Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява, подана і підписана адвокатом Монастиренком С.М. від імені та в інтересах [PERSON] , у якій прохає: прийняти до розгляду заяву про зняття арешту з нерухомого майна; зняти арешт з нерухомого майна, що належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який було накладено в межах виконавчого провадження Кобеляцьким відділом РВДВС ГТУЮ у Полтавській області на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження за № 52830633 від 08.02.2017; зобов`язати Кобеляцький відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити відомості про боржника [PERSON] з Єдиного реєстру боржників. Позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і підсудна Кобеляцькому районному суду Полтавської області. Ухвалою від 23 жовтня 2024 року позов прийнятий до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено розгляд справи на 22 листопада 2024 року. Розгляд справи 22 листопада 2024 року не відбувся у зв`язку перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню, призначено розгляд справи на 26 грудня 2024 року. Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Представником позивача [PERSON] адвокатом Монастиренком С.М. подане клопотання про розгляд справи за відстуності сторони позивача, підтримання заявлених вимог. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань чи з приводу позовних вимог по суті не подавав. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних і доказів відповідно до ст.ст. 223, 274, 280, 281 ЦПК України, про що постановлено ухвалу. Дослідивши надані докази суд робить такі висновки. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Відповідно до частини 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером5321882600:00:003:0178 площею 3,4817 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка з кадастровим номером 5321882600:00:003:0180 площею 3,4803 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка з кадастровим номеро 5321882600:00:003:0218 площею 3,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер довідки 380401021 від 28.05.2024 (а.с. 10-11). З інформації також вбачається що 08.02.2017 державним реєстратором Чуйко Віктором Вікторовичем, Кобеляцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер ВП 52830633, видана 08.02.2017 старшим державним виконавцем Кобеляцького вДВС ГТУЮ у Полтавській області Чуйком В.В., внесено запис про арешт нерухомого майна: все нерухоме майно [PERSON] . Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.10.2016 у справі № 532/1640/16-ц (провадження № 2/532/638/2016) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг у сумі 19000 гривень та судові витрати у сумі 951 гривня 20 копійок (а.с. 12). Постановою начальника відділу Кобеляцького РВДВС ГТУЮ у Полтавській області Чуйко В.В. від 08.02.2017 у виконавчому провадженні серія та номер ВП 52830633 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/532/638/2016, виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області 03.11.2016 про стягнення боргу в сумі 19000 гривень та судових витрат у сумі 951 гривня 20 копійок з [PERSON] на користь [PERSON] , накладено арешт на майно, що належить боржник: все нерухоме майно (а.с. 13). Згідно з повідомленням Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції № 16696 від 01.08.2024 за даними бази даних автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі в період із 09.11.2016 по 19.05.2023 перебувало виконавче провадження ВП 52830633 з примусового виконання виконавчого листа № 2/532/638/2016, при примусовому виконанні якого винесена постанов про арешт майна боржника ( [PERSON] ), відомості про що внесено до державного реєстру обтяжень нерухомого майна. 19.05.2023 у зв`язку з встановленням факту смерті стягувача [PERSON] на підставі ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем прийняте рішення про закінчення виконавчого провадження. Стягнення коштів проведене частково і на день закінчення виконавчого провадження нестягнутий залишок боргу за виконавчим документом становит 9173 гривні 95 копійок, виконавчого збору 212 гривень 76 копійок (а.с. 9). Таким чином, судом встановлено, що наразі відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] відсутні. Оскільки в період перебування на виконанні виконавчого документа про стягнення з [PERSON] боргу, кошти на його погашення (в тому числі й на погашення виконавчого збору) сплачені не в повному обсязі, то на момент прийняття рішення державним виконавцем про закінчення виконавчого провадження, виходячи з норм ЗУ "Про виконавче провадження" (ст.ст.56,59) жодних законних підстав для зняття арешту з майна боржника державний виконавець не мав і станом на цей час немає. Однак, відповідно до ч. 5 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження", якщо підстави, визначені цією статтею відсутні, то арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до відомостей, що містяться у повідомленні Кобеляцького ВДВС за результатами пошуку, здійсненого за даними Журналів обліку вхідної кореспонденції, Журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю; бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП), станом на день надання відповіді у відділі, у відношенні [PERSON] , як боржника, виконавчі документи, що перебувають на виконанні - відсутні (а.с.9). Таким чином, із наданих суду доказів вбачається, що підстав для продовження застосування арешту стосовно майна [PERSON] - відсутні, а арешт накладений на його майно, порушує право [PERSON] на вільне володіння та розпорядження належним йому майном, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Разом з тим, заявляючи вимогу про зобов`язання Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити відомості про боржника [PERSON] з Єдиного реєстру боржників, позивач жодним чином вказану вимогу не обґрунтовує, будь-яких доказів щодо цієї вимоги не зазначив та не надав, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилося. Разом з тим, відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій позивача - непогашення заборгованості у виконавчому провадженні, що позбавило державного виконавця права на скасування арешту, підстав для стягнення витрат з відповідача суд не вбачає.

Outcome: partial