Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Представник позивачів звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Селянського (фермерського) господарства «Едельвейс», в якому просить суд скасувати державну реєстрацію іншого речового права права оренди на земельну ділянку за кадастровим номером 1823182900:08:004:0003, площею 3,0594 га здійснену державним реєстратором Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області Ніколайчук О.М. 26.10.2015, номер запису про інше речове право:11798265. Представник позивачів [PERSON] позовну заяву мотивує тим, що його довірителям та їх сестрі [PERSON] на праві приватної власності в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки кожному належить земельна ділянка за кадастровим номером 1823182900:08:004:0003, площею 3,0594 га, які вони успадкували після їх покійної матері [PERSON] та по 1/12 (одній дванадцятій) від 1/4 (однієї четвертої) частки цієї ж земельної ділянки, яка належала [PERSON] , який спадщину прийняв після смерті дружини [PERSON] , але за життя не оформив спадкових прав. Після отримання свідоцтв про право на спадщину, позивачі, як власники належного їм спадкового майна виявили бажання розпорядитися своєю власністю, шляхом передачі належних їм на праві власності часток земельних ділянок в оренду. Проте їм стало відомо, що вони позбавлені можливості передати належні їм частки в оренду та здійснити реєстрацію права оренди, так як державним реєстратором речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Бердичівського МРУЮ право оренди на всю земельну ділянку зареєстровано за СФГ «Едельвейс» на підставі договору оренди землі від 21.10.2015, укладеного між [PERSON] та СФГ «Едельвейс». Представник позивачів зазначає, що державна реєстрація права оренди за СФГ «Едельвейс» була здійснена реєстраційною службою Бердичівського МРУЮ в порушення закону, так як без виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) з присвоєнням їй кадастрового номера, державний реєстратор не вправі здійснити реєстрацію на частку із зазначенням цілої земельної ділянки. Реєстраційна служба Бердичівського міськрайонного управління юстиції на даний час ліквідована без правонаступництва, а тому в іншому, ніж судовому порядку, скасувати державну реєстрацію права оренди на всю земельну ділянку за СФГ «Едельвейс» не можливо. Враховуючи, що позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право та розпорядитися належними їм на праві власності частками земельної ділянки за кадастровим номером: 1823182900:08:004:0003, площею 3,0594 га, у зв`язку з наявною неправомірною реєстрацією права оренди на земельну ділянку за СФГ «Едельвейс», тому для захисту їх порушених прав представник позивачів звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року відкрито загальне позовне провадження. Підготовче судове засідання призначено на 14 год 00 хв 11 вересня 2024 року. 11 вересня 2024 року задоволено клопотання представника СФГ «Едельвейс», продовжено строк на подання відзиву на позовну заяву на 10 днів, який рахувати з моменту отримання ухвали. 23 вересня 2024 року на адресу суду від відповідача СФГ «Едельвейс» надійшов відзив, в якому представник відповідача зазначив, що на підставі договору оренди землі від 21.10.2015, укладеного між [PERSON] та СФГ «Едельвейс», предметом якого є 1/4 (одна четверта) частина земельної ділянки з кадастровим номером 1823182900:08:004:0003, державним реєстратором реєстраційної служби Бердичівського МРУЮ було зареєстровано право оренди на частину земельної ділянки, а не на всю земельну ділянку, як стверджує представник позивачів. Право оренди було зареєстроване правомірно, оскільки станом на дату реєстрації права оренди, а саме 26.10.2015 право власності на інші частки земельної ділянки не виникло, що дозволило реєстратору провести необхідні реєстраційні дії. Зазначає, що відомості з Державного реєстру речових прав підтверджують, що інше речове право зареєстроване лише за 1/4 (однією четвертою) земельної ділянки, щодо якої було укладено договір оренди землі. А тому, вимога позивачів щодо скасування державної реєстрації права оренди, означає вимогу скасування оренди частини земельної ділянки, яка здійснюється на підставі укладеного та зареєстрованого договору оренди землі відповідно до закону. Жодних передумов для скасування права оренди ні у [PERSON] (орендодавці), ні у СФГ «Едельвейс» (орендаря) немає. Умови договору виконуються, жодних претензій від орендодавця до орендаря не надходило. Тому і [PERSON] не заявляє вимог про скасування державної реєстрації речового права права оренди. Щодо заходів досудового врегулювання спору представник СФГ «Едельвейс» вказує, що зареєструвавши право власності та зрозумівши, що частка земельної ділянки вже знаходиться в оренді СФГ «Едельвейс», позивачі за спільною згодою мали б звернутися до СФГ «Едельвейс» для надання інших часток в оренду, однак жодних звернень не надходило. Представник СФГ «Едельвейс» вважає, що вимога позивачів про скасування державної реєстрації речового права права оренди, це лише бажання позивачів розірвати законно укладений договір оренди землі між [PERSON] та СФГ «Едельвейс», оскільки скасування права оренди землі ніяк не вплине на право розпорядження належними їм на праві власності частками земельної ділянки, без врахування думки щодо такого розпорядження [PERSON] . На підставі викладеного вище, представник СФГ «Едельвейс» вважає позовні вимоги необґрунтованими, а факти, викладені в позовній заяві такими, що не відповідають дійсності, а тому, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 2 жовтня 2024 року на адресу суду від представника позивачів [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивачів стверджує, що всі обставини, викладені в позовній заяві відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені відповідними доказами. Зазначає, що позивачами оспорюється законність державної реєстрації права оренди СФГ «Едельвейс» на умовну частку земельної ділянки, а не законність чи незаконність договору оренди, укладеного між СФГ «Едельвейс» та [PERSON] . Підставою для звернення до суду з позовом слугувала неможливість здійснення позивачами державної реєстрації права оренди з іншим орендарем у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. У зв`язку з цим позивачі позбавлені можливості реалізувати своє законне право на передачу належних їм часток земельних ділянок в оренду іншому орендарю. Оскільки в інший спосіб, ніж в судовому порядку позивачі позбавлені можливості захистити свої права, тому вони звернулись до суду з цим позовом. Крім того, 2 жовтня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якій, [PERSON] , представника відповідача [PERSON] погоджується з доводами представника позивачів, що державна реєстрація права оренди за СФГ «Едельвейс» на частину земельної ділянки належної [PERSON] здійснена з порушенням закону. 29 жовтня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче засідання. Справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та поданих до суду письмових поясненнях. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги визнала та просила суд скасувати державну реєстрацію речового права права оренди земельної ділянки. Представник відповідача СФГ «Едельвейс» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Згідно ч.1\~ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, відзив та відповідь на відзив, суд дійшов наступного висновку. Позивачі у справі [PERSON] та [PERSON] , відповідачка [PERSON] , а також [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] . 21 вересня 2023 року державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщуком А.І. видано [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/4 (одній четвертій) частці спадкового майна [PERSON] , яке складається із земельної ділянки за кадастровим номером 1823182900:08:004:0003, загальною площею 3,0594 га, переданій для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Любарський район, Гізівщинська сільська рада. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 (одну четверту) частку спадкового майна видано дочці померлої, [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 (одну четверту) частку спадкового майна не видавалось. Свідоцтва про право на спадщину зареєстровані в спадковому реєстрі 21.09.2024 та внесені відомості про право спільної часткової власності на 1/4 (одну четверту) частку земельної ділянки за кадастровим номером 1823182900:08:004:0003, загальною площею 3,0594 га за [PERSON] та на 1/4 (одну четверту) частку земельної ділянки за [PERSON] . 2 квітня 2024 року приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчуком А.М. видано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/12 (одній дванадцятій) частці спадкового майна [PERSON] , яке складається із 1/4 (однієї четвертої) земельної ділянки за кадастровим номером 1823182900:08:004:0003, загальною площею 3,0594 га, переданій для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої в 1/4 (одній четвертій) частці являвся її чоловік, [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Відомості про право спільної часткової власності на 1/12 (одну дванадцяту) частку земельної ділянки за кадастровим номером 1823182900:08:004:0003, загальною площею 3,0594 га внесені в Державний реєстр речових прав за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Із інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» 10.07.2024 та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28.10.2025 №46500465 встановлено, що державним реєстратором Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області Ніколайчук О.М. 28 жовтня 2015 року зареєстровано право оренди 1/4 (однієї четвертої) частки земельної ділянки кадастровий номер 1823182900:08:004:0003, площею 3,0593 га, на 10 років. Орендодавець [PERSON] , орендар Селянське (фермерське) господарство «Едельвейс». Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання. Відповідно до пункту г частини 1 статті 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. Стаття 1220 ЦК України визначає, що с падщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України) Судом встановлено, що позивачі у справі [PERSON] , [PERSON] , а також відповідачка [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] та [PERSON] . Верховний Суд у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 755/8062/13-ц зазначав, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво про право на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Отже, [PERSON] разом зі [PERSON] та [PERSON] стали співвласниками спадкового майна, зокрема земельної ділянки\~з кадастровим номером: 1823182900:08:004:0003, загальною площею 3,0594 га, а тому позивачі набули право володіти та користуватися майном спільної часткової власності. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, зокрема, при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами (п. «в» ч. 1ст. 87 ЗК України). Згідно ч. 1 ст.86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Статтею 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, із визначеними щодо неї правами. Згідно ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Згідно із статтею 16 Закону"країни "Про Державний земельний кадастр", земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Частиною 1 ст.27 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. Для виділу частки із спільного нерухомого майна повинна бути технічна можливість. Насамперед це означає, що частка яка виділяється повинна бути реально окремим об`єктом нерухомого майна. При цьому частка яка залишається у іншого власника (власників) має також бути окремим об`єктом нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України. Тобто, з певної точки зору, при будь-якому виділі частки з нерухомості, завжди відбувається поділ цієї нерухомості на два самостійних об`єкта. Частиною 3 статті 364 ЦК України визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 88 Земельного Кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Такого ж змісту норми щодо реалізації права володіння та користування спільним майном закріплені ЦК України. Так, згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору\~\~та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи (ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про оренду землі»). Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч.1 ст.761 ЦК України). За загальним правилом саме власник тієї або іншої речі, реалізовуючи право власності, укладає договір найму. Він може це здійснювати безпосередньо або ж за допомогою представника. Проте, не виключається укладення договору найму й особою, якій належать майнові права на предмет найму. Для визначення того, хто може бути орендодавцем в договорі оренди земельної ділянки, не виключається застосування положень ч. 1 ст. 761 ЦК України (особа, яка має майнові права). Аналіз ч. 1 ст. 761 ЦК України свідчить, що до особи, якій належать майнові права, відноситься також спадкоємець, який прийняв спадщину у вигляді права власності на земельну ділянку, але не отримав свідоцтво про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що право спільної часткової власності земельної ділянки\~з кадастровим номером: 1823182900:08:004:0003, загальною площею 3,0594 належить, зокрема, позивачам [PERSON] та [PERSON] з часу відкриття спадщини, саме після смерті матері позивачів. Поряд з тим суд звертає увагу, що земельна ділянка\~з кадастровим номером: 1823182900:08:004:0003, загальною площею 3,0594 належить позивачам [PERSON] , [PERSON] , а також відповідачці [PERSON] на праві спільної часткової власності, є єдиним цілим, не поділена в натурі між ними та має один кадастровий номер. Реєстрація оренди земельної ділянки за кадастровим номером всієї ділянки означає, що частину ділянки фактично передано в оренду без визначення меж цієї частини, що суперечить вимогам ст.79-1 Земельного кодексу України, так як частина земельної ділянки повинна бути виділена як окремий об`єкт із присвоєнням кадастрового номера. На підставі положень статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно з преамбулою Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Відповідно до пункту першого частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 43 Прядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №868 від 17.10.2013 року (чинного на момент вчинення реєстраційної дії), для проведення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону. Державна реєстрація права оренди на невиділену частину земельної ділянки (без присвоєння окремого кадастрового номера) є порушенням норм земельного законодавства та суперечить вимогам законів, що регулюють порядок передачі в оренду частини земельної ділянки. Відповідно до ЗУ "Про державний земельний кадастр", кожен об`єкт нерухомості повинен мати свій унікальний кадастровий номер, розміри, площу. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. У справі, яка розглядається, встановлено, що реєстрація права оренди 1/4 земельної ділянки відповідачами [PERSON] та СФГ «Едельвейс» здійснено без виділення такої частки та внесення відомостей про неї до Державного земельного кадастру, що порушує права позивачів, так як вони не мають можливості розпорядитись своїми частками земельної ділянки. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, враховуючи те, що реєстрація права оренди 1/4 земельної ділянки здійснено без виділення такої частки та внесення відомостей про неї до Державного земельного кадастру, суд дійшов\~ висновку, що така держава реєстрація іншого речового права порушує права позивачів, як співвласників земельної ділянки, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом скасування державну реєстрацію іншого речового права - права оренди 1/4 (одної четвертої) частки земельної ділянки за кадастровим номером 1823182900:08:004:0003, площею 3,0594 га здійснену державним реєстратором Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області Ніколайчук О.М. 26.10.2015, номер запису про інше речове право: 11798265. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачі у справі є особами з інвалідністю ІІ групи, а тому з відповідачів [PERSON] та СФГ «Едельвейс» підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у сумі 1211,20 копійок з кожного.

Outcome: partial