Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та неустойки (пені) за несплату аліментів. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що вона\~ [PERSON] \~перебувала у\~зареєстрованому шлюбі\~з [PERSON] \~з 15.11.2003\~року.\~Рішенням Амур-Нижньодніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~16.11.2018\~року шлюб\~розірвано.\~Від шлюбу\~мають повнолітню\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Рішенням Амур-Нижньодніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~з [PERSON] \~на утримання\~доньки [PERSON] ,\~2006\~р.н.,\~до її\~повноліття,\~у розмірі\~ частини\~від усіх\~його заробітку,\~але не\~менше 30%\~від прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи стягнення\~з 27.01.2017\~р.\~Виданий на\~підставі зазначеного\~рішення виконавчий\~лист №199/725/17-ц\~від 22.06.2017\~року перебував\~на виконанні\~у Другому\~Правобережному відділі\~державної виконавчої\~служби у\~Чечелівському та\~Новокодацькому районах\~міста Дніпрі\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса).\~01.04.2024\~року дочка\~ [PERSON] \~досягла 18-\~річного віку.\~Аліменти на\~дитину [PERSON] ,\~2006\~р.н.,\~відповідач [PERSON] \~з січня\~2017\~року не\~виплачував,\~заборгованість за\~аліментами за\~виконавчим листок\~№199/725/17-ц\~від 22.06.2017\~року за\~період з\~січня 2017\~року по\~01\~січня 2023\~року складала\~100759,10\~грн.,\~що підтверджуються\~розрахунком заборгованості\~за аліментами\~від 18\~березня 2024\~року за\~виконавчим листом\~№199/725/17-ц\~від 22.06.2017\~року,\~виконаним державним\~виконавцем Другого\~Правобережного відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Чечелівському та\~Новокодацькому районах\~міста Дніпра\~Південно-\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса)\~Брагінець Р.Р.\~Остаточно заборгованість\~за аліментами\~в сумі\~100\~759,10\~грн.\~відповідач [PERSON] \~виплатив в\~січні 2023\~року.\~Протягом 2022\~року відповідач\~аліменти майже\~не сплачував,\~в 2023\~році і\~в 2024\~році до\~виповнення дочці\~18\~років платив\~аліменти в\~розмірі 3700\~грн.\~щомісяця,\~а також\~сплатив заборгованість\~за аліментами.Відповідач [PERSON] \~в 2021,\~2022\~роках сплачував\~аліменти нерегулярно\~і в\~неповному розмірі,\~аліментів,\~що сплачував\~відповідач за\~рішенням суду,\~не вистачало\~на утримання\~неповнолітньої дитини,\~а її\~виховання,\~навчання та\~лікування потребувало\~додаткових витрат,\~які відповідач\~ [PERSON] \~у добровільному\~порядку не\~надавав.Окрім коштів\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~ [PERSON] ,\~вона понесла\~додаткові витрати\~на дитину,\~що викликані\~її хворобами,\~а також\~у зв`язку\~із розвитком\~та навчанням\~дитини.Так, в лютому 2023 року, в січні-лютому 2024 року дочка [PERSON] проходила консультації, обстеження і лікування в ТОВ «Клініка доктора Медведева», витрати на лікування склали 13238 грн. В вересні 2023 року дочка [PERSON] у зв`язку з захворюванням на функціональну диспепсію і погіршенням стану здоров`я пройшла обстеження органів шлунково-кишкового тракту і лікування у Німецько-українському медичному центрі АВРОРА ДРТ, що підтверджується висновками ультразвукового обстеження, амбулаторною картою пацієнта №97383. Витрати на лікування склали 650 грн. З 2015 року дочці [PERSON] встановлений діагноз міопія середнього ступеню обох очей, знижений зір, через що з 2020 року проходила постійне лікування у офтальмологічному центрі «Зірочка», за період з серпня 2021 року до виповнення 18 років витрати на лікування у офтальмологічному центрі «Зірочка» склали 4310 грн. Крім того, дочка [PERSON] має хронічне алергічне захворювання, в період з грудня 2022 року до повноліття проходила обстеження і лікування у Німецько-українському медичному центрі АВРОРА ДРТ, що підтверджується консультативними висновками дерматолога від 11.02.2023 року. За лікування сплачено 13703 грн. З 01.09.2021 року дочка [PERSON] навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Дніпровський центр професійної освіти» департаменту освіти і науки Дніпропетровської облдержадміністрації за професією «Перукар (перукар-модельєр). Манікюрник», не знаходиться на повному державному утриманні, форма навчання денна, що підтверджується довідкою від 18 березня 2024 року, виданою Державним професійно-технічним навчальним закладом «Дніпровський центр професійної освіти». Навчання у даному професійно-технічному навчальному закладі було погоджено дочкою особисто з батьком. Для її навчання в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Дніпровський центр професійної освіти» мною були придбані в період з 19 листопада 2021 року до досягнення дитиною повноліття обов`язково необхідні для навчання перукарські інструменти, доглядові, стайлінгові засоби для волосся, приладдя і засоби для манікюру загальною вартістю 34895,90 грн., що підтверджується гарантійними талонами, чеками. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку відмовляється сплатити додаткові витрати на дитину до досягнення нею повноліття. У зв`язку з чим, просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дочку [PERSON] , 2006 р.н., в розмірі 33\~398,45 грн. та неустойку (пеню) зі сплати аліментів за період з січня 2017 року по 01.01.2023 року в розмірі 100759,10 грн., а також понесені судові витрати по даній справі. Ухвалою Ленінського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від 01 липня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрити провадження\~за\~правилами\~загального позовного\~провадження і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від 05 листопада 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Станом на 07.01.2025 року відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, хоча неодноразово справа відкладалась саме за клопотанням відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала у повному обсязі позовні вимоги, просила їх задовольнити, додавши, що донька [PERSON] інвалідності не має, стоїть на обліку у лікаря офтальмолога. Відповідач [PERSON] в судовому засідання у задоволені позовних вимог позивача просив відмовити, вказавши наступне. Додаткові витрати на дитину які вказані [PERSON] входять у сплачені ним аліменти. Щодо стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів, зазначив що у період коли утворилась заборгованість по аліментам, у нього викрали його особисті документи, та для їх відновлення знадобився певний час. Інших обставин не сплати аліментів не було. Станом на 01.01.2023 року ним погашено весь борг, який був у нього за весь період стягнення аліментів. Розрахунок заборгованості зроблений державним виконавцем не оскаржував, та зауважень до розрахунку не має. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи та докази, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження Серії [NUMBER] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2006 р.н. у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27.01.2017 року. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпрі від 18.03.2024 року встановлено, що в рамках виконавчого провадження ВП №54257026 відкрито на підставі виконавчого листа №199/725/17-ц від 22.06.2017 у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.01.2023 у розмірі 100\~759,10 грн. Щодо вимог про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі\~статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини\~(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя\~статті 181 СК України). За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з частинами першою, другою\~статті 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Як роз`яснено у п. 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3\~передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. У\~ст. 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення\~неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), яка відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, правило про стягнення\~неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р = (А1 х 1 % х Q1) + (А2 х 1 % х Q2) + (An х 1 % х Qn), де: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 1\~ст. 196 СК України\~розмір пені, що підлягає стягненню з боржника, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів. В даному випадку сума пені не перевищує розміру заборгованості по аліментах. Враховуючи, що відповідач допустив прострочення сплати аліментів на утримання дитини, позовні вимоги в частині стягнення з нього пені за таке прострочення є правомірними та підлягають задоволенню. У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за рішенням суду від 30.03.2017 року за період з 27.01.2017\~року по\~01.01.2023\~року становить 1\~473\~855,58 грн., однак враховуючи положення ст. 196 СК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню у розмірі 100\~759,10 грн., що не перевищує 100 % суми заборгованості по аліментах. Щодо вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В позовній заяві позивач зазначає, що нею понесені додаткові витрати на утримання доньки, які складаються з лікування дитини у Німецько-українському медичному центрі АВРОРА ДРТ на суму 650,00 грн., лікування відповідно встановленому діагнозу офтальмології «Зірочка» на суму 4\~310,00 грн., лікування з приводу хронічного алергічного захворювання на суму 13\~703,00 грн., додаткові витрати на придбання перукарських інструментів на суму 34\~895,90 грн. для навчання Державному професійно-технічному навчальному закладі «Дніпровський центр професійної освіти». Загальна сума додаткових витрат на дитину за період з серпня 2021 року до досягнення повноліття дитиною становила 66\~796,90 грн., тому просить стягнути на її користь понесені нею додаткові витрати на утримання доньки у розмірі 33\~398,45 грн. Відповідно до статті 8\~Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 185\~СК України той\~з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина другастатті 185\~СК України). Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Згідно зістаттею 81\~ЦПК України кожна\~сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно наданих позивачем документів, у доньки [PERSON] наявні проблеми із зором (міопія середнього ступеню обох очей), у зв`язку з чим дитина проходила\~офтальмологічний огляд в центрі «Зірочка», яку може бути віднесено до особливої обставини в значенні\~ст. 185 СК України. За результатами оглядів доньці [PERSON] були виписані рецепти на ліки. Згідно копій фіскальних чеків, лікування було проведено на суму 4310,00 грн. Вказані фіскальні чеки та квитанції суд визнає належними та допустимим доказами, оскільки вони містять всю необхідну ідентифікуючу інформацію. Щодо вимоги\~позивача в\~частині додаткових\~витрат на\~консультації у\~лікаря гінеколога\~дитячого та\~підліткового віку,\~консультації у\~лікаря дерматолога,\~гастроентеролога,\~здачею аналізів,\~витрат на\~ліки,\~придбання перукарського обладнання, тощо, не були викликані особливими обставинами. Позивачем не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів. Медичне лікування, оздоровлення дитини є добровільним, тому не може бути віднесено до витрат, викликаних особливими обставинами, а тому такі витрати не підлягають стягненню у зв`язку з недоведеністю їх понесення за особливих обставин. Позивачем не надано доказів, що звернення до лікаря дерматолога, гінеколога, гастроентеролога та оздоровлення були пов`язані з каліцтвом чи тяжкою хворобою дитини. Враховуючи, що додаткові витрати на дитину (консультації гінеколога, дерматолога, гастроентеролога) є позитивним фактом та добровільним вибором позивача, не були пов`язані з каліцтвом чи тяжкою хворобою дитини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх стягнення з відповідача, у зв`язку з їх недоведеністю. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, у частині стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 4\~310,00 грн. Відповідно до положення п. 3 ч. 1ст. 5\~Закону України "Про судовий збір"\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial