Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено кредитний договір №7301503. За цим кредитним договором відповідач отримала 5000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені умовами Кредитного договору. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом його підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання, проте, відповідач порушив умови щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка становить 17408,79 грн., з яких 4166 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 12392,79 грн. - заборгованість за відсотками, 850 грн. - заборгованість за комісією. 27.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір про відступлення прав вимоги №87-МЛ, згідно умов якого позивач набув право вимоги за кредитним договором №7301503 до відповідача в сумі 17408,79 грн., з яких 4166 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 12392,79 грн. - заборгованість по відсоткам та 850 грн. - заборгованість за комісією. Просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати. 18.03.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 21.05.2024 судом постановлено ухвалу про витребування доказів. 12.04.2024 представник відповідача адвокат Кірюшин А.А. подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що усі твердження позивача у позовній заяві є надуманими, бездоказовими та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях, суб`єктивних міркуваннях позивача. Позивачем не доведено надання коштів в кредит за договором про споживчий кредит від 18.08.2022 № 7301503. Зазначив, що відповідач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11200 грн. Також представник відповідача адвокат Кірюшин А.А. заявив клопотання, в якому просив суд виключити із числа доказів у справі договір про споживчий кредит від 18.08.2022 № 7301503, графік платежів за договором про споживчий кредит від 18.08.2022 № 7301503, паспорт споживчого кредиту від 18.08.2022 № 7301503, довідку про ідентифікацію, платіжне доручення від 18.08.2022, анкету-заяву на кредит від 18.08.2022 №7301503, відомості про щоденні нарахування та погашення, виписку з особового рахунку за кредитним договором, договір відступлення прав вимоги від 27.12.2022 № 87-МЛ, яке суд залишає без задоволення, оскільки у відповідності до ч. 11 ст. 83 ЦПК України, виключно позивач та його представник уповноважені прохати суд про виключення вищевказаного документу із числа доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 18.08.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №7301503, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 5000 грн., строком на 105 днів з пільговим періодом 15 днів. Загальні витрати за пільговий період складають 2450 грн. в грошовому виразі та 1,637,467.00 відсотків річних у процентному значенні. Загальні витрати за кредитом складають 15950 грн. в грошовому виразі та 1109.00 відсотків річних у процентному значенні. Комісія за надання кредиту становить 950 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь період складає 20950 грн. (п. 1.1. - 1.5. договору про споживчий кредит №7301503 від 18.08.2022). Відповідно до пункту 2.1. договору про споживчий кредит №7301503 від 18.08.2022 кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] . У відповідності до п. 4.2 договору про споживчий кредит №7301503 від 18.08.2022 у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування (датою остаточного погашення заборгованості, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.5.3 договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту. Відповідно до листа АТ «Сенс Банк» №7290-БТ-32.2/2024 від 25.06.2024 на ім`я [PERSON] , яка є клієнтом банку АТ «Сенс Банк» відкрито картку № [NUMBER] та рахунок до картки № [NUMBER] . Згідно з платіжним дорученням №80747159 від 18.08.2022 ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача 5000 грн., призначення платежу: Кошти згідно договору 7301503. Відповідно до виписки по особовому рахунку № [NUMBER] за 18.08.2022 на вищезазначений рахунок 18.08.2022 було зараховано 5000 грн. Згідно з відомостями про щоденні нарахування та погашення, надані позивачем, відповідач частково погашала заборгованість. 27.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 87-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача за кредитним договором №7301503 від 18.08.2022. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 87-МЛ від 27.12.2022 заборгованість відповідача перед позивачем становить 17408,79 грн., з яких заборгованість за сумою кредиту - 5000 грн., заборгованість за сумою відсотків - 12392,79 грн., заборгованість за комісією - 850 грн. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22). Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Доводи представника відповідача до уваги судом не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи. Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Мілоан» надав [PERSON] кредит шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача. Однак станом на день подачі позову до суду відповідачем борг за кредитним договором не повернуто. З урахуванням наданих доказів, суд вважає можливим стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №7301503 від 18.08.2022 в сумі 17408,79 грн., яка складається з 4166 грн. - заборгованість за кредитом, 12392,79 грн. - заборгованість за відсотками, 850 грн. - заборгованість по комісії. За таких обставин, суд з вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: approved