Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 11.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» (далі ТОВ «Качай Гроші») та [PERSON] укладено Договір №00-8344652, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. Крім того, 23.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» (далі ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія») та [PERSON] укладено Договір №555189025917, відповідно до умов якого сторони домовились про відкриття позичальнику кредитної лінії у межах якої кредитодавець надає позичальнику кредит з лімітом у розмірі не більше 4900 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. 10.04.2024 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір №1-10042024, у відповідності до умов якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до відповідача за Договором №00-8344652. Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до відповідача за Договором №00-8344652 в сумі 25550 грн. 00 коп., з яких: 7300 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 17885 грн. 00 коп. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 365 грн. 00 коп. заборгованість за комісіями. 18.12.2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг\~Партнерс» укладено\~договір №18/12-2023,\~у відповідності\~до умов\~якого до\~ТОВ «Факторинг\~Партнерс» перейшло\~право вимоги\~до відповідача\~за Договором\~№555189025917. Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до відповідача за Договором №555189025917 в сумі 10880 грн. 50 коп., яка складається з наступного: 4900 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 5980 грн. 50 коп. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги. Посилаючись на те, що відповідач не виконав свого обов`язку за договорами, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договорами у загальному розмірі 36430 грн. 50 коп., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. 00 коп. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін (а.с.74-75). Ухвалою суду від 14.11.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін для виправлення недоліків позову (а.с.82-83). Ухвалою суду від 26.11.2024 року продовжено розгляд справи (а.с.117). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В прохальній частині вимог позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності (зворотній бік а.с.5). Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про час,\~місце та\~дату розгляду\~справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.125). Своїм правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. Згідно ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-8344652 (далі Договір №00-8344652), відповідно до умов п.1.1 якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.7-10). Даний договір підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 3277F. Пунктами 1.2, 1.6 Договору №00-8344652 визначено, що сума кредитного ліміту складає 73000 грн. Тип кредиту Кредитна лінія. Цільове призначення кредиту на споживчі потреби. Згідно п.1.3 Договору №00-8344652 строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю 09.10.2023 року або достроково. Відповідно до п.1.4.1 Договору №00-8344652 знижена процентна ставка становить 1,25% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати, визначеної п.1.3.1 даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Згідно п.1.4.2 Договору №00-8344652 стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Пунктом 1.5 Договору №00-8344652 передбачено, що за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає 365 грн. Відповідно до п.2.3 Договору №00-8344652 дата надання/видачі кредиту дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 7665 грн. на картку позичальника № [NUMBER] . Додатком №1 до Договору №00-8344652 є графік платежів (а.с.11). Додатком №2 до Договору №00-8344652 є інформаційне повідомлення (зворотній бік а.с.11). На підтвердження укладення Договору №00-8344652 до позову також додано Паспорт споживчого кредиту (а.с.12-13) та Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» по продукту кредитна лінія (зворотній бік а.с.13-20). Як вбачається з довідки про ідентифікацію, відповідачем прийнято умови Договору №00-8344652 шляхом використання одноразового ідентифікатора 3277F за номером телефону позичальника [NUMBER] (а.с.35зворотній бік). Згідно інформаційного листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 22.04.2024 року №4706 та додатку до нього, [PERSON] 11.06.2023 року на картку № [NUMBER] було перераховано кошти в сумі 7300 грн. за Договором №00-8344652 (а.с.37-40). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №00-8344652, складеного ТОВ «Качай Гроші» станом на 10.04.2024 року загальна сума заборгованості становить 25550 грн. 00 коп., з яких: 7300 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 17885 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, 365 грн. 00 коп. заборгованість за комісіями (зворотній бік а.с.40-41). В подальшому на підставі договору факторингу №1-10042024 від 10.04.2024 року, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Качай Гроші», позивач набув права вимоги до відповідача за Договором №00-8344652 в сумі 25550 грн. 00 коп., з яких: 7300 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 17885 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, 365 грн. 00 коп. заборгованість за комісіями, що підтверджується копіями договору факторингу, платіжної інструкції, актами приймання-передачі реєстру боржників, реєстром боржників та витягом з реєстру боржників (а.с.45-50). Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Факторинг Партнерс» за Договором №00-8344652, станом на 09.09.2024 року загальна сума заборгованості становить 25550 грн. 00 коп., з яких: 7300 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 17885 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, 365 грн. 00 коп. заборгованість за комісіями (а.с.43). Крім того, 23.05.2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №555189025917 (далі - Договір №555189025917, відповідно до\~умов якого\~кредитодавець зобов`язується\~надати позичальникові\~кредит в\~межах кредитної\~лінії,\~в розмірі\~кредитного ліміту\~в тимчасове\~користування на\~умовах повернення,\~строковості,\~платності,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~кредит та\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом відповідно\~до умов,\~зазначених у\~цьому договорі,\~додатках до\~нього та\~правилах,що підтверджується копією вказаного договору (зворотній бік а.с.20-28). Даний договір підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.п. 3.1, 3.3, 3.4, 3.6 Договору №555189025917 позичальник отримав кредит з лімітом у розмірі не більше 4900 грн. Датою повернення кредиту є 06.07.2023 року. Строк кредитування складає 45 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Заявлений строк кредитування складає 15 календарних днів з 23.05.2023 року по 06.06.2023 року. Пунктом 3.8 Договору №555189025917 передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму кредиту, якою фактично користується позичальник, таке нарахування здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п.3.9.1 Договору №555189025917 річна процентна ставка складає: за користування кредитом протягом заявленого строку 15 календарних днів користування кредитом з 23.05.2023 року по 06.06.2023 року за зниженою процентною ставкою 730% річних (2% в день). Відповідно до п.3.9.2 Договору №555189025917 річна процентна ставка складає: за користування кредитом понад заявлений строк протягом наступних 30 календарних днів користування кредитом з 07.06.2023 року і до 06.07.2023 року останнього дня строку кредитування за стандартною процентною ставкою 990% річних (2,71% в день). Додатком №1 до Договору №555189025917 визначений графік платежів (зворотній бік а.с.28-29). Додатком №2 до Договору №555189025917 визначений розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором (а.с.32). Також до Договору №555189025917 додано паспорт споживчого кредиту (а.с.30-31). Як вбачається з довідки про ідентифікацію, відповідачем прийнято умови Договору №555189025917 шляхом використання одноразового ідентифікатора 4795 за номером телефону позичальника [NUMBER] (а.с.36). Факт перерахування кредитних коштів за Договором №555189025917 на рахунок позичальника підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення», з яким ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» уклало договір на переказ коштів ФК-П-21/04-22 від 14.04.2021 року. Відповідно до зазначеного договору було перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 23.05.2023 року на суму 4900 грн., маска картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 241686936 (зворотній бік а.с.38). Відповідно до довідки ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» по Договору №555189025917, станом на 22.12.2023 року загальна сума заборгованості становить 10880 грн. 50 коп., яка складається з наступного: 4900 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 5980 грн. 50 коп. заборгованість за процентами (зворотній бік а.с.41-42). В подальшому на підставі договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023 року, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», позивач набув права вимоги до відповідача за Договором №555189025917 в сумі 10880 грн. 50 коп., яка складається з наступного: 4900 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 5980 грн. 50 коп. заборгованість за процентами, що підтверджується копіями договору факторингу, додатковим договором №1 до договору факторингу, актами приймання-передавання реєстру боржників, платіжної інструкції, реєстром боржників та витягом з реєстру боржників (а.с.91-98). Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Факторинг Партнерс» за Договором №555189025917, станом на 09.09.2024 року загальна сума заборгованості становить 10880 грн. 50 коп., яка складається з наступного: 4900 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 5980 грн. 50 коп. заборгованість за процентами (а.с.44). Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами ч.1 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Частиною 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Положеннями частин 1 та 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 10.06.2021 року у справі № 234/7159/20. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За нормою ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Встановлено, що первісні кредитодавці умови кредитних договорів виконали, надали відповідачу кредитні кошти на умовах передбачених договорами. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконав, має заборгованість за кредитним договорами, про що свідчать, надані позивачем розрахунки заборгованості. Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією суд зазначає наступне. Пунктом 1.5 Договору №00-8344652 передбачено, що за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає 365 грн. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У постанові Верховного Суду від 20.07.2022 року у справі №343/557/15-ц зроблено висновок: «Так, за змістом частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній станом на 08 травня 2007 року) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Згідно зі ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною 3 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Згідно із ч.3 ст.13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 року у справі №6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.12.2019 року у справі №524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Первісним кредитором встановлено комісію за надання кредиту, тобто встановлено плату за послугу, яка є обов`язком саме кредитодавця відповідно до умов договору. Отже, умови Договору №00-8344652 про сплату позичальником на користь кредитодавця винагороди за надання фінансового інструменту, тобто за дії, які кредитодавець здійснює на власну користь є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Таким чином, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволені вимог про стягнення з відповідача комісії в сумі 365 грн. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12.04.2022 року у справі №640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21.04.2021 року у справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15.12.2021 року у справі №209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21.07.2021 року у справі №751/4015/15 (провадження № 61-8543св20). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, до якого перейшло право вимоги за договорами кредиту, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості: за договором кредитної лінії №00-8344652 від 11.06.2023 року в сумі 25185 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 7300 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 17885 грн. 00 коп. заборгованість за процентами; за договором кредитної лінії №555189025917 від 23.05.2023 року в сумі 10880 грн. 50 коп., яка складається з наступного: 4900 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 5980 грн. 50 коп. заборгованість за процентами. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с.58-59); копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» (зворотній бік а.с.5960); копію платіжної інструкції №0460010000 від 12.09.2024 року (зворотній бік а.с.60); заявку на надання юридичної допомоги №82 від 05.07.2024 року (а.с.61); витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 року (а.с.62). Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу суд вважає співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом та значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позовні вимоги було задоволено частково, доказів неспівмірності витрат на правову допомогу відповідачем до суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 12870 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, при зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. Враховуючи, що позовні вимоги було задоволено частково, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2997 грн. 72 коп.

Outcome: partial