Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Позов мотивує тим, що [INFO] в с. Слобода Конотопського району Сумської області померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,325 га, яка розташована на території Слобідської сільської ради Конотопського (раніше Буринського) району Сумської області. За життя, [PERSON] склала заповіт, який 24.12.2014 року посвідчений секретарем Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області Ліщенко О.А. та зареєстрований в реєстрі за №1150, в якому вищевказану земельну заповіла їй. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживав та був зареєстрований її онук [PERSON] .. Після того, як вона нещодавно дізналася про наявність заповіту на її ім`я, вона звернулася до приватного нотаріуса, проте нотаріус ознайомившись із наданими документами повідомив про пропуск строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим для вирішення вказаного питання рекомендував звернутися до суду. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме через його необізнаність про наявність заповіту на її ім`я, оскільки вона та [PERSON] проживали в різних населених пунктах, далеко один від одного. Вона з нею не спілкувалася, вони між собою не перебувають у родинних відносинах, у зв`язку з чим не могла знати про існування заповіту. На підставі викладеного, просила визначити їй додатковий строк, тривалістю два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [INFO] в с. Слобода, Конотопського (раніше Буринського) району Сумської області- [PERSON] .. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 29.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 01.11.2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду. Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду не подавав. За таких обставин, враховуючи, що позивач в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, судом у відповідності до положень ст.280 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в с. Слобода, Конотопського (раніше Буринського) району, Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (виданого повторно) (а.с.8). Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 3,325 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Слобідської сільської ради, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №668819, виданого 02.12.2002 року на підставі розпорядження голови Буринської райдержадміністрації від 25.11.2002 року за №292 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №261 (а.с.9-10). Згідно довідки Слобідського старостинського округу Буринської міської ради Сумської області №73/02-04-2024 від 20.06.2024, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і була постійним жителем села. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Заповіт від імені [PERSON] Слобідською сільською радою Буринського району Сумської області посвідчувався 24.12.2014 року, зареєстрований в реєстрі за №1150 (а.с.12). Згідно заповіту від 24.12.2014 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області Ліщенко А.О. та зареєстрованого в реєстрі за №1150, [PERSON] , [INFO] за життя земельну ділянку площею 3,325 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.11). У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України). Судом встановлено, що позивачка будучи спадкоємцем за заповітом заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк не подала, що також підтверджується листом приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Анохіна О.В. (а.с.16). Згідно з витягів зі Спадкового реєстру, [PERSON] складено заповіт, який посвідчений 24.12.2014 року Слобідською сільською радою Буринського району Сумської області та зареєстрований у Спадковому реєстрі за №58185727, номер в реєстрі нотаріальних дій 1150. Інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] в реєстрі відсутні (а.с.13, 14-15). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі №6-496цс17 та підтриманий Верховним Судом у постановах від 10.01.2019 року у справі № 263/1221/17, від 17.03.2021 року у справі № 308/4272/19 та від 22.02.2021 року у справі № 644/7785/19. Таким чином, суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачкою з поважних причин, оскільки вона не знала про існування заповіту складеного на її користь. Враховуючи викладене, а також те, що причини пропуску позивачкою, встановленого законом, шестимісячного строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позову та визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини протягом двох місяців.

Outcome: approved