Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата [PERSON] . В позовній заяві позивач посилається на те, що [INFO] помер його двоюрідний брат [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ПКСП ім. Мічуріна с. Середи, Середівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, що належало [PERSON] особисто, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай). 31\~жовтня 2024\~року позивачзвернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте отримав відмову через пропуск встановленого строку звернення до нотаріуса із такою заявою. Вважає, що строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини пропустив з поважної причини, оскільки про те, що після смерті [PERSON] залишилися неуспадковані земельні ділянки, він дізнався лише в 2024 році, коли в особистих речах двоюрідного брата випадкового знайшов сертифікат на право на земельну частку (пай). Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном 60 календарних днів. Ухвалою суду від 06.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в\~підготовче засідання\~не з`явився,належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно поданої заяви позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Представник Ємільчинської селищної ради Житомирської області в підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи заяви учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , актовий запис № 22, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане повторно 23.05.2018 Ємільчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.4). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 31.10.2024 за № 00047751019, вбачається, що батьками [PERSON] зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5-6). У свідоцтві про народження [PERSON] матір`ю зазначена: [PERSON] , дошлюбне прізвище якої « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру акті цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей другого з подружжя від 21.09.2023 за № 00041499105, батьком зазначений: [PERSON] (а.с.13,4). Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 25.11.2024 (справа №277/1487/24), яке набрало законної сили 26.12.2024, встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , визнавши, що вони були рідними братом і сестрами та їх батьками були [PERSON] та [PERSON] . Вищенаведене підтверджує родинні відносини між позивачем та покійним [PERSON] , зокрема, покійний був його двоюрідним братом. Зі змісту Сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0125454 вбачається, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності приватно колективного сільськогосподарського підприємства ім. Мічуріна у розміром 3,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.20). З довідки виданої Середівським старостинським округом Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 06.07.2020 за № 635 слідує, що [PERSON] на день смерті, постійно проживав та був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). 31 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Піскуном О.С., на звернення позивача [PERSON] , було повідомлено про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для її прийняття. [PERSON] на день смерті в шлюбі не перебував, батьки померли, непрацездатні, неповнолітні, інші спадкоємці за законом, після смерті [PERSON] , крім [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини, неприйняття спадщини, а також про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, не зверталися (а.с.24-25). За приписами статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу вимог ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221,1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.4 ст. 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як стверджується матеріалами справи, позивач є спадкоємцем за законом і не відмовляється від прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як слідує зі змісту положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не подав, оскільки лише в 2024 році дізнався про наявність спадкового майна. Враховуючи викладені позивачем обставини, які не заперечуються і не спростовуються відповідачем, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач після смерті [PERSON] не прийняв спадщину у встановлений законом строк, тому суд дійшов висновку, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про\~стягнення судового\~збору з відповідача позивачем не ставиться.

Outcome: approved