Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-05 00:00:00

01 серпня 2024 року представник заявника - адвокат Дзюрило А.Р. звернулась до суду з заявою про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Вимоги за заявою обгрунтовує тим, що [INFO] під час виконання бойового завдання загину син [PERSON] - військовослужбовець [PERSON] . Однак у свідоцтві про народження загиблого зазначено батьком [PERSON] . Дані неточності перешкоджають заявнику в оформленні права на отримання передбаченої законом одноразової виплати згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військослужбовців та членів їхніх сімей». Крім того, вказує, що в свідоцтві про шлюб, який зареєстрований 13.03.1963 з [PERSON] також вказано ім`я заявника [PERSON] замість вірного [PERSON] , а тому необхідно встановити факт родинних відносин, щоб у подальшому ці факти породжували юридичні наслідки. Ухвалою судді Луцького міськрайнного суду Волинської області від 14 серпня 2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2024 року залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи [INFO] та Луцький відділ ДРАЦ у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила задовольнити. В подальшому подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Від представника Луцького відділу ДРАЦ у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла заява, в якій просить розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23). Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зі змісту статті 318 ЦПК України вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення розглядається шляхом подачі заяви, в якій заявник повинен зазначити який факт підлягає встановленню та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. Відповідно до частини першої статті 319 ЦПК України рішення у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Отже, факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації, тощо. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справі, що розглядається заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який народився [INFO] , є батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлення такого факту необхідне для отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовців. Судом встановлено що [PERSON] помер [INFO] в селищі Діброва Сєвєродонецького району Луганської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , він народився [INFO] , його батьки - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в с. Яблоне Березнівського району Рівненської області. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , 1940 року народження, який народився в с. Яблоне Березнівського району Рівненської області, 13 березня 1963 року уклав шлюб з [PERSON] . З копії військового квитка заявника, виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що такий містить виправлення імені на [PERSON] . Допитані в ході судового розглояду свідки [PERSON] та [PERSON] вказували, що дійсно [PERSON] є батьком загиблого військовослужбовця [PERSON] . Крім того, матеріали справи містять заяву-пояснення [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області 03.01.2025 року, з якої вбачається, що [PERSON] вказує, що є дружиною [PERSON] , з яким перебуває в шлюбі з 13.03.1963, від шлюбу мають двоє дітей [PERSON] , який загинув [INFO] , та [PERSON] . Вказує, що заявника все життя йменували [PERSON] , хоча в паспорті він вказаний як [PERSON] . Таким чином, заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження доводів його заяви. З листа Луцького відділу ДРАЦ у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вбачається, що підстави для внесення змін до актових записів відсутні, отже, у відділу немає можливості підтвердити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] . Повідомлено, що факт родинних відносин між фізичними особами може бути встановлений судом в порядку окремого провадження. Враховуючи неможливість довести родинні стосунки між [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який народився [INFO] , є батьком [PERSON] , який помер [INFO] у позасудовому порядку, а також те, що встановлення факту родинних відносин відповідає інтересам заявника та забезпечить реалізацію його законних прав, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про встановлення даного факту. Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога заявника про встановлення факту родинних відносин [PERSON] та [PERSON] , як чоловіка та дружини, виходячи з наступного. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно з абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Звертаючись з заявою про встановлення факту родинних відносин [PERSON] та [PERSON] , як чоловіка та дружини, заявник вказує на необхідність встановлення такого факту з метою, щоб у подальшому ці факти породжували юридичні наслідки. Однак, заявник не зазначає, яке саме юридичне значення має даний факт, тобто виникнення, зміна або припинення яких його особистих чи майнових прав від встановлення такого факту залежить. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial