Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] , через представника адвоката Рябовола Володимира Володимировича, звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа - Приватний нотаріус Глуховцева Наталія Володимирівна, в якому просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , терміном на три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] (Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , а/з [NUMBER] , видане 22 жовтня 2021 року Відділом ДРАІДС у місті Харкові Східного МУ МІО (м. Харків), який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] не було, позивачка отримала право на спадкування майна, яке залишилось після батька як спадкоємець першої черги. Однак, зі спливом 6-місячного терміну з моменту відкриття спадщини, позивачка її, у встановленому законом порядку, не прийняла. Вказує, що не змогла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки після 24 лютого 2022 року нотаріуси м. Харкова деякий час не працювали з приводу початку бойових дій на території м. Харкова, а в зв`язку з тим, що [PERSON] проживала на [PERSON] , район якої піддавався обстрілам, та позивач має трьох неповнолітніх дітей, вона була змушена виїхати за межі України, а саме - в Данію. З 30 березня 2022 року позивач разом з дітьми проживає та обліковується у Данії, їм видані посвідчення. Наприкінці травня 2024 року [PERSON] отримала можливість приїхати до України на декілька днів та можливість звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Постановою нотаріуса Глуховцевої Н.В. від 23.05.2024 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі на її Ім`я Свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, у зв`язку з тим, що вона не проживала з ним разом та не подала своєчасно заяву про прийняття спадщини. Вважає, що обставини пропущення строку є поважними та підтверджуються належними доказами. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.10.2024 прийнято справу до провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не надав. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.11.2024 року витребувано у\~приватного нотаріусу ХМНО Глуховцевої Н.В. засвідчену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , який номер [INFO] (номером у спадковому реєстрі 72470741, номер у нотаріуса 8/2024). На виконання вимог суду, 04.12.2024 року до суду від приватного нотаріусу ХМНО Глуховцевої Н.В. надійшли копії витребуваних документів. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.12.2024 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися. Представник позивача адвокат Рябовол В.В., надав до суду клопотання, в якому просив провести розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги просив задовільнити. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка,\~ [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про народження (а.с. 4, 58). Також, згідно наявною в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 16). [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2019 р. (а.с. 55). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.10.2020 р. (а.с. 56). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.10.2021 р. (а.с. 8). Тобто позивачка є спадкоємцем першої черги померлого [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги немає. 22.05.2024 року позивачка звернулась до приватного нотаріусу ХМНО Глуховцевої Н.В. із заявою, в якій просила оформити спадкові права та видати Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с. 44) Приватним нотаріусом ХМНО Глуховцевою Н.В. на підставі заяви позивача 22.05.2024 р. було заведено спадкову справу №8/2024 у спадковому реєстрі за №72470741 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с.46) Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса ХМНО Глуховцевою Н.В. № 95/02-14 від 23.05.2024 року, відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після її батька [PERSON] , у зв`язку із тим, що вона на час відкриття спадщини не проживала постійно зі спадкодавцем та не подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори протягом строку, встановленого для прийняття спадщини (а.с. 9). Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду із цим позовом, в якому просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне. На підставі вимог статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. ст.1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Положеннями ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах\~уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Якщо ж у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні. Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 16 листопада 2020 року у справі №554/5866/18 (провадження № 61-5198св19). Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (постанова Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22)). Згідно ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Загальновідомим є факт, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває на час розгляду позовної заяви. Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», Харківська територіальна громада входить до Переліку територій можливих бойових дій. З дня запровадження воєнного стану місто Харків піддавалось і на теперішній час піддається постійним ракетним, артилерійським та авіаційним обстрілам, деякий час нотаріальні контори на території міста Харкова не працювали або працювали в обмеженому режимі. Через безпосередню близкість до території Харківської області, де ведуться активні бойові дії та територій області, тимчасово окупованих Російською Федерацією, в місті Харкові постійно оголошуються сигнали «Повітряна тривога» та «Ракетна небезпека». З метою забезпечення безпеки та збереження життя громадян, нотаріальні контори, як і інші організації та установи міста, під час оголошення сигналів «Повітряна тривога» та «Ракетна небезпека» зупиняють свою роботу, їх працівники переміщуються до безпечних приміщень (укриття, сховище, підвал тощо). Як зазначає у позовній заяві представник позивача, після 24 лютого 2022 року нотаріуси м. Харкова деякий час не працювали з приводу початку бойових дій на території м. Харкова, а в зв`язку з тим, що [PERSON] проживала на Салтівці, район якої піддавався обстрілам, та позивач має трьох неповнолітніх дітей, вона була змушена виїхати за межі України, а саме - в Данію. З 30 березня 2022 року позивач разом з дітьми ( [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ) проживає та обліковується у Данії, на підтвердження чого надала копії свідоцтв про народження дітей та посвідчень виданих компетентними органами Данії (а.с. 13-18). Позивач вказує, що саме внаслідок повномасштабного вторгнення на територію України та через загрозу своєму життю та життю своїх дітей, змогла звернутися до нотаріусу заявою про прийняття спадщини лише з пропуском встановленого строку. З огляду на викладене, об`єктивними обставинами поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини в даному випадку суд визнає: впровадження воєнного стану на території Україні, небезпека збройної агресії, знаходження позивача разом з дітьми, у т.ч. неповнолітніми, за межами України, особливості роботи нотаріусів під час воєнного стану та на території зони бойових дій, поблизу лінії фронту (м. Харків). Вказані обставини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою пропуск строку для прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та надання додаткового строку для прийняття спадщини. Суд враховує, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. З урахуванням введеного в Україні воєнного стану, у позивачки виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач надав належні та допустимі докази поважності пропущеного строку для прийняття спадщини. Оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті батька з поважних причин, в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов висновку, визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved