Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Долженко О.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що він [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 серпня 2000 року, укладеного у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №125. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказав, що сімейні стосунки зіпсувалися, протягом тривалого часу не знаходять спільну мову та порозуміння, не виконують обов`язків подружжя, не піклуються один про одного, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Позивач просить розірвати шлюб, також просив покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути за їх відсутності (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позов визнала, повідомила що не примирення не згодна, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». (а.с.28). Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11 серпня 2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 20.11.2024 року (а.с.9). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно з ч.1ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями\~статті 142 ЦПК України\~передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч.3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок, сплачений під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі ст. ст.110,112 СК України ,

Outcome: approved