Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить суд: 1.Припинити право власності [PERSON] на: -1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] ; -1/3 частку земельної ділянки площею 0,10 Га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2621210300:01:003:0459; -1/3 частку земельної ділянки площею 0,0162 Га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2621210300:01:003:0458; -1/3 частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] ; -1/6 частку земельної ділянки площею 0,1430 Га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою: с. Шешори, Косівського р-ну, Івано-Франківської обл., кадастровий номер: 2623688801:02:001:0309. 2.Визнати за нею - [PERSON] право власності на зазначене майно, право власності на яке припинено у [PERSON] . 3.В порядку компенсації вартості часток, кошти в сумі 198\~133 грн., які будуть нею розміщені на депозитному рахунку перерахувати [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що вона є власницею: -2/3 часток житлового будинку, з господарськими будівлями та господарськими спорудами, що за адресою: [ADDRESS] ; -2/3 часток земельної ділянки площею 0,10 Га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2621210300:01:003:0459; -2/3 часток земельної ділянки площею 0,0162 Га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2621210300:01:003:0458; -2/3 часток житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами , що за адресою: [ADDRESS] -5/6 часток земельної ділянки площею 0,1430 Га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою: с. Шешори, Косівського р-ну, Івано-Франківської обл., кадастровий номер: 2623688801:02:001:0309. Власницею інших часток зазначеного майна є відповідач [PERSON] . Відповідач [PERSON] зазначеним майном не користується, не доглядає за таким, не вживає заходів щодо збереження майна. Для захисту своїх прав, як власника переважної частки, забезпечення можливості використання майна просить суд в силу статті 365 ЦК України постановити рішення, яким припинити право [PERSON] на частку у спільному майні, що за умови отримання грошової компенсації за частки не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. Відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON] з позовними вимогами: -виділити їй 2/3 частки в натурі додатково до 1/3 частки спадкового майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] і визнати за нею право власності на весь житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку на виділену їй додатково 2/6 частини на земельній ділянці площею 0,1430 га. з кадастровим номером 2623688801:02:001:0309 як на окремий об`єкт з одночасним припиненням права спільної часткової 2/3 за [PERSON] на вказане нерухоме майно про право на спадщину за законом у реєстрі за № 2171, за № 2209, за №2778, за №2779. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є співвласницею спірного майна у відповідних частках. Майно у власність отримала в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] . Маючи намір припинити спільну часткову власність на зазначене майно зверталась з пропозицією до [PERSON] , однак така не погодилась на добровільний поділ майна. Це свідчить про порушення її права вільно користуватись та розпоряджатись майном. Вважає, що в силу статей 183, 358, 364, 367 ЦК України, власник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а тому вважає за можливе припинити право власності [PERSON] на 2/3 частки будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] і враховуючи право власності на такий у неї у частці 1/3 визнати за нею право власності на весь будинок. У справі позивач [PERSON] діяла через представника адвоката Шиманську Н.С., яка в судовому засіданні первісний позов підтримала, зустрічний заперечила. Підтримуючи первісний позов додатково пояснила, що виділення в натурі часток у майні є неможливим. Об`єкти потребують догляду, ремонту, які на даний час здійснює позивач [PERSON] . Часка відповідачки є незначною. Припинення права власності не завдасть істотної шкоди співласнику, оскільки законодавчо передбачена грошова компенсація. Заперечуючи зустрічний позов представниця покликалась на те, що наслідком припинення права власності на майно є виплата грошової компенсації суми коштів, внесеної на депозитний рахунок суду. Такої дії [PERSON] не вчинено. Просила у зустрічному відмовити. Відповідач [PERSON] її представник адвокат Підлуський В.Д., в судовому засіданні первісний позов заперечили, зустрічний підтримали. Заперечуючи первісний позов покликались на те, що позивачем не доведено факту неможливості виділення в натурі часток у спірному майні. Дію по внесенню коштів в порядку компенсації майна слід визнати неналежним доказом, враховуючи час внесення коштів стадію судового розгляду. Обґрунтовуючи зустрічний позов та роз`яснюючи зміст позовних вимог покликались не те, що до складу спадкового майна померлого [PERSON] входили будинок та частка земельної ділянки за адресою: с. Шешори, Косівського р-ну, Івано-Франківської обл. Інша частка земельної ділянки набута у власність [PERSON] . Вимога про визнання права власності на цей об`єкт визначена лише у межах спадкового майна померлого [PERSON] , а саме будинку та частка земельної ділянки. Враховуючи вартість успадкованих об`єктів, визнання за нею - [PERSON] права власності на будинок та частка земельної ділянки за адресою: с. Шешори, Косівського р-ну, Івано-Франківської обл., а за [PERSON] спадкового майна, що в м. Бурштині призведене до реального подалі в умовах рівності виділених часток. Представник адвокат Підлуський В.Д. додатково зазначив, що припинення права власності за [PERSON] на частки будинку та земельної ділянки за адресою: с. Шешори, Косівського р-ну, Івано-Франківської обл. та визнання таких за [PERSON] слід здійснити в силу статті 365 КК України. 2.Вчинені процесуальні дії у справі, рішення щодо подальшого руху справи 25 серпня 2023 року [PERSON] подано позов до [PERSON] . Ухвалою від 05\~вересня 2023\~року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 07 листопада 2023 року [PERSON] подано зустрічний позов. Ухвалою від 18 грудня 2023 року зустрічну позовну заяву залишено без руху з підстав несплати судового збору. Ухвалою від 05 лютого 2024 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Ухвалою від 26 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою від 20 травня 2024 року заяву [PERSON] про уточнення позовних вимог її зустрічного позову залишено без розгляду. Ухвалою від 24 липня 2024 року поновлено представнику відповідача за первісним позовом [PERSON] адвокату Підлуському В.Д. процесуальний строк для подачі заяви про відвід. Визнано заявлений відвід судді Гаполяка Т.В. необґрунтованим. Протокольною ухвалою від 23 грудня 2024 року відмовлено у зупиненні провадження у даній справі з підстав об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства. Не подано доказів наявності іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства. 3.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 18 квітня 2019 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 20) [INFO] помер [PERSON] (т. 1 а.с. 16). Спадкоємець першої черги дочка померлого [PERSON] [PERSON] , в межах строку для прийняття спадщини, відмовилась від права на частку у спадщині на користь [PERSON] ( т. 1 а.с. 28-31). Спадкоємець першої черги дочка померлого [PERSON] [PERSON] , в межах строку для прийняття спадщини, відмовилась від права на частку у спадщині на користь [PERSON] ( т. 1 а.с. 32-36). Спадкоємцями, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] та подали заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину є сестра померлого позивач у справі [PERSON] та дружина померлого- відповідач у справі [PERSON] (т. 1 а.с. 41). Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 29 серпня 2022 року в позові [PERSON] до [PERSON] з позовними вимогами визнати за нею в порядку спадкування право власності на: -5/6 часток житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] ; -5/6 часток земельної ділянки площею 0,10 Га, що за адресою: [ADDRESS] ; -2/3 часток житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] ; -2/6 часток земельної ділянки площею 0,1430 Га, що за адресою: село Шешори, Косівського району, Івано-Франківської області -відмовлено з підстав відсутності спору. Зокрема, в межах встановлених правовідносин, нотаріусом не прийнято рішення про відмову в оформленні права на спадщину за спадкоємцями, насідком чого може бути звернення до суду з позовом (т. 1 а.с. 71-74). 13 жовтня 2022 року [PERSON] приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської обл. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та господарськими спорудами, що за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (т. 1 а.с. 42-48). 13 жовтня 2022 року [PERSON] приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської обл. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2621210300:01:003:0459 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (т. 1 а.с. 49-54). 13 жовтня 2022 року [PERSON] приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської обл. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0162 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2621210300:01:003:0458 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (т. 1 а. с. 55-59). 13 жовтня 2022 року [PERSON] приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської обл. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/6 частки земельної ділянки площею 0,1430 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою: с. Шешори, Косівського р-ну, Івано-Франківської обл., кадастровий номер: 2623688801:02:001:0309 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (а.с. 59-65). 13 жовтня 2022 року [PERSON] приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської обл. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (т. 1 а.с. 66 - 69). 1/2 частка земельної ділянки площею 0,1430 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою: с. Шешори, Косівського р-ну, Івано-Франківської обл., кадастровий номер: 2623688801:02:001:0309 набута у власність [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] (а.с. 86). 23 грудня 2022 року [PERSON] приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської обл. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та господарськими спорудами, що за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (т. 1 а.с. 85-93). 23 грудня 2022 року [PERSON] приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської обл. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2621210300:01:003:0459 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (т. 1 а.с. 96-97). 23 грудня 2022 року [PERSON] приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської обл. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0162 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2621210300:01:003:0458 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (т. 1 а.с. 94-95). 23 грудня 2022 року [PERSON] приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської обл. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,1430 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою: с. Шешори, Косівського р-ну, Івано-Франківської обл., кадастровий номер: 2623688801:02:001:0309 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (а.с. 92). 23 грудня 2022 року [PERSON] приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської обл. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частки частку житлового будинку, з господарськими будівлями, що за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (т. 1 а.с. 90-91). Враховуючи зазначені правовстановлюючі документи, частки сторін щодо кожного об`єкту становлять: -житловий будинок з господарськими будівлями та господарськими спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] 2/3, [PERSON] 1/3; -земельна ділянка площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2621210300:01:003:0459, [PERSON] 2/3, [PERSON] 1/3; -земельна ділянка площею 0,0162 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2621210300:01:003:0458, [PERSON] 2/3, [PERSON] 1/3; -земельна ділянка площею 0,1430 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою: с. Шешори, Косівського р-ну, Івано-Франківської обл., кадастровий номер: 2623688801:02:001:0309, [PERSON] 5/6, [PERSON] 1/6; -житловий будинок, з господарськими будівлями, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] 2/3, [PERSON] 1/3. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та господарськими спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , станом на 13 лютого 2023 року становить 135 100 гривень (т. 1 а.с. 100- 106); Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2621210300:01:003:0459 станом на 13 лютого 2023 року становить 187\~000 гривень (т. 1 а.с. 107- 113); Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0162 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2621210300:01:003:0458, станом на 13 лютого 2023 року становить 15 200 гривень (т. 1 а.с. 114 - 120); Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1430 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою: с. Шешори, Косівського р-ну, Івано-Франківської обл., кадастровий номер: 2623688801:02:001:0309, станом на 13 лютого 2023 року становить 350 400 гривень (т. 1 а.с. 132 - 131) Ринкова вартість житлового будинку, з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , станом на 13 лютого 2023 року становить 81\~900 гривень (т. 1 а.с. 121 - 131). Зареєстроване місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 27). 15 серпня 2023 року [PERSON] скеровано [PERSON] пропозицію щодо вчинення дій спрямованих на припинення прав спільної часткової власності на успадковані об`єкти нерухомого майна, зокрема передачу їй у власність житлового будинку, з господарськими будівлями і спорудами та частини земельної ділянки, що за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] решту майна, що в м. Бурштині Івано-Франківської області (т. 1 а.с. 162). 04 червня 2024 року згідно квитанції за кодом 9344-2448-6271-6575 [PERSON] внесено на депозитний рахунок Територіального відділення Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області 198\~133 гривні в порядку майбутньої компенсації вартості часток. 4.Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини першої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Частиною 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 7) припинення правовідношення. Приймаючи рішення в межах позовних вимог, суд враховує наступне. «У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника та характеру правовідносин, які існують між позивачем та відповідачем. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18). Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними. Якщо право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові (пункт 69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц, провадження № 14-651цс18). (Правова позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 569/10336/18)». Хоча майно сторонами у переважній більшості набуто в порядку спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] , однак на даний час процедура спадкування щодо спірних обєктів завершена. І сторони є співвласниками спірних об`єктів. Відтак, до даних правовідносин слід застосовувати норми права, які регулюють правовідносини між співвласниками. «Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Частиною першою статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (частини перша, друга статті 319 ЦК України. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). У частині першій статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтею 365 ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. (Правова позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 569/10336/18)». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 зроблено висновок про те, що відсутність у статті 365 ЦК України конструкції «за наявності одночасно» свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності. Судом встановлено, що: - частка відповідачки [PERSON] по відношенню до частки позивача є незначною і не може бути виділена в натурі; - спірні об`єкти є неподільними, доказів протилежного судом не здобуто; - спільне володіння і користування майном є неможливим, що по суті визнається сторонами. Мета обох позовів є припинення права спільної власності; - таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. «Умови, за наявності яких суд може припинити право співвласника на частку у спільній власності у порядку, визначеному статтею 365 ЦК України, повинні досліджуватися судом з урахуванням положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної прецедентної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), згідно з якими втручання у право власності може бути виправданим, якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності. (Правова позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 569/10336/18)». Враховуючи наявність передумов, визначених статтею 365 ЦК України, а також попереднього внесення позивачкою [PERSON] вартості цих часток на депозитний рахунок суду, правильність вибраного способу захисту, первісний позов [PERSON] слід задовольнити. Відповідачем [PERSON] не вчинено дій необхідних для припинення права співласника [PERSON] на частку у майні, зокрема не внесено вартості частки на депозитний рахунок суду. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Задоволення вимоги при яких особи залишаються співласниками майна, зокрема земельної ділянки площею 0,1430 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою: с. Шешори, Косівського р-ну, Івано-Франківської обл., кадастровий номер: 2623688801:02:001:0309, однак зі зміною часток, зі співвідношення 1/6 до 5/6, перейти на по 1/2 не призведе до захисту порушеного права. Сторони залишаться співвласниками. Відтак, у зустрічному позові [PERSON] слід відмовити. Судовий збір та інші витрати слід покласти на сторони в порядку, визначеному статтею 141 ЦПК України. Відповідно до частин 1-2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи рішення суду про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 1\~981 гривня 40 копійок сплаченого судового збору Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, суд вважає виконаним свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного та

Outcome: approved