Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

01.06.2018 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М., Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та Експерної оцінки", в якому просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 1993 року по [INFO] ; визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті останнього та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом свідоцтва не було видано. Зважаючи на наявність спору про право власності в порядку спадкування після смерті чоловіка позивачки та те, що позивач з померлим [PERSON] не були офіційно в зареєстрованому шлюбі, позивач звернулась до суду про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою від 13.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25.07.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] та витребувано у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М. спадкову справу заведену після смерті [PERSON] . 19.09.2018 від третьої особи [PERSON] до суду поступила позовна заява про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадкування. В позовній заяві [PERSON] просить встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] є двоюрідним племінником [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за [PERSON] право на спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] є родичами померлого [PERSON] .Його батьком є [PERSON] , який є сином [PERSON] . Як посвідчується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису та народження та архівною довідкою, [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] , тобто рідними братами. У [PERSON] було два сини - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Сином [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження, є [PERSON] , який є спадкоємцем та нотаріально посвідченою заявою від 19.04.2017 відмовився від прийняття спадщини після смерті свого дядька - [PERSON] в його користь. Відтак, у померлого [PERSON] є родичі, а саме [PERSON] та двоюрідний племінник - [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, родинні відносини між [PERSON] та померлим [PERSON] документально підтверджуються. Для прийняття спадщини [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дякович М.М., якою було заведено спадкову справу, однак для оформлення спадщини необхідно встановити факт родинних відносин. З цією метою ним подано заяву про встановення факту родинних відносин та визнання права власності. Таким чином, з огляду на все вищенаведене, він має право на спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець, який прирівнюється до другої черги спадкування та тим самим усуває від спадкування всіх інших осіб, що відносяться до наступних черг спадкування, зокрема і 4 черги спадкоємців на законом, віднесення до якої претендує [PERSON] . Ухвалою від 22.02.2019 прийнято позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про встановлення факту та визнання права на спадкування. Вимоги за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про встановлення факту та визнання права на спадкування об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до Територіальної громади м.Львовав особі Львівської міської ради, треті особи: приватний нотаріусЛьвівського міськогонотаріального округу Дякович Мирослава Михайлівна, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки», [PERSON] , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності. 03.04.2019 від представника третьої особи [PERSON] - [PERSON] до суду поступили додаткові обгрунтування. 04.04.2019 від представника позивача до суду поступило клопотання про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 04.04.2019 від представника позивача [PERSON] поступило клопотання про заміну відповідачів на належних, а саме: Територіальну громаду м.Львова в особі Львівської міської ради на [PERSON] та [PERSON] . 04.04.2019 від представника позивача [PERSON] до суду поступила заява в порядку ст.49 ЦПК України, згідно якої просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 1993 року по [INFO] ; визнати за [PERSON] право на спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 22.04.2019 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду поступив відзив на позовну заяву. В якому зазначила, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що в актах ЛКП "Під Зуброю" від 2008 та від 2013 зазначається про те, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Всупереч такій інформації, в акті асоціації ОСББ "Сихівчани" та довідці з місця проживання №00000002322 вказується про те, що "Зі слів [PERSON] . ... [PERSON] проживав, вів спільну господарку з [PERSON] ". Беручи до уваги те, що акт складався за адресою [ADDRESS] , де створено та на балансі якого перебуває будинок [ADDRESS] , презумується, що факт нібито спільного проживання мав місце саме за цією адресою, оскільки інша адреса в акті не згадується. Таким чином додані до матеріалів справи акти ЛКП "Під Зуброю" та акт асоціації ОСББ "Сихівчани" містять протилежну інформацію і оскільки позивачем не надано документів, на підсаві яких такі докази було отримано, вважаю що такі не можна вважати допустимими.Натомість в матеріалах справи є відповідь ОСББ "Коломийська 8" від 17.08.2018 №32 на адвокатський запит №1-0108/0407 /17-ц від 01.08.18, яка чітко говорить про те, що [PERSON] проживав одноосібно, інші особи без реєстрації не проживали. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не проживали разом та не вели спільного господарства то відповідно і не мали будь-яких спільних фінансових заощаджень (сімейний бюджет) та витрат. Саме тому [PERSON] не надано жодного допустимого доказу щодо участі її в фінансових витратах. Таким чином, з огляду на вищенаведене, лише [PERSON] має право на спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець, який прирівнюється до другої черги спадкування та тим самим усуває від спадкування всіх інших осіб. Ухвалою суду від 04.04.2019 замінено відповідача у позові [PERSON] до Територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирослава Михайлівна, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки», [PERSON] , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності з Львівської міської ради на відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Сокальську державну нотаріальну контору (Львівська область, м.Сокаль, вул.Тартаківська, 7а). Витребувано із Сокальської державної нотаріальної контори копії матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 04.04.2019 постановлено звернутися із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного суду Російської Федерації: про вручення відповідачу [PERSON] , [ADDRESS] : копії позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирослава Михайлівна, Сокальська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності; повідомлення про проведення судового засідання; про проведення окремих процесуальних дій, чи бажає відповідач [PERSON] приймати участь у судовому засіданні при розгляді справи у Сихівському районному суді м.Львова; якщо він бажає брати участь у розгляді даної справи, то коли очікується його прибуття/перебування на території України; чи не заперечує відповідач [PERSON] проти розгляду справи за його відсутності; чи бажає відповідач [PERSON] надати письмові пояснення по суті позовних вимог та письмовий відзив на позов про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності. 04.08.2020 до Сихівського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову Ухвалою суду від 11.08.2020 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно при розгляді справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирослава Михайлівна, Сокальська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про встановлення факту та визнання права на спадкування. 08.09.2020 направлено Західному міжрегіональному управлінню міністерства юстиції (м.Львів) для подальшого виконання оформлені у відповідності до вимог Мінської Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах між державами членами СНД» від 22.01.1993 , матеріали доручення про вручення документів, по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирослава Михайлівна, Сокальська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про встановлення факту та визнання права на спадкування. Ухвалою суду від 28.06.2022 підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до розгляду по суті. Задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 05.08.2022 представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано клопотання про долучення до матеріалів справи письмового пояснення [PERSON] . 23.09.2022 ухвалою суду провадження у справі зупинено до встановлення кола правонаступників після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 23.08.2023 представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 28.08.2023 в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. Постановою апеляційного суду Львівської області від 12.02.2024 ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 28 серпня 2023 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволено, накладено арешт із забороною суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, вносити записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на будь-яку особу стосовно виникнення, переходу або припинення прав на майно. Ухвалою суду від 12.06.2024 провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 02.07.2024 залучено до участі у справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як правонаступників відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмету спору [PERSON] , який помер [INFO] . Залучено до участі в справі в якості третьої особи Давидівську сільську раду, як орган опіки та піклування. Витребовано у приватного нотаріуса Дякович Мирослави Михайлівни копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа №3/2022. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просить таку задоволити. Щодо позову третьої особи заперечила та просить в такій відмовити. Представник позивача [PERSON] підтримав позовну заяву та просить таку задоволити, а саме встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 1993 року по [INFO] ; визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Щодо позову третьої особи заперечує та просить у такій відмовити. Представник відповідача [PERSON] заперечив щодо задоволення позовної заяви. Зазначив, що не є достовірними твердження про проживання однією сім`єю без реєстрації щлюбу померлого [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] завжди проживав один, в тому числі і останні роки перед смертю. Жодних доказів, що вказані особи проживали разом не має. Позов правонаступників третьої особи, яка заявляє самостійні позовні вимоги щодо предмету спору [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності просить задоволити. Просить встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] є двоюрідним племінником [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за [PERSON] право на спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] документально підтверджуються. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що до неї звернувся племінник покійного [PERSON] із заявою щодо прийняття спадщини. 15.05.2017 поступила письмова заява від [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини у користь [PERSON] . 25.05.2016 до неї була подана заява [PERSON] про прийняття спадщини, яка зареєстрована в реєстрі. Нею здійснювався опис майна у квартирі покійного [PERSON] . 07.12.2016 прибула на опис майна у квартиру, де були присутні інспектори поліції та представники ОСББ. Ствердила, що квартира була недоглянута, вважає, що [PERSON] проживав у ній самостійно, жодних цінний речей, грошей у квартирі не було. Заслухавши вступне слово учасників процесу, заслухавши показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відповідно до ст.ст.3, 74 СК України, суд повинен встановити факти спільного проживання, спільний побут, взаємні права та обов`язки. Відповідно до правового висновку, наявного в постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 531/295/19, для встановлення факту проживання однією сім`єю до уваги беруться: - покази свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту; - документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; - фотографії певних подій; - документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Допитані в суді свідки підтвердили суду, що між позивачем [PERSON] та [PERSON] існували усталені сімейні стосунки, притаманні подружжю. Так, свідок [PERSON] , показала, що покійник [PERSON] починаючи з 1993 року постійно проживав з [PERSON] та дочкою, як чоловік та дружина, вели спільний побут. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що покійний [PERSON] був його товаришем. З початку 1990 років [PERSON] проживав разом з [PERSON] як сім`я, неодноразово був у них в гостях. Вона була присутня на похороні [PERSON] , все організовувала та оплачувала [PERSON] . Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] знав, як мешканця будинку, оскільки тривалий час був головою ОСББ «Сихівчани». Покійний [PERSON] представляв [PERSON] , як його дружину. Йому відомо про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали, як чоловік і дружина тривалий час. Ствердив, що вони проживали, як повноцінна сім`я. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що покійний [PERSON] був товаришем її чоловіка, неодноразово вона разом із чоловіком приходили до них в гості. Останні жили як подружжя, вели спільне господарство. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що [PERSON] є його сусідкою, йому відомо, про те,що покійний [PERSON] та [PERSON] жили як сім`я. Практично кожний день він їх бачив разом. Останні вели спільний побут, робили ремонт у квартирі, купляли продукти.Починаючи з 1993 року [PERSON] представляв [PERSON] , як дружину. Йому відомо, що вони проживали і в квартирі [PERSON] і в квартирі [PERSON] . Таким чином, допитані в суді свідки, кожен окремо, не маючи власної зацікавленості, підтвердили суду, що між позивачем [PERSON] та [PERSON] існували усталені сімейні стосунки, притаманні подружжю, вони проживали разом як члени сім`ї з 1993 року. Також з матеріалів справи вбачається наступне. В акті від 15.05.2008, складеного ЛКП «Під Зуброю», зазначено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , без реєстрації разом з цивільним чоловіком [PERSON] . В акті від 14.05.2013р., складеного ЛКП «Під Зуброю», зазначено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , без реєстрації разом з цивільним чоловіком [PERSON] , веде з ним спільне господарство. В акті від 06.12.2016р., складеного ОСББ «Сихівчани-2», зазначено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано дві особи: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] проживав, вів спільну господарку з цивільною дружиною [PERSON] з 2011 року до дня смерті. В довідці з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію №00000002322 від 06.12.2016р., виданій ОСББ «Сихівчани-2», зазначено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано дві особи: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] за вказаною адресою проживав, вів спільну господарку з цивільною дружиною [PERSON] з 2011 року до дня смерті. В довідці з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію №00000000980 від 08.12.2016р., виданій ОСББ «Коломийська 8», зазначено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано [PERSON] . [PERSON] проживала за даною адресою без реєстрації з чоловіком [PERSON] до дня його смерті. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Отже, сім`ю складають особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, мають взаємні права та обов`язки. Надаючи правову оцінку встановленим судом обставинам даної справи, суд переконаний, що позивач [PERSON] та [PERSON] починаючи з 1993 року перебували у відносинах, що притаманні подружжю, вели спільне господарство, формували спільний бюджет, планували спільний побут та здійснювали заходи щодо його втілення, свої відносини відкрито демонстрували перед сторонніми особами, а саме: спільну працю, відпочинок, проживання однією сім`єю, на підтвердження чого позивачем надано суду фотокартки, які оглянуті судом. Так, з оглянутих судом фотографій, котрі датовані 1993-2016 роками, вбачається, що позивачка [PERSON] та [PERSON] спільно проводили час в домашній обстановці, на відпочинку в компанії друзів, відпочивали разом. Правова позиція, щодо належності і допустимості таких доказів як фотокартки, викладена в Постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі №490/6060/15-ц, згідно якої, численні світлини, на яких зафіксовані події у колі сім`ї та спільний відпочинок, у сукупності з іншими доказами, підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю без шлюбу з яким пов`язані юридично значимі наслідки, зокрема, право спільної сумісної власності на майно, придбане чоловіком та жінкою під час такого проживання. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позивачкою належними, допустимими та достовірними доказами доведено факти спільного проживання її та [PERSON] , наявність спільного бюджету, спільного побуту, взаємних прав та обов`язків, тобто всіх ознак, характерних для проживання однією сім`єю. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ЕСН-1986-8-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Таким чином, судова практика розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу свідчить про те, що при розгляді справ потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] в період з 1993 року по [INFO] . Водночас, позовна вимога [PERSON] про визнання права на спадкування задоволенню не підлягає з огляду на таке. Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Слід враховувати, що законодавством визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину (гл. 89 ЦК). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Умовами звернення до суду із позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування є: 1.Прийняття спадщини позивачем; 2.Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; 3.Оспорювання або невизнання права позивача на спадщину іншими спадкоємцями. До моменту державної реєстрації права власності на спадкове майно спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, тобто має право на спадщину, але не є власником відповідної нерухомої речі. Це узгоджується із положенням ч. 5 ст. 1268 ЦК, згідно з яким незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. ВС висловив правову позицію, що питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину (Постанова ВС від 28 листопада 2018 р., судова справа №523/16063/16-ц, провадження №61- 31676св18) Відповідно до п.23 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Як вбачається із свідоцтва про смерть [NUMBER] від 02.12.2016 [PERSON] помер [INFO] , після його смерті [INFO] заведена спадкова справа №59920562. 23.05.2017 позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини. 26.05.2018 позивачка звернулася до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Як вбачається з матеріалів справи, нотаріусом було запропоновано позивачці подати документи, які б пібтвердили факт родинних відносин з померлим [PERSON] , що не може вважатися відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, з`ясувавши характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), можливості порушення прав позивача та їх захисту в обраний ним спосіб; з`ясувавши характер, суть та підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, давши належну правову оцінку долученим доказам у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позивача [PERSON] про визнання права на спадкування не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] , правонаступниками якого є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадкування слід зазначити наступне. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком [PERSON] є [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] вказано [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 0017995159 та архівної довідки від 08.06.2017 №В-74 виданої Центральним державним історичним архівом України м.Львова [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00017433022 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] у [PERSON] було два сини [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] записано [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про смерть [PERSON] , помер [INFO] . Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За наведених та перевірених обставин суд приходить до висновку що [PERSON] є двоюрідним племінником [PERSON] , який помер [INFO] . Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № v-753740-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Як вбачається з матеріалів справи, матеріалів спадкої справи, витребуваних судом, [PERSON] 05.12.2016 звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті його двоюрідного дядька [PERSON] . На підставі даної заяви заведено спадкову справу №59920562. Нотарісом перевірено та підтверджено факт родинних відносин [PERSON] та його двоюрідного племінника [PERSON] . В подальшому [PERSON] , племінник померлого [PERSON] , відмовися від свого права на спадщину на користь двоюрідного племінника померлого [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується нотаріально засвідченою копією заяви від 19.04.2017. Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М. від 20.10.2017 вих.№158/02-14.4, [PERSON] є єдиним спадкоємцем до майна свого покійного троюрідного дядька [PERSON] . Враховуючи викладене, відсутні будь-які перешкоди для оформлення [PERSON] , правонаступниками якого є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , спадкових прав у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим вимоги [PERSON] визнання права на спадкування не підлягають задоволенню.

Outcome: partial