Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» звернулось до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по квартирі за адресою: [ADDRESS] : заборгованість за надані послуги за період з 01.08.2021 по 31.01.2022 в розмірі 31396,81 грн., з яких: 21947,70 грн - основний борг; 7788,61 грн - інфляційна складова боргу; 1660,50 грн - 3 % відсотка річних; по машиномісцю за адресою: [ADDRESS] : заборгованість за надання послуг з обслуговування паркінгу і машиномісця за період з 01.08.2021 по 31.01.2022 в розмірі 3832,11 грн., з яких: 2672,27 грн - основний борг; 955,92 грн - інфляційна складова боргу; 203,47 грн - 3 % відсотка річних. Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс», як обслуговуюча організація надає послуги з утримання будинку та його прибудинкової території та виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги на підставі укладеного з власником квартири договору. Відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (далі - квартира) та власником паркомісця за адресою: [ADDRESS] . (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 384806281 від 28.06.2024, № 384806606 від 28.06.2024). Позивач - основний вид діяльності є «Комплексне обслуговування об`єктів» до 01.02.2022 надавав послуги з утримання будинку та його прибудинкової території, послуги з утримання паркінгу та машиномісця, виконував функції балансоутримувача будинку, надавав власникам/орендарям житлово-комунальні послуги на підставі укладених з ними Договорів. Відповідно до листа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Саперне Поле З», вих. 22.01.2022 № 5, загальними зборами ОСББ від 20.11.2021 співвласники прийняли рішення щодо початку самозабезпечення будинку за адресою: [ADDRESS] , разом з вбудованим паркінгом, який є невід`ємною частиною зазначеного будинку з 01 лютого 2022. Між сторонами укладено Договір № 203-037/1 від 14.05.2019, (надалі - Договір), предметом якого є надання Виконавцем, а Споживачем своєчасної оплати наступних послуг: обслуговування будинку, комунальних та додаткових. Відповідач є власником квартири та машиномісця, отримує послуги з обслуговування будинку, послуги утримання підземного паркінгу і машиномісця, отримує комунальні та додаткові послуги, та не виконує свої зобов`язання по оплаті послуг, чим спричиняє Позивачу який є балансоутримувачем даного житлового будинку, матеріальні збитки, у вигляді недоотримання у повному обсязі плати за обслуговування житлово будинку, матеріальні збитки, у вигляді недоотримання у повному обсязі плати за обслуговування житлового будинку, комунальні та додаткові послуги. Відзив, у встановлений судом строк, відповідачем не подано (ч. 8 ст. 178 ЦПК), тому суд вважає за можливе розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами (ч.1 ст.174 ЦПК). Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України плата за користування приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, істановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної ллати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач, зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. За період, що зазначений в прохальній частині цієї позовної заяви, у відповідача утворилася заборгованість. Установлено, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та власником паркомісця за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 384806281 від 28.06.2024, №384806606 від 28.06.2024. Відповідно до листа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Саперне Поле З», вих.22.01.2022 року №5, загальними зборами ОСББ від 20.11.2021 року співвласники прийняли рішення щодо початку самозабезпечення будинку за адресою: [ADDRESS] разом з вбудованим паркінгом, який є невід`ємною частиною зазначеного будинку з 01 лютого 2022 року. Між сторонами укладено Договір № 203-037/1 від 14.05.2019, предметом якого є надання Виконавцем, а Споживачем своєчасної оплати наступних послуг: обслуговування будинку, комунальних та додаткових. За змістом статей 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартир та нежитлових приміщень у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») Щодо належного утримання та забезпечення належного санітарного, протипожежного і технічного стану спільного майна багатоквартирного будинку, то такий обов`язок відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» покладено на співвласників багатоквартирного будинку. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно ст.. ст.. 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема право споживача є одержання вчасно та відповідно до якості житлово- комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно; розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку; розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за надані послуги у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по квартирі за адресою: [ADDRESS] : заборгованість за надані послуги за період з 01.08.2021 по 31.01.2022 в розмірі 31396,81 грн., з яких: 21947,70 грн - основний борг; 7788,61 грн - інфляційна складова боргу; 1660,50 грн - 3 % відсотка річних; по машиномісцю за адресою: [ADDRESS] : заборгованість за надання послуг з обслуговування паркінгу і машиномісця за період з 01.08.2021 по 31.01.2022 в розмірі 3832,11 грн., з яких: 2672,27 грн- основний борг; 955,92 грн - інфляційна складова боргу; 203,47 грн - 3 % відсотка річних. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. Таким чином, стороною позивача доведено обставини, на які посилається у позовній заяві, а стороною відповідача вони не спростовані. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028 грн., відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача. Так, за змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частиною 4 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано до суду: ордер та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Разом з цим, представником позивача не долучено акту-прийому передач надання послуг, квитанцію про їх оплату, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved