Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 06.11.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01.11.2014 року. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та ведення господарства. Подружніх стосунків не підтримують більше року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, кожен живе своїм власним життям, вважає що примирення між ними не можливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, у порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позов підтримала, просила його задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.11.2024 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання о 15 год. 00 хв. 04.12.2024 року, яке у зв`язку з неявкою сторін відкладено до 11 год. 30 хв. 06.01.2025 року. У зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 06.01.2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази Як встановлено в суді, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 01.11.2014 року, про що складено відповідний актовий запис за №202. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданного 01.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копій свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 16.10.2015 року, серії [NUMBER] від 12.05.2017 року та серії [NUMBER] від 11.01.2024 року відповідно. З витягів з реєстру територіальної громади №2024/003381389, №2024/003381797, №2024/003382233, №2024/003381135 від 04.04.2024 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , разом зі своїми неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають по [ADDRESS] . Відповідач же [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] . Також судом встановлено, що сторони сімейні відносини більше року не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємини між ними зіпсувались, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту на протязі тривалого часу суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння можуть негативно відобразитись на вихованні неповнолітніх дітей. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. Застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Мотиви та висновки суду З`ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їхніх дітей, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судовий збір, сплачений при поданні позову, стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved