Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса №85654 від 22.12.2021 року таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів, які були раніше стягнуті в рамках виконавчого провадження. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.11.2013 року між позивачем і ПАТ ''Дельта Банк'', укладено кредитний договір №002-10034-081113. 04.06.2020 року між ПАТ ''Дельта Банк'' та ТОВ ''Фінансова компанія ''Європейська агенція з повернення боргів'' укладено договір відступлення прав вимоги №2254/К, згідно якого ПАТ ''Дельта Банк'' передали ТОВ ''Фінансова компанія ''Європейська агенція з повернення боргів'' належні права вимоги, в тому числі за кредитним договором №002-10034-081113 від 08.11.2013 року. 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис №85654 про стягнення з позивача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за кредитним договором №002-10034-081113. 03.08.2022 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі оскаржуваного виконавчого напису та вчиняються виконавчі дії з примусового стягнення заборгованості. Про наявність відкритого виконавчого провадження позивач дізналася в січні 2024 року, коли їй на роботі повідомили про стягнення з заробітньої плати. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, вчинено не на нотаріально посвідченому договорі, порушено вимоги щодо безспірності заборгованості, нотаріусу не було подано жодних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, позивач не отримував жодної письмової вимоги від відповідача, та не знала про наявність правонаступника, заборгованість позивачка не визнає. Оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням закону та на підставі нормативного документа, що втратив чинність. Крім того, позивач вважає, що незаконно з її рахунок у період здійснення виконавчого провадження було знято в рахунок боргу 14681,95 грн., які вона просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила провести без її участі. Відповідач у судове засідання свого представника не направили, надали суду відзив в якому просили розгляд справи провести без участі їх представника, відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтуванні зазначили, що 04.06.2020 року між ПАТ ''Дельта Банк'' та ТОВ ''Фінансова компанія ''Європейська агенція з повернення боргів'' укладено договір відступлення прав вимоги №2254/К, згідно якого ПАТ ''Дельта Банк'' передали ТОВ ''Фінансова компанія ''Європейська агенція з повернення боргів'' належні права вимоги, в тому числі за кредитним договором №002-10034-081113 від 08.11.2013 року. 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис №85654 про стягнення з позивача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за кредитним договором №002-10034-081113. 03.08.2022 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Твердження позивача, що вона не має фінансових забов`язань перед ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", є хибними, оскільки заміна кредитора у забов`язанні прямо передбачена законодавством, не впливає на характер, обсяг і порядок виконання позивачем своїх обов`язків, не погіршує становище позивача, не зачіпає його інтересів і здійснюється без його згоди. Відповідачем виконано вимоги п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року та надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису вичерпний перелік документів, а саме: оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, отже оспорюваний виконавчий напис не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною. Щодо твердження позивача про пропущення нотаріусом строку давності для вчинення виконавчого напису, відповідач зазначає, що право вимоги у відповідача виникло 04.06.2020 року та до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 22.12.2021 року минуло менше трьох років. Щодо витрат на професійну правничу допомогу відповідач зазначає, що сума витрат у розмірі 10000 грн. не є співмірною зі складністю справи, не відповідає критерію реальності таких витрат і розумності їх розміру. Щодо позовних вимог позивача про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса в сумі 14681,95 грн., то відповідач вважає їх необгрунтованими та безпідставними, оскільки згідно відповіді приватного виконавця ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" в ході примусового виконання ВП [NUMBER] в рахунок погашення боргу отримано суму в розмірі 12892,69 грн. Заборгованість по виконавчому напису №85654 погашалась в межах ВП [NUMBER], позивачем жодних дій виконавця не оскаржувалося та не зупинялось примусове виконання в рамках [NUMBER], а тому відсутні правові підстави стягнення основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження з відповідача, оскільки вони не є безпідставно набутими коштами, а є витратами виконавчого провадження, так само як і суми стягнуті з позивача на користь відповідача в рамках [NUMBER]. У позивача перед відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору, яка станом на сьогоднішній день так і не погашено, а тому просили відмовити у задоволенні позову (а.с.52-65). Треті особи у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, жодних заяв не подавали. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 08.11.2013 року між ПАТ "Дельта Банк'' та [PERSON] укладено заяву №002-10034-081113, згідно якої ПАТ "Дельта Банк" надали [PERSON] кредит у розмір 24697,60 грн., строком користування 48 місяців, зі спатою процентної ставки в розмірі 0,01% річних, комісії за обслуговування кредитної заборгованості: перші 48 місяців на рівні 0,00 %, починаючи з 49 місяця 1,45 % в місяць (а.с.10). 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, згідно статті 87 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №85654, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", якому ПАТ "Дельта Банк'', на підставі договору №2254/К про відступлення прав вимоги від 04.06.2020 року, відступлено право вимоги за кредитним договором №002-10034-081113 від 08.11.2013 року, укладеним між ПАТ "Дельта Банк'' та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період із 04.06.2020 року по 30.11.2021 року. Сума заборгованості складає 33262,23 грн. (а.с.12). 03.08.2022 року на підставі виконавчого напису №85654 від 22.12.2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О. відкрито виконавче провадження [NUMBER] про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у сумі 33262,23 грн. За вказаним виконавчим провадженням приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О. вчиняються виконавчі дії з примусового стягнення заборгованості (а.с.13-17). Розрахункові листи КНП ''МЛШМД ''КМР'' щодо [PERSON] свідчать, що з заробітньої плати [PERSON] за виконавчим листом стягнуто: січень 2024 року - 1348,86 грн., лютий 2024 року - 1348,86 грн., березень 2024 року - 1348,86 грн., квітень 2024 року - 1429,68 грн., травень 2024 року - 1429,68 грн., червень 2024 року - 1429,68 грн., липень 2024 року - 2050,94 грн., серпень 2024 року - 714,84 грн., вересень 2024 року - 1429, 68 грн., жовтень 2024 року - 2150,87 грн.(а.с.19). Листом приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О. повідомлено, що в межах виконавчого провадження [NUMBER] стягнуто з [PERSON] кошти в сумі 14681,95 грн., які розподілені відповідно ст.ст. 46, 47 Закону України ''Про виконавче провадження'', а саме: 12892,69 грн. перераховано боргу на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", 300 грн. повернено ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" сплаченого авансового внеску, 1289,26 грн. перераховано основної винагороди приватного виконавця та 200 грн. мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.21). На виконання ухвали суду відповідачем надано копію кредитної справи за договором №002-10034-081113 від 08.11.2013 року, яка містить копію заяви №002-10034-081113 від 08.11.2013 року, інформацію про кредит, графік платежів, акт перевірки наявності, стану, умов використання предмету застави від 08.11.2013 року, анкету клієнта [PERSON] від 08.11.2013 року, товарний чек №385052 від 08.11.2013 року, видаткову накладну №385052 від 08.11.2013 року, фіскальний чек від 08.11.2013 року (а.с.70-93). Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України "Про нотаріат", Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Статтями 87, 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. керувалася статтею 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Пунктом 2 Розділу 2 "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року по справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" у частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно ст.265 ч.2 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.01.2019 року по справі №910/13233/17. Тобто, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані не чинними, з дня їх прийняття, а для вчинення виконавчого напису необхідно подання оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 року по справі №6-887цс17, які також знайшли своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №320/8269/15-ц від 16.05.2018 року в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Згідно приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав, шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін у повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001 року, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте, ні відповідачем, ні приватним нотаріусом не надано суду доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника, а тому суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності. Статтями 4, 12, 13, 89 ЦПК України передбачено: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не пересвідчилася у безспірності вимог до [PERSON] і вчинила виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат", що є підставою для визнання виконавчого напису №85654 від 22.12.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів відповідно до статті 1212 ЦК України (аналогічний правовий висновок викладено в постановах: КГС ВС від 6 березня 2019 року у справі № 910/1531/18; КГС ВС від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18; КЦС ВС від 8 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20). Оскільки виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, відсутня правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів, отже грошові кошти у розмірі 14681,95 грн., які були стягнуті при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса, підлягають поверненню позивачці, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що у зв`язку з задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати понесені позивачем, які складаються зі сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 605,60 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору, та зважаючи на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40, що відповідатеме вимогам ст. 141 ЦПК України. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що стягненню підлягають витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн., виходячи з наступного. Стороною позивача надано належні, допустимі та достатні докази витрат позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, а саме договір про надання правничої допомоги від 24.07.2024 року, укладений між адвокатом Зайко Ольгою Євгеніївною та [PERSON] , рахунок №33 від 13.11.2024 року, платіжну інструкцію №@2PL670881 від 13.11.2024 року, детальний опис наданих послуг згідно договору про надання правничої допомоги від 20.11.2024 року, акт наданих послуг №24 від 20.11.2024 року за договором про надання правничої допомоги від 24.07.2024 року. Враховуючи викладене та те, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі доказами, судова практика є сталою, застосування великої кількості законів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час, враховуючи принципи співрозмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial