Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

01.11.2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою та просив встановити факт, що померлий [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви посилалась на те, що [INFO] під час проходження військової служби її син [PERSON] помер. Після смерті сина в неї, як у матері військовослужбовця виникло право на пенсійне забезпечення відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з чим вона звернулася до [INFO] , проте їй було відмовлено, оскільки існують розбіжності в документах, оскільки в її свідоцтві про шлюб після зміни дівочого прізвища, і в подальшому в паспорті прізвище визначено українською мовою « [PERSON] », при народженні сина в свідоцтві про народження в 1988 році ще російською мовою було записано прізвище « [PERSON] », згодом при отриманні паспорта прізвище було записано українською « [PERSON] », що і стало підставою для звернення до суду з даною заявою. [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд заяви здійснювати у її відсутність. Представник зацікавленої особи Доброславського відділу ДРАЦС до судового засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце проведення судового засідання належним чином, надала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечувала щодо задоволення вимог. У зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України). Вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено відповідний актовий запис №2374. Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , було видано 05.12.2023 року. Підтвердженням того, що [PERSON] є матір`ю померлого є свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №99, виданого виконавчим комітетом Комінтернівської районної ради народних депутатів в Одеській області, при цьому записи в свідоцтві про народження вчинені на російській мові, зареєстровано факт народження « [PERSON] », в графі мати вказано « [PERSON] ». Згідно довідки про проживання №08-23/693 від 10.10.2024 року, виданої Відділом організації надання адміністративних послуг Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, [PERSON] з 2007 року по день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом із мамою [PERSON] , [INFO] . Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи достатньо стверджується той факт, що померлий [PERSON] був рідним сином заявника [PERSON] . Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п.1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 (Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення), факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Зміст ст.89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України, заявницею надано до суду належні та допустимі докази на підтвердження зазначеного факту. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Факт родинних відносин з сином заявнику необхідно встановити для можливості оформлення своїх спадкових прав після смерті сина та отримання соціальних виплат. Суд знаходить повністю доведеним даний юридичний факт, в зв`язку із чим ці вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved