Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №626511 про надання споживчого кредиту від 07 червня 2021 року в розмірі 27087,30 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 07 червня 2021 року [PERSON] , ознайомившись з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», акцептувала публічну пропозицію ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", яка розміщена на сайті Фінансової компанії: https://sloncredit.ua/ з урахуванням паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки та Тарифів, підписала договір №626511 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов якого, товариство надало відповідачу кредит в гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені кредитним договором. Мета кредиту споживчі (особисті) потреби. ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" на виконання вимог кредитного договору здійснив перерахунок коштів відповідачу на картковий рахунок останнього в розмірі 23500,00 грн. 28 серпня 2023 року згідно з умовами договору факторингу №2808-23 ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило право вимоги за кредитним договором №626511 від 07 червня 2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс» та відповідно останнім набуто права вимоги до відповідача. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, його заборгованість становить 27087,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 17240,01 грн, заборгованість за відсотками 9847,29 грн, заборгованість за комісійними винагородами 0,00 грн, заборгованість за пенею 0,00 грн. У зв`язку із істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору позивачем направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості за кредитним договором. Незважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №626511 від 07 червня 2021 року у розмірі 27087,30 грн, а також 2422,40 грн судового збору та 6000,00 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2024 року справа передана за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. Ухвала надійшла 23 жовтня 2024 року. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 26 листопада 2024 року відповідач [PERSON] через свого представника адвоката Ременькової І. О. надала суду відзив на позов в якому просила відмовити в задоволенні позову ТОВ «Діджи Фінанс» та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн, мотивуючи тим, що наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості не є належним доказом видачі кредиту, оскільки не є первинним документом, що може підтвердити наявність заборгованості за умови відсутності доказів про отримання відповідачем кредитних коштів та користування такими коштами. Таким чином, позивачем не доведено факт видачі [PERSON] кредитних коштів у вказаному розмірі, а тому відсутні підстави для їх стягнення. Також, з позовної заяви не можливо встановити, яким чином було розраховано заборгованість за простроченими відсотками, від якої суми відраховувався позивач при встановленні цих відсотків, враховуючи, що ні тарифами, ні правилами така процентна ставка не передбачена. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази належності відповідачу карткового рахунку. При цьому, картковий рахунок не зазначено в кредитному договорі. Вказані обставини свідчать про те, що позивачем не надано доказів, які підтверджують отримання кредитних коштів відповідачем, а відтак відсутні належні докази існування боргу. Також зазначено, що витрати за надання правової допомоги в сумі 6000,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом потреб, затраченим ним часом на надання таких послуг та не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому справедливим та достатнім буде у розмірі 2000,00 грн. 26 листопада 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» надало відповідь на відзив та зазначає, що доводи відповідача, які зазначенні у відзиві, є необґрунтованими. Щодо доводів відповідача про відсутність доказів\~факту видачі\~ [PERSON] \~кредитних коштів,\~то вказує,\~що кошти\~кредиту були\~зараховані за\~реквізитами платіжної\~картки [NUMBER] ,\~які вказані\~особисто відповідачем\~у договорі,\~а саме\~в п.\~2.1\~кредитного договору.\~Крім того,\~відповідно до\~інформації,\~наданої директором\~ТОВ «Універсальні\~платіжні рішення»\~з сервісу\~онлайн платежів\~iPay.ua\~вих.\~№ 2646_230914170431\~від 14-09-2023\~між підприємствами\~(ТОВ\~«СЛОН КРЕДИТ»\~та ТОВ\~«Універсальні платіжні\~рішення»)\~укладено договір\~на переказ\~коштів ФК-П19/09-06\~від 30\~вересня 2019\~року.\~Відповідно до\~цього договору\~було успішно\~перераховано кошти\~на платіжну\~картку клієнта:\~07-06-2021\~22:33:09\~на суму\~23500,00\~грн,\~маска картки\~ [NUMBER] ,\~номер транзакції\~в системі\~iPay.ua\~ 92816773,\~призначення платежу:\~Зачисление 23500\~грн на\~карту [NUMBER] . Щодо доводів про відсутність доказів обґрунтованості встановлення процентної ставки в будь-якому в розмірі, то зазначає, що відповідно до п. 1.5. договору, тип процентної ставки фіксована; процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); за вci наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. У пункті 1.7. договору встановлено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 317,87% річних. Пунктом 1.8. договору передбачено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 46 647,18 грн. Позивач також зазначає, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним договором у позивача, ним не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за договором, яка була нарахована первісним кредитором. Також зазначено, що відповідач не погоджуючись з розрахунком заборгованості не надав власний розрахунок наявної заборгованості. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявив. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісним, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надав. Що стосується розміру правничої допомоги позивач зазначає, що ним надано разом із позовом усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність та справедливість витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову, а отже стягнення із відповідача витрат на професійну (правову) допомогу адвоката у розмірі 6 000,00 підлягають до задоволення. Відповідач правом подання заперечень на відповідь на відзив не скористалася. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. У ч. 2 ст. 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив можливість суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає у з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін ( предмет та підставу позову ), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( у тому числі сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ). Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно із якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді ( статті 205, 207 Кодексу ). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20, який є обов`язковим для врахування судом відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Судом установлено, що 07 червня 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №626511 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 23500,00 грн на споживчі (особисті) потреби, строком на 273 днів з кінцевим терміном повернення 07 березня 2022 року включно. Детальні терміни повернення кредиту визначені в Графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від\~періоду її\~встановлення та\~становить:\~-\~за перший\~день користування\~кредитом (включно)\~-\~25%\~в день\~(9125%\~річних);\~-\~за вci\~наступні дні\~користування кредитом,\~починаючи з\~другого дня\~(включно)\~й до\~кінця строку\~надання кредиту\~85%\~річних (п.1.5\~кредитного договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 317,87% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 46 647,18 грн (п.1.7-1.8 кредитного договору). Кредит надається без забезпечення у вигляді застави (1.10 кредитного договору). Укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача в ІТС товариства здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення електронних даних, направлених товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС товариства (п. 1.1 кредитного договору). Відповідно до п. 8.6 кредитного договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Кредитний договір підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором В399, 07 червня 2021 року о 22:32:10. Підписуючи цей договір, відповідач підтвердила, що перед укладенням цього договору їй була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті. Також, вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», що розміщені на веб-сайті та затверджені наказом №06-КД від 26 жовтня 2020 року, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п.8.8 кредитного договору). Згідно п. 1.2 кредитного договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування/утримання; - у розмірі 23500,00 грн за реквізитами\~платіжної картки\~ [NUMBER] \~або іншої\~платіжної картки,\~реквізити якої\~зазначені споживачем\~в особистому\~кабінеті,\~або надані\~товариству іншим\~шляхом,\~в тому\~числі,\~через засоби\~зв`язку;\~-\~у розмірі\~5\~875,00\~гривень на\~користь товариства\~з метою\~виконання зобов`язань\~з оплати\~процентів за\~перший день\~користування кредитом,\~відповідно до\~п.3.5.\~договору (п.2.1 договору). Відповідно до п. 2.2 кредитного договору, сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту в порядку передбаченому п.2.1. Договору(п.2.4 кредитного договору). Факт перерахування відповідачу коштів в розмірі 23500,00 грн на виконання умов договору позики підтверджується копією листа ТОВ «Універсальні\~платіжні рішення» вих. 2646_230914170431 від 14 вересня 2023 року із змісту якого слідує, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серії ФК№342 від 02 жовтня 2012 року) та отримало ліцензію Національного банку України №3 від 11 листопада 2013 року. Крім того, між підприємствами ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір на переказ коштів ФК-П19/09-06 від 30 вересня 2019 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 07-06-2021 22:33:09 на суму 23500,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua [NUMBER] , призначення платежу: Зачисление 23500 грн на карту [NUMBER] (а.с.20 на звороті). Отже, доводи відповідача про ненадання позивачем доказів щодо перерахування ТОВ «СЛОН\~КРЕДИТ» та отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 23500,00 грн не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи. При цьому, заперечуючи проти позову, відповідач не надала будь-яких доказів виписки по її особовому рахунку, доступ до якої вона має, як клієнт, та банк-емітент банківської карти, чи довідки про відсутність у неї банківської карти маска карти/рахунку № [NUMBER] на момент здійснення перерахування коштів. Згідно з п. 3.1 кредитного договору, нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4. Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором (Графіком платежів). Відповідно до п. 3.2 кредитного договору, нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Для цілей визначення періоду для нарахування процентів на суму кредиту, день надання кредиту враховується, а останній день повернення не враховується. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. Сплата поточних процентів здійснюється споживачем в кожну дату внесення платежу, зазначену в Графіку платежів, за період, що передує даті внесення. Сплата Процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, Споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу (п.3.4-3.5 кредитного договору). Згідно п. 5.1 -5.2 кредитного договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів. Повернення кредитної заборгованості споживачем, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в договорі та/або на веб-сайті поточні рахунки товариства в національній грошовій одиниці України гривні. Відповідно до п. 8.12 кредитного договору, всі додатки до цього договору підписані сторонами є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 6.3-6.4 кредитного договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 243,81 гривень за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів), нарахованої за порушення споживачем зобов`язань за цим договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної споживачем за цим договором, і становить: 14 687,50 грн. Додаток №1 містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит за умов виконання відповідачем своїх зобов`язань на умовах та в строк передбачений договором (графіком платежів). Також наявний паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредитування з урахувань побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інше. Наведені обставини свідчить про те, що сторонами кредитного договору під час його укладення було досягнуто згоди з усіх істотних його умов, який оформлений сторонами в електронній формі. Крім того, даним кредитним договором передбачено процентна ставка за користування кредитними коштами та порядок її нарахування (п.1.5 та розділ 3 кредитного договору), а тому твердження відповідача про те, що процентна ставка не передбачена ні тарифами, ні правилами, спростовуються умовами кредитного договору. Позичальник свої зобов`язання належними чином не виконує. Згідно з розрахунку заборгованості ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за кредитним договором №626511 від 07 червня 2021 року станом на 28 серпня 2023 року заборгованість позичальника [PERSON] становить 27087,30 грн, з яких: 21550,01 грн за кредитом; 5537,29 грн по відсотках. 28 серпня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №2808-23, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №626511 від 07 червня 2021 року відступлено позивачу. Відповідно до 4.1 договору факторингу, перехід права вимоги: право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги у формі наведеної в додатку №1, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом №3 договору. Згідно п. 3.1.2 - 3.1.3 кредитного договору, фінансування належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимоги, сплачується фактором одним платежем впродовж 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимоги. Фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений в пункті 12 цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта в повному обсязі. 28 серпня 2023 року сторони договору факторингу підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі реєстр прав вимоги за договором факторингу №2808-23 від 23 серпня 2023 року. Факт перерахунку коштів на виконання вимог договору факторингу №2808-23 від 28 серпня 2023 року підтверджується копією платіжної інструкції №4565 від 28 серпня 2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №2808-23 від 28 серпня 2023 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту №626511 від 07 червня 2021 року на суму 27087,30 грн, з яких: 17240,01 грн - сума заборгованість за тілом, 9847,29 грн - сума заборгованість за відсотками. Договір факторингу є правомірним, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Як вказувалося, згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором №626511 від 07 червня 2021 року станом на 28 серпня 2023 року заборгованість позичальника [PERSON] становить 27087,30 грн, з яких: 21550,01 грн за кредитом; 5537,29 грн по відсотках. Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів. Відповідач, заперечуючи щодо заборгованості, жодного доказу в спростування розміру заборгованості чи власного контррозрахунку не надав. Враховуючи те, що [PERSON] не виконала умови договору та не повернула у строк, встановлений в договорі, отримані кошти, продовжує ними користуватися, то з урахуванням вищенаведеного, неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором привело до порушення прав кредитора - позивача, а тому порушене право підлягає поновленню, а позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача 2422,40 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, що ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч.3 ст.141 ЦПК України. Позивачем заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу та в їх підтвердження надано: договір про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року №42649746, укладений з Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» з додатковою угодою, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, згідно з яким адвокатом надано правову допомогу загальною вартістю 6000,00 грн; копію акту про підтвердження факту надання (правничої) правової допомоги (виконання робіт, надання послуг). Відповідно до п. 4 договору про надання правової допомоги №42649746 сторонами узгоджені порядок здійснення розрахунків, зокрема тарифікацію наданих послуг клієнту (п.п. 4.7 Договору про надання правової допомоги), та додатковою угодою № 003734706112, зокрема, доповнено розділ «Порядок здійснення розрахунків». При розподілі цього виду судових витрат, суд враховує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. При визначенні та розподілі судових витрат суд враховує критерії, визначені положеннями ЦПК України: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). При цьому враховує, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.5, 6 ст.137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Відповідач подала клопотання про зменшення розміру судових витрат, вказуючи, що витрати за надання правової допомоги в сумі 6000,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому справедливим та достатнім буде у розмірі 2000,00 грн. Надаючи оцінку наданим доказам суд зважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах даної цивільної справи. Разом з тим, суд враховує, що справа дійсно є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб, а тому з урахуванням клопотання відповідача про зменшення витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4000,00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній. На підставі викладеного,

Outcome: approved