Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.07.2009 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 582, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 03.07.2009. Від шлюбу у подружжя є спільні діти, а саме: син - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 2014 року народження. Подальший шлюб є неможливим, про що свідчить несумісність характерів і поглядів на життя, побутові конфлікти. Збереження шлюбу на думку позивачки є недоцільним. Враховуючи те, що за час сімейного життя сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, відчувають почуття байдужості один до одного, подальше існування шлюбу є неможливим. Таким чином, позивачка змушена звертатись до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Петрова Д.В. від 28.08.2024 відкрито провадження у справі в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.10.2024 задоволено заяву відповідача [PERSON] про надання строку на примирення. Сторонам було надано строк на примирення до 15.12.2024. В заяві на адресу суду від 23.12.2024 позивачка вказувала на те, що примирення з відповідачем не відбулося, а тому наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що між сторонами існують нормальні сімейні відносини. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно виданого 03.07.2009 свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , 03.07.2009 зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис про укладення шлюбу № 582. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу - [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 04.01.2017 відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1396. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.12.2011 відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 2465. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.08.2014 відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1535. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . З позовної заяви вбачається, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені. Таким чином судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та вона не бажає примирення з відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо заявлених вимог про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, суд дійшов до наступних висновків. З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачкою свого права на отримання від другого із подружжя коштів на утримання неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 18 Конвенції проправа дитини, якабула ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Ураховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що він у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачкою судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 67 від 14.08.2024 у сумі 1 211 грн 20 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved