Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

У травні 2024 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 52597,33 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що між підприємством та відповідачем встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування позивачу, абоненту відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Проте, відповідач не добросовісно віднісся до сплати вищевказаних послуг, не сплачував за надані йому послуги водопостачання і водовідведення. Тому, станом на 31.03.2024 року виникла заборгованість у розмірі 46622 грн. 35 коп. Добровільно сплатити заборгованість відповідачі не бажають, а тому, позивач був вимушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача Якименко А.Ю. не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги позивача підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути без участі представника позивача і зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомили. Відзиву на позов не подали. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, де зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі є споживачами послуг водопостачання і водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Для оплати послуг водопостачання і водовідведення за вищезазначеною адресою було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, за якими позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі зобов`язані оплачувати такі послуги відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Положеннями п.п. 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, визначено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Частиною 2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідачі користувалися послугами водопостачання і водовідведення, що надавались Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, однак неналежним чином виконувала свій обов`язок зі щомісячної оплати наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим за період з серпня 2013 року по березень 2024 року відповідачі мають заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення згідно розрахунку позивача у розмірі 46622,35 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції, яка висловлена в постанові від 16.12.2015 року у справі №6-2023цс15, закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України. Згідно розрахунку наданому позивачем, розмір інфляційного збільшення суми заборгованості складає 5297 грн. 39 коп. та 3% річних у розмірі 677 грн. 59 коп. Таким чином, оскільки відповідач має заборгованість по оплаті послуг водопостачання і водовідведення, суд вважає що позовні вимоги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради в частині стягнення нарахованих на суму заборгованості 3% річних та індексу інфляції, підлягають також задоволенню. Приймаючі до уваги вищезазначене, та враховуючи, що відповідачка у встановлений законом строк не виконала перед позивачем своїх зобов`язань за надані послуги водопостачання та водовідведення, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення з серпня 2013 року по березень 2024 року, яка складає у розмірі 52597 грн. 33 коп., з яких: сума основного боргу 46622,35 грн., інфляційне збільшення суми боргу 5297,39 грн., 3% річних 677,59 грн. Сума заборгованості у цій справі визначається без урахування строків позовної давності, оскільки відповідачем відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України заяв про застосування цих строків суду не надано. Відповідно до вимог ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі по 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved