено угоду про внесення змін та доповнень до Договору про іпотечний кредит №MRTG-000000013288 від 10.06.2008 (а.с. 61-62 т. 1). 26.11.2014 між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір про внесення змін до Договору №MRTG-000000013288 від 10.06.2008 (а.с. 54-58 т. 1). 10.06.2008 на забезпечення умов виконання кредитного договору №MRTG-000000013288 від 10.06.2008 з [PERSON] було укладено Договір поруки №MRTG-000000013288/Р (а.с. 26 т. 1). 26.11.2014 укладено Договір про внесення змін №2 до Договору поруки № MRTG-000000013288/P від 10.06.2008 (а.с. 27 т. 1). Рішенням №5/2019 АТ «УКРСОЦБАНК» від 15.10.2019 було припинено Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «Альфа Банк» (а.с. 28 т. 1). 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Сенс Банк» було надіслано [PERSON] та [PERSON] вимогу про усунення порушень №1/25 від 25.09.2025 та №2/25 від 25.09.2023, а саме: у шістдесятиденний строк сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом у розмірі 741271 грн 23 коп. та у розмірі 594688 грн 61 коп. (а.с. 23 т. 1). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором №MRTG-000000013288 від 10.06.2008 «Кредит в гривні 1» станом на 15.09.2023 становить 741271 грн 23 коп., яка складається: сума заборгованості за кредитом - 691575 грн 70 коп.; сума заборгованості за відсотками - 49695 грн 53 коп. (а.с. 48-50 т. 1). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором №MRTG-000000013288 від 10.06.2008 «Кредит в гривні 2» станом на 15.09.2023 становить 594688 грн 61 коп., яка складається: сума заборгованості за кредитом - 591890 грн 12 коп.; сума заборгованості за відсотками - 2798 грн 49 коп. (а.с. 46-48 т. 1). Як вбачається з довідки погашення заборгованості №19675-33.4 від 22.04.2024 та №19674-33.4 від 22.04.2024 [PERSON] погашено заборгованість у загальному розмірі 112200 грн 00 коп. за період з 15.09.2023 по 18.04.2024, що також підтверджується банківськими квитанціями (а.с. 97-196 т. 1). Відповідно до виписки по особовим рахункам з 15.10.2019 по 20.11.2024 [PERSON] сплачено заборгованість у загальному розмірі 52500 грн 00 коп. у період з 29.04.2024 по 13.06.2024 (а.с. 6-56 т. 2). Згідно платіжних інструкцій: №856618 від 27.06.2024, №917223 від 23.07.2024, №916962 від 23.07.2024, №684859 від 14.08.2024, №685197 від 14.08.2024, [PERSON] погашено заборгованість у загальному розмірі 73400 грн 00 коп., що також підтверджується виписками по особовим рахункам з 15.10.2019 по 20.11.2024 (а.с. 229-231 т. 1, а.с. 6-56 т. 2). За період з 27.09.2024 по 25.10.2024 [PERSON] сплачено заборгованість у загальному розмірі 29500 грн 00 коп. відповідно до платіжних інструкцій: №923058 від 27.09.2024, №923412 від 27.09.2024, №902446 від 25.10.2024, №902719 від 25.10.2024 (а.с. 238-239 т. 1). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досянуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до п. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково, або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. На підставі цієї норми Позивач вважає за доцільне пред`явити вимогу до усіх боржників разом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Сенс Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «Сенс Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, а також із врахуванням сплати [PERSON] заборгованості у загальному розмірі 267600 грн 00 коп. за період з 15.09.2023 по 25.10.2024, суд дійшов висновку, що сума заборгованості відповідачів по виконанню Договору про іпотечний кредит №MRTG-000000013288 від 10.06.2008 становить 1068359 грн 84 коп. та підлягає стягненню у солідарному порядку з відповідачів на користь АТ «Сенс Банк». V. Розподіл судових витрат у порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 20039 грн 40 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с. 66). На підставі викладеного,

Outcome: partial