Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

29.10.2024\~року до суду через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла позовна заява ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 18.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем [PERSON] було укладено угоду №200506912 щодо кредитування, за умовами якої банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 6870 грн., з встановленим строком користування з 18.04.2016 року по 18.04.2018 року, які відповідач зобов`язувався повернути. 20 липня 2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ від 20 липня 2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону), проведеного 15 червня 2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі №910/11298/16, в тому числі і право грошової вимоги до відповідачки. Остання, скориставшись кредитними коштами, свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 21.10.2024 року у неї виник борг у сумі 20444,96 грн., з яких : 6870,00 грн. заборгованість за кредитом; 13574,96 грн. заборгованість за відсотками. У добровільному порядку [PERSON] не вчиняє дій, спрямованих на погашення заборгованості. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду і просить поновити строк позовної давності, позов задовольнити та стягнути борг по кредиту в сумі 20444,96 грн., а також 8744,89 грн. інфляційних втрат; 1842,13 грн. 3% річних за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань, а разом 31031,98 грн., та сплачений судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 01 листопада 2024 року відкрито провадження у\~справі за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~з викликом\~сторін.\~Відповідачу запропоновано\~у строк,\~який не\~може перевищувати\~п`ятнадцяти\~днів із\~дня вручення\~даної ухвали,\~подати відзив\~на позов\~та заяву\~із запереченнями\~проти розгляду\~справи за\~правилами спрощеного\~позовного провадження. (а.с.115). 04.12.2024 року від представника відповідача - адвоката Точиліна через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, не визнає обставини, які викладені позивачем в позовній заяві, в тому числі щодо укладення відповідного кредитного договору, отримання грошових коштів за ним, та не погоджується з правовою оцінкою обставин, наданою позивачем. Вважає, що наявність відповідного права вимоги ТОВ «Діджи фінанс» до неї за договором №200506912 від 18.04.2016 року підлягає доказуванню на загальних підставах. Оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження свого права вимоги до неї за даним кредитним договором. Зі свого боку вона заперечує факт укладення відповідного договору та отримання кредитних коштів за ним, а отже договір №200506912 від 18.04.2016 року є не укладеним та відповідно не створює для сторін такого договору будь-яких правових наслідків. Крім того, з наданих ТОВ «Діджи Фінанс» додатків не можливо беззаперечно встановити дійсний розмір заборгованості, якщо така існує періоди за які така заборгованість була нарахована, перевірити наявність та правильність розрахунку заборгованості . Вказує, що оскільки наявність та розмір заборгованості її перед ТОВ «Діджи Фінанс» не підтверджено належними та допустимими доказами, відсутні фактичні та правові підстави для задоволення позовних вимог. Інших заяв по суті спору від сторін не надходило. \~ \~ \~ \~Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про місце\~та час\~слухання справи\~повідомлений належним\~чином,\~в позовній\~заяві,\~поміж іншого\~заявив вимогу\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, у відзиві адвокат Точилін М.В. просить провести розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідача. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить до наступного висновку. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 18.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та гр. [PERSON] було укладено угоду у формі заяви №200506912 щодо надання та використання платіжної картки VisaMasterCard, далі Кредитний договір.(а.с.12-19) Відповідно до\~умов Кредитного\~договору (на\~умовах повернення,\~платності,\~строковості)\~Банк надав\~відповідачу (\~Позичальнику)\~у користування\~кредитні кошти\~в розмірі\~6870,00\~грн.,\~з встановленим\~строком користування\~з 18.04.2016\~р.\~по 18.04.2018\~р.,\~а відповідачка\~зобов`язалася\~повернути отримані\~кошти у\~встановлений в\~Кредитному договорі\~строк,\~та сплатити\~відсотки за\~користування кредитними\~коштами, на підставі анкети-заяви №2690836. (а.с.13) Також, 18.04.2016 року відповідачка ознайомилась під підпис з довідкою про умови кредитування та Тарифами. (а.с.15) 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_ БМ від 20.07.2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16 відповідно до якої Позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за Кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. До позовної заяви надано витяг з додатку 1 до договору від 15.06.2020 №7_БМ про відступлення прав вимоги, який мав місце станом на дату укладання договору із зазначенням, окрім іншого, суми заборгованості.(а.с.20-21) Згідно витягу\~з реєстру\~боржників ПАТ\~«Банк Михайлівський»\~до договору\~№ 7_БМ\~про відступлення\~прав вимоги\~від 20.07.2020,\~право вимоги\~за кредитним\~договором №200506912\~від 18.04.2016\~року зі\~строком закінчення\~18.04.2018\~року,\~укладеним з\~ [PERSON] ,\~перейшло до\~ТОВ «Діджи\~Фінанс».\~Загальна сума\~заборгованості складає\~20444,96\~грн.,\~що складається\~з \~6870,00\~грн.\~-\~сума заборгованості\~по тілу\~кредиту;\~13574,96\~-\~сума заборгованості\~за відсотками. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~(а.с.23) Відповідно до умов договору, ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило ПАТ «Банк Михайлівський» грошові кошти (ціну відступлення), як це передбачено умовами договору, що підтверджується копією платіжного доручення. (а.с.22) 23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлений права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладення такого договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Вимогами чинного законодавства України та умовами договору факторингу не передбачена передача програмного забезпечення, що здійснює нарахування заборгованості по сплаті тіла кредиту, нарахуванню відсотків та пені, а також його детального розрахунку з формулою її формування. Це пов`язано з тим, що в разі відступлення права вимоги вже за існуючою заборгованістю Фактор, відповідно до умов договору факторингу, не має право нарахувати відсотки, комісію, неустойку що передбачені умовами кредитного договору. Таким чином, Банк, правонаступником якого є Позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час Відповідачка порушила умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 21.10.2024 р. загальний розмір заборгованості відповідача перед Позивачем за Кредитним договором становить 20444,96 грн., з яких: 6870,00 грн. заборгованість за кредитом; 13574,96 грн. заборгованість за відсотками. Заборгованість розрахована станом на дату укладання договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020 укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» та зафіксована у додатку до договору реєстрі кредитних договорів.(а.с.23) Господарські операції на підставі договору № 200506912 від 18.04.2016 року в тому числі розрахунок заборгованості проводились ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно до вимог НБУ та умов договору на основі зарахованих на розрахунковий рахунок сум та за допомогою ліцензованого програмного забезпечення, як визначено чинним законодавством України (ст. 534 ЦК України). Оскільки 23.05.2016 згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлений права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладання такого договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з частиною 2 статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач на підтвердження заявлених вимог подав до суду докази, а саме: заяву (оферту) [PERSON] , № 200506912 від 18.04.2016 року, анкету № 2690836 від 18.04.2016 року, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупність споживчого кредиту від 18.04.2016 року, Договір добровільного страхування від нещасних випадків та фінансового ризику від 18.04.2016 р., Договір добровільного страхування життя від 18.04.2016, договір № 7_БМ про відступлення права вимоги від 20.07.2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс», Витяг з реєстру боржників, платіжне доручення №25 від 09.07.2022 на суму 5307 308,39 грн., на підтвердження оплати за договором факторингу. Матеріали справи також містять розрахунок заборгованості за кредитним договором №200506912 від 18.04.2016 року. Зокрема, сума боргу з 04.10.2021 до 04.10.2024 становить 31031,98 грн. Позивач розрахував період прострочення грошового зобов`язання - 1097 днів, а саме: 20444,96 грн. (сума боргу) + 8744,89 грн. (інфляційне збільшення) + 1842,13 грн. (штрафні санкції) = 31031,98 грн. (а.с.24) Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що зазначений розрахунок заборгованості не можна розглядати в якості належного доказу, оскільки сума заборгованості за кредитним договором № 200506912 від 18.04.2016 року визначена вже після укладення договору відступлення права вимоги від 20.07.2020 року. Разом з тим, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з\~особових рахунків\~клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в правовому висновку постанови від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц. Проте, суд зауважує, що позивачем надано лише відомості щодо загального розміру кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би відомості про суму коштів, яку відповідачка отримала в межах встановленого кредитного ліміту, суми погашеного позичальником тіла кредиту, відсотків та комісії по кожному платіжному періоду (щомісячно), що фактично\~позбавляє суд\~можливості перевірити\~наявність підстав для стягнення заборгованості з [PERSON] , за кредитним договором № 200506912 який був укладений 18.04.2016 року. (а.с.25-88) Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви та долучених до неї додатків, кредитний договір між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено 19.04.2016 року, а договір № 7_БМ про відступлення прав вимоги між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи фінанс» 20.07.2020 року. При цьому п. 1 Договору відступлення передбачає набуття права вимоги Новим кредитором - ТОВ «Діджи фінанс» на підставі Додатку 1 до даного договору. Однак, позивачем до матеріалів позовної заяви не додано Додаток 1 до Договору відступлення, що унеможливлює встановлення наявності заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Банк Михайлівський». Суд не приймає в якості належного доказу витяг з реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року, оскільки належним документом, що підтверджує перехід права вимоги до нового кредитора є Додаток № 1 до Договору відступлення, який повинен був бути підписаний обома учасниками угоди, тобто як ПАТ «Банк Михайлівський», так і ТОВ «Діджі Фінанс». Всупереч зазначеному, витяг з реєстру, засвідчений в односторонньому порядку лише ТОВ «Діджі Фінанс», не може замінити Додатку 1 до Договору відступлення. Таким чином суд не може належним чином надати правову оцінку розрахунку заборгованості за спірним кредитним договором, оскільки з долучених до матеріалів справи доказів не вдається можливим встановити суму отриманого кредиту, сплачених коштів за тілом кредиту та за процентами за користування кредитом, дату їх сплати та нарахування, а відтак і підставність нарахування позивачем інфляційних та 3% річних. Щодо строків позовної давності про які зазначає позивач, суд зазначає наступне. Згідно ч.3ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається із матеріалів справи відповідачка-боржник не заявила про застосування спливу строку позовної давності щодо даного спору, а тому суд не вбачає підстав розглядати клопотання про поновлення строків позовної давності для подання позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed