Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.11.2013 року в розмірі 42\~997,43 грн., а також стягнути судовий збір в розмірі 2684 грн. В подальшому позивач неодноразово уточнював позовні вимоги в редакції заяви від 23.12.2024 року проси стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.11.2013 року в розмірі 36\~139,43 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.11.2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач \~підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, правилами користування \~складає між нею та Банком договір, про що свідчить\~ підпис позичальника\~у заяві. Взяті на себе зобов`язання по кредитному договору позивач виконав своєчасно і повністю, надавши \~відповідачу кредитні \~кошти. У порушення умов договору відповідач \~зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з \~чим станом на 26.02.2023 року в\~нього виникла\~заборгованість перед\~позивачем\~в розмірі\~42\~997,43 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 36\~139,43 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 35\~172,75 грн., заборгованості за простроченими відсотками, а також\~стягнути з відповідача понесені \~позивачем \~судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.11.2023 року заяву представника відповідача [PERSON] \~\~ [PERSON] про перегляд заочного рішення за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.09.2023 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено справу до розгляду у спрощеному провадженні. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи\~за її відсутності, позовні вимоги в редакції уточненої позовної заяви підтримала. Відповідач в судове засідання \~не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини\~своєї не явки суду не повідомив. Представник відповідача Квак В.В. в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, в подальншому до судового засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини\~своєї не явки суду не повідомив. В наданих до суду письмових пояснення зазначив, що відповідач наголошував на тому, що АТ КБ «Приватбанк», всупереч правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, не долучив до матеріалів справи виписки правих коштів по рахунку боржника. Згідно згаданої правової позиції Верховного Суду, саме така виписка є належним від достовірним доказом отримання боржником коштів і підтвердження розміру заборгованості. Така виписка не була долучена також із заявою про зменшення позивних вимог. Крім того, необхідно звернути увагу що до заяви про зменшення позовних вимог було долучено копія заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг (далі - Заява). Наведена Заява немає жодних підписів відповідача відсутні будь-які елементи ознаки того що місце мав електронний підпис. У Заяві лише міститься покликання на те що така підписана допомогою ОТР паролю 21.11.21 року. Однак, жодних паролів, жодних правил отримання таких паролів заява не містить. Так само відсутні будь-які докази одержання відповідачем якого-небудь паролю від банку. Також вказав, що до первинного позову така Заява не долучалась і з`явилися матеріали справи лише пізніше. Таким чином матеріали справи не містять належний та допустимий доказ отримання коштів та розміру заборгованості відповідача. Також відсутні належні допустимі докази того, що відповідач був ознайомлений з правилами та умовами надання банківських послуг, зокрема саме відсутні документи підписані відповідачем в яких би містилися інформація про розмір відсотків за користування кредитом. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до положень ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~\~ Стаття 16 ЦК України\~\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 06.11.2013 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. В заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того, позивач також посилався на паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування та який підписаний з використанням ОТР пароля 25.11.2021 року 22:45:31 відповідачем [PERSON] . Як вбачається з Довідки наданої позивачем, відповіду було надано кредитні картки, а саме: дата відкриття 06.11.201 - термін дії 06/17, встановлено кредитний ліміт 2600 грн., дата відкриття 20.05.2017 - термін дії 05/21, дата відкриття 10.07.2017 - термін дії 05/21, дата відкриття 04.09.2018 - термін дії 06/22 та дата відкриття 02.10.2019 - термін дії 12/22 (а.с.46). Встановлення кредитного ліміту на картковому рахунку підтверджується випискою за договором № б/н за період 06.11.2013 по 26.11.2024 за карткою [NUMBER] . Представником позивача неодноразово подавалися зяви про зменшення розміру позовних вимог. Так, згідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості в період дії договору станом на 23.12.2024 року у відповідача перед Банком виникла заборгованість в розмірі 36\~139,43 грн., з яких: - 35\~172,75 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 966,68 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 06.11.2013 процентна ставка не зазначена. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 06.11.2013 року, посилався на «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Паспорт споживчого кредиту суд не може прийняти до уваги, як достатній, належний та допустимий доказ, виходячи з того, що він має виключно інформаційний характер, що прямо випливає з його змісту. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634\~ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Обґрунтовуючи свої вимоги банк також посилався на паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування та який підписаний з використанням ОТР пароля 25.11.2021 року 22:45:31 відповідачем [PERSON] . Зі змісту паспорту слідує (розділ 7), що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено інформацію щодо орієнтованої реальної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача. Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування. За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані йому умови та правила банківських послуг не може свідчити про те, що відповідач ознайомлений з відсотками, які йому можуть бути нараховані. Термін «паспорт споживчого кредиту» визначається у ЗУ «Про\~споживче кредитування» в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1734-VIII)). З огляду на ці приписи, паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року у справі № 201/10403/19 вказано, що положення Закону №\~1734-VIII допускають те, що укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язане з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб, але вимагають, щоб відомості про це були відображені у паспорті споживчого кредиту, з яким кредитодавець має ознайомити позичальника у письмовій формі до укладення договору про споживчий кредит. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, зокрема, розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються за невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, має бути зазначена у такому договорі. Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка отримана відповідачем через значний строк (25.11.2021) після підписання договору про отримання кредиту, дана інформація не може бути взята судом до уваги, як доказ підтвердження конкретних умов кредитування, запропонованих відповідачу [PERSON] щодо сплати відсотків згідно кредитного договору від 06.11.2013 року. Також, суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06.11.2013 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Слід зазначити, що надана позивачем до суду виписка за договором б/н за період з 06.11.2013 по 26.11.2024 року містить дані, що підтверджують здійснення відповідачем [PERSON] сплати за вищезазначеним договором на користь позивача. Оскільки на підставі укладеного договору від 06.11.2013 року [PERSON] отримано кредитну картку, на яку зарахований кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, а також враховуючи, що Умови та Правила надання банківських послуг не є складовою частиною кредитного договору, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом задоволенню не підлягають. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд \~приходить \~до \~висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором, а саме за тілом кредиту в розмірі 35\~172,75 грн. підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ КБ\~«ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2603,48 грн. На підставі\~викладеного\~та\~

Outcome: partial