Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2022 з нього, [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , 2011 року народження в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25.07.2024 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вважає, що на даний час загальна сума його витрат на утримання дітей перевищує встановлений законом максимальний розмір аліментів, а рішення суду про стягнення аліментів в розмірі винесене до зміни сімейного стану позивача, а тому такий розмір має бути зменшений. Відповідачка правом подання відзиву не скористалась. Ухвалою від 17.12.2024 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.01.2024 позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримання позову, в якій він не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. 29.11.2024 судом проведено розгляд справи по суті за відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. В судове засідання сторони не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримання позову, в якій він не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення розгляду справи, шляхом вручення копії ухвали, позовної заяви з додатками 21.12.2024, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подала. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи за його відсутності та незаперечення проти заочного розгляду справи, а відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату час та місце проведення судового засідання, відзиву не подала, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 211 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважав за можливе провести розгляд справи по суті відповідно до ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних в справі даних та доказів, ухваливши заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2022 в справі № 385/744/22, що набрало законної сили 10.10.2022 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини (а.с. 5) З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № [NUMBER] від 13.10.2022 старшого державного виконавця Гайворонського ВДВС у Голованівському районі Кіровоградської області вбачається, що відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа № 385/744/22, що виданий 10.10.2022 Гайворонським районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліментів в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини (а.с. 7). З довідки Гайворонського ВДВС № 559 від 17.09.2024, вбачається, що на виконанні в даному відділі знаходиться виконавчий лист № 385/744/22 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Заборгованість станом на 01.08.2024 відсутня (а.с. 6). З рішення від 20.02.2024 в справі № 385/69/24 Гайворонського районного суду Кіровоградської області вбачається, що таким задоволено заяву [PERSON] про усиновлення дітей, оголошено [PERSON] усиновлювачем малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , внесено зміни до актових записів дітей про народження змінивши їх прізвища з « [INFO] » на « [INFO] », а по батькові з « [INFO] » на « [INFO] ». (а.с. 8-12). Відповідність тексту перевірено судом в ЄДРСР. Рішення набрало законної сили 22.03.2024. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25.07.2024 в справі № 385/876/24 присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Рішення набрало законної сили 29.08.2024 (а.с. 12-14). З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № [NUMBER] від 05.12.2024 старшого державного виконавця Гайворонського ВДВС у Голованівському районі Кіровоградської області вбачається, що відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа № 385/876/24, що виданий 04.12.2024 Гайворонським районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (а.с. 15). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей позивач посилався на те, що на даний час загальна сума його витрат на утримання дітей перевищує встановлений законом максимальний розмір аліментів, а рішення суду про стягнення аліментів в розмірі винесене до зміни сімейного стану позивача, а тому такий розмір має бути зменшений. Так, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ч. 2ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Згідно із ч. 1, 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом - 20 відсотків. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Отже, відповідно до вищевказаних положень законів, при стягненні аліментів допускається загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника до 70 відсотків. Обмеження, встановлені вказаними вище нормами, передбачені при відрахуванні із заробітної плати при виконанні судових рішень, визначають межі стягнення державним виконавцем аліментного платежу під час кожної виплати заробітної плати платнику аліментів. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що загальний розмір аліментів, що стягується з позивача [PERSON] на утримання чотирьох дітей становить 7/12 частини його доходу (заробітку), або 58,33% всіх видів його заробітку (доходу), тобто не перевищує граничний розмір стягнення з доходів боржника, визначений ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (70 %). Також, доводи позивача про те, що підставою для зменшення розміру аліментів є зміна сімейного стану, а саме, як встановлено судом, усиновлення ним двох дітей є необґрунтованими, оскільки така зміна сімейного стану не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. При цьому суд керується усталеною практикою ВС в подібних правовідносинах, зокрема позицією викладено в постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, 08 червня 2022 року у справі № 565/1069/21, де ВС виснував, що факт народження в платника аліментів дитини в іншому шлюбі без належних і допустимих доказів погіршення його матеріального стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 681/15/21, навіть при погіршенні матеріального стану платника аліментів у випадку, якщо аліменти стягуються у частці від його доходу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки зважаючи на те, що його доходи зменшилися, частина доходу, з якої відраховуються розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання дитини, також зменшиться. Враховуючи наведене вище, суд доходить переконання про відсутність достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Outcome: dismissed