Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

25 грудня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю близького родича внаслідок нещасного випадку на виробництві. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 грудня 2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що він є рідною донькою [PERSON] . [PERSON] перебуваючи на посаді майстра Комунального підприємства «Кривбасводоканал» під час виконання своїх трудових обов`язків, [INFO] о 10 годині 10 хвилин в результаті нещасного випадку на виробництві на території Радушенського водопровідного комплексу КП «Кривбасводоканал» помер внаслідок механічної асфіксії внаслідок закриття дихальних шляхів рідиною при утопленні в каналізаційних водах. Відповідно до п. 7 Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18 вересня 2021 року від 15 лютого 2022 року, затвердженого в.о. начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 18 лютого 2022 року, комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок зі смертельним наслідком, який стався з майстром КП «Кривбасводоканал» [PERSON] , є такий, що пов`язаний з виробництвом. Внаслідок втрати батька Позивачу завдана немайнова (моральна) шкода, яка полягає в наступному,її рідним завдана незгладима моральна шкода на все їх подальше життя, яка полягає в тих стражданнях, які переносить позивач, у зв`язку з втратою близької та дорогої для неї людини. У зв`язку з чим, позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 600 000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Представник Відповідача Комунального підприємства «Кивбасводоканал» Ботвінко О. подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що підприємство не погоджується з доводами та вимогами Позивача, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що прямих протиправних дій, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку зі [PERSON] посадовими особами відповідача не вчинялось, вини підприємства чи її працівників в настанні нещасного випадку не встановлено, з боку роботодавця були вчинені всі дії щодо належного забезпечення умов охорони праці та безпечного виконання ним робіт. Також, представник відповідача зазначив, що вважає необґрунтованим розмір моральної шкоди, оскільки не надано доказів на його підтвердження. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що 31 березня 1987 року Довгинцівським відділом РАЦС складено відповідний актовий запис №283, батьками дитини зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.03.1987 року. 19 листопада 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №675. Після реєстрації шлюбу, дружина змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.11.2011 року. З вказаного слідує, що позивач по справі [PERSON] є донькою [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , про що 21 вересня 2021 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис №1267, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.09.2021 року. Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18.09.2021 року о 10 год. 00 хв. на КП «Кривбасводоканал» від 15.02.2022 року, який затверджено 18.02.2022 року компетентною комісією встановлено, що нещасний випадок стався за наступних обставин (а.с.30-44). Відповідно до розпорядження диспетчера Центральної диспетчерської служби КП «Кривбасводоканал» № 1836 від 17.09.2021 року у зв`язку з виробничою необхідністю 18.09.2021 року було залучено до роботи працівників Радушанського водопровідного комплексу КП «Кривбасводоканал» у вихідний день. Даними працівниками являлись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Виробнича необхідність полягала в тому, що 18.09.2021 року на територію Радушанського водопровідного комплексу КП «Кривбасводоканал» повинна була прибути цистерна з коагулянтом і його потрібно злити у ємність. Згідно з посадовими обов`язками злив коагулянту мали виконати працівники КП «Кривбасводоканал» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] - повинна була взяти аналіз вхідного контролю коагулянту. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повинні були виконати спускання мулу з горизонтального відстійника. 18 вересня 2021 року близько 08 години 00 хвилин вищевказані особи, крім [PERSON] , прибули на роботу. О 08 годині 12 хвилин [PERSON] зателефонував [PERSON] і повідомив, що прибула автоцистерна з коагулянтом, а також вказав, щоб вона зателефонувала [PERSON] та повідомила останній про необхідність прибуття на роботу здійснювати злив коагулянту. Разом з [PERSON] на територію водопровідного комплексу прийшов [PERSON] , який привіз [PERSON] на роботу. На територію водопровідного комплексу [PERSON] пропустив охоронець. Приблизно о 09 годині 10 хвилин майстер [PERSON] , прийнятий на роботу в КП «Кривбасводоканал» згідно наказу № 320 від 13.03.2018 року дав вказівку слюсарю [PERSON] закрити засувку в колодязі горизонтального відстійника № 2 секції 2, яку о 08 годині 10 хвилин відкрив слюсар-ремонтник [PERSON] для звільнення відстійника. Відкривши люк колодязя горизонтального відстійника № 2 секції № 2, де знаходилась засувка, працівники відчули неприємний запах. [PERSON] почала говорити, що в колодязь не можна спускатись, оскільки [PERSON] може отруїтись, але її не послухали. [PERSON] не погоджувався спускатись у колодязь, але [PERSON] надав йому вказівку спуститись. При цьому [PERSON] умовив [PERSON] почекати доки він одягне захисний костюм, але [PERSON] не погодився, що б [PERSON] вдягнув протигаз з рятувальним поясом і страхувальною мотузкою. Коли [PERSON] спускався в колодязь він почав сильно кашляти і [PERSON] стала кричати, що йому зле, в цей момент [PERSON] втратив свідомість і впав у колодязь. [PERSON] вказав [PERSON] щоб вона принесла рятувальний пояс і страхувальну мотузку щоб витягти [PERSON] з колодязя. [PERSON] побігла по рятувальні пояси і страхувальні мотузки, але не знайшла їх. Тим часом, [PERSON] , який прийшов разом з [PERSON] та знаходився поруч, почав говорити [PERSON] , що треба рятувати [PERSON] , на що [PERSON] йому відповів, що б той ліз і рятував. [PERSON] також без засобів індивідувального захисту, з метою рятування [PERSON] , поліз у колодязь, йому стало зле, він втратив свідомість і впав на дно колодязя. Побачивши, що відбувається з [PERSON] , [PERSON] також спустився в колодязь та втратив свідомість. Близько о 10 годині 21 хвилині на місце нещасного випадку прибули спеціальні рятувальні служби та констатували смерть [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За наслідками спеціального розслідування компетентною комісією встановлено, що даний нещасний випадок стався в колодязі горизонтального відстійника № 2 секції 2 Радушанського водопровідного комплексу, який експлуатується КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ», який знаходиться за адресою: Нікопольське шосе, 219, м. Кривий Ріг. Радушанський водопровіднний комплекс розташований на території 25,28 га та складається з «джерела водопостачання», «насосної станції І підйому (НС - 4, НС - 6)», «реагентного господарства (відділення коагулювання, первинного та вторинного хлорування)», «блоку очисних споруд фільтрувальної станції (змішувачі, камери утворення пластівців, горизонтальні відстійники, швидкі фільтри, резервуари чистої води), технологічні насосні станції, насосні станції ІІ підйому. Зазначений водопровідний комплекс згідно договору оренди індивідувально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6494-ОД від29.12.2017 року укладеного між регіональним відділенням фонду державного майна України у Дніпропетровській області та КП «Кривбасводоканал» перебуває в строковому платному користуванні строком на 10 років. (а.с.46-54). Компетентна комісія дійшла висновків, що під час експлуатації колодязя горизонтального відстійника № 3 секції № 2, порушення законодавства з питань охорони праці допустили працівники КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ», а саме: - порушили вимоги «Типової інструкції щодо організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» НПАОП 0.00-5.11- 8, (п.1.11) допущено працівників до виконання газонебезпечних робіт без оформлення наряд-допуску на проведення даних робіт; (п.2.2) не вжито заходи щодо скорочення кількості газонебезпечних робіт; (п.2.8) не забезпечено проведення аналізу повітряного середовища на місці виконання робіт»; (п. 2.10) не перевірено повноту виконання підготовчих заходів, готовність об`єкта проведення робіт, не перевірено наявність та справність засобів індивідуального захисту, не забезпечено режим виконання газонебезпечної роботи, не забезпечено контроль за станом повітряного середовища, не вжито заходів, що виключають допуск на місце роботи осіб, які не зайняті її виконанням; - порушили вимоги «Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць» (04.10.1979) НПАОП 41.0.-1.01-79 (п.1.5.6 розділ Б глави 1) - робота в колодязі виконувалась бригадою менше 3 осіб, попередньо не було визначено загазованість споруд газоаналізаторами та не забезпечено вентиляцію споруд, (п.1.1.4 розділу І глави 1 та п.4.1.2, розділу І глави 4) - відсутня можливість дистанційного управління засувкою, яка розташована на дні колодязя під перекриттям нижнього ярусу, що передбачає створення безпечних умов праці. Уповноваженою комісією встановлено, що основною причиною нещасного випадку являється недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл. Супутніми причинами згідно висновку комісії являються: - незадовільний технічний стан, у тому числі: виробничих об`єктів, будівель споруд, інженерних комунікації; - порушення трудової та виробничої дисципліни. Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Згідно ч.1,3 ст.13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників в галузі охорони праці. Стаття 153 Кодексу законів про працю України визначено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого нещасним випадком, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності причинного зв`язку між смертю і нещасним випадком, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Суд встановив обставини справи, дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода у зв`язку з втратою близької людини - смерть батька, яка настала внаслідок нещасного випадку на підприємстві відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди Позивачу. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнає позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивач є донькою [PERSON] , а відтак є особою, яка переносить тяжкі моральні страждання, назавжди позбавлена можливості спілкування з рідною людиною, позбавлений можливості отримувати піклування та допомогу від брата, незворотність втрати завдає йому моральні страждання. Позивач оцінює моральну шкоду, заподіяну йому в наслідок загибелі її батька, у 600 000,00 грн. Враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати, а також з урахуванням конкретних обставин справи, наслідків, що наступили, виходячи, з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю батька, підлягає 300 000,00 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач пережив та переносить на теперішній час. При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Позивач подала позов про стягнення моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві та визначила її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача КП «Кривбасводоканал»» в дохід держави судовий збір в сумі 3000,00 грн. (300 000,00 х 1%=3000,00). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial