Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-02 00:00:00

16 жовтня 2024 року [PERSON] звернулась до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у них з відповідачем народився син [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 19 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Син проживає разом з позивачкою і знаходиться на повному її утриманні, оскільки відповідач не в повному обсязі виконує свої зобов`язання по матеріальному забезпеченню сина. Позивачці відомо, що відповідач здоровий та дієздатний чоловік, на утриманні нікого не має, тому взмозі забезпечити належне утримання своєї дитини, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. Ухвалою судді від 30.10.2024 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 11.11.2024 на електронну адресу суду надійшла заява адвоката Калініченко К.Ю. щодо допуску її до розгляду справи в якості представника відповідача [PERSON] 25.11.2024 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати на утримання сина аліменти в розмірі 1/6 частини доходу у зв`язку з тим, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] . З 13.10.2023 його дружина знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Отже він є єдиною працюючою людиною в сім`ї та на його утриманні перебуває дружина та дитина. Крім того зазначає, що він є військовослужбовцем, має стабільний дохід та в добровільному порядку надавав матеріальну допомогу сину в розмірі від 10000 до 15000 грн., що на його думку повністю покриває потреби сина. Разом з цим, зауважує, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, тому позивачка теж повинна забезпечувати належні умови проживання сина. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, додала, що дитина потребує лікування через зайву вагу, росте, тому слід купувати новий одяг та взуття. Кошти, які перераховував на її картку відповідач не завжди за призначенням були аліментами, оскільки вона передавала їх його родичам. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо позовних вимог в розмірі 1/4 частини доходу у зв`язку з тим, що відповідач має на утриманні ще одну дитину та дружину, яка перебуває у декретній відпустці. Звернула увагу суду, що відповідач лише протягом 2024 року щомісяця перераховував на картку позивачки грошові кошти в розмірі 8\~000 грн. Доводи позивачки про потребу у лікуванні не підтверджені жодним доказом. Додала, що відповідач не відмовляється від обов`язку утримувати дитину, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини доходу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про таке. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , видного 17 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 19. [PERSON] народився [INFO] . Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] [INFO] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з довідкою ТОВ «АГРО - ОВЕН» від 20.11.2024 № 1235 [PERSON] з 13.10.2023 знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. З долученої до матеріалів справи 20.12.2024 виписки по картковому рахунку [PERSON] за 2023 2024 роки вбачається, що останній здійснював перекази без вказівки призначення платежу. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Під час судового розгляду встановлений та доведений доказами той факт, що малолітній [PERSON] проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Мати дитини має право на стягнення аліментів, а батько дитини зобов`язаний та може надавати таку допомогу. Разом з цим, відповідач [PERSON] окрім спільної з позивачкою дитиною має на утриманні доньку від спільного проживання з [PERSON] [PERSON] [INFO] та дружину [PERSON] , яка перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Враховуючи вимоги закону та доводи відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 1/6 його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial