Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 серпня 2024 року позов [PERSON] до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про припинення іпотеки та стягнення моральної шкоди задоволено частково. 22.08.2024\~року через\~систему «Електронний\~суд» на\~адресу суду\~надійшла заява\~представника позивача\~ [PERSON] -адвоката\~Ашурової Аліни\~Рашидівни про\~ухвалення додаткового\~рішення щодо\~розподілу судових\~ витрат\~у даній\~цивільній справі,\~в якій\~просить стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивачавитрати на професійну правничу допомогу у розмірі 55500 грн., витрати на судовий збір у розмірі 3178,00 грн. На підтвердження витрат надала: -Договір про надання правової допомоги від 19.11.2019 року, який укладений між [PERSON] та адвокатом Ашуровою А.Р; -Акт приймання-передачі правової допомоги (послуг) від 21.08.2024 року до договору про надання правової допомоги від 19.11.2019 року, в якому зазначений детальний опис виконаних робіт та витрат, здійснених адвокатом у зв`язку з наданням правничої допомоги; -Додаток №3 до договору про надання правової допомоги від 19.11.2019 року від 25.08.2021, Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2024 року заява прийнята до розгляду та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи. 26.08.2024 року від представника відповідача Кравцової С.М. надійшли заперечення, в яких вона зазначила, що розмір витрат, який заявлений позивачем, складає 55000,00 грн., що є більше 10 відсотків від стягнутої боржником суми. Заявлені витрати на відшкодування правничої допомоги повинні бути співмірними із складністю справи, а також заявником повинно бути доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обгрунтованим. По своїй суті справа про припинення іпотеки не є складною за її змістом, за складання позовної заяви та декількох клопотань і заяв, представником позивача виставлена значно завищена ціна, яка є неспівмірною із ціною позову. Крім того, позовна заява задоволена частково, отже судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того в матеріалах справи відсутні розрахунки витрат на правничу допомогу, а доданий до заяви про ухвалення додаткового рішення акт не відповідає визначеним нормам, оскільки не підтверджує розрахунки між сторонами договору про надання правничої допомоги, якими повинні бути квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо. По суті типова позовна заява Враховуючи вищевикладене, просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Представник позивача в заяві просила про проведення судового засідання без участі сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не прибула, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Розглянувши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно до частини 3 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до матеріалів справи позивачем був сплачений судовий збір у сумі за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 1816,00 грн. та за вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди у сумі 908,00 грн. Крім того, позивачем був сплачений судовий збір за заяву про забезпечення позову у сумі 454,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої, другої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1\~Закону України\~від 05\~липня 2012\~року N\~5076-VI\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19\~Закону N\~5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI). Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Витрати представника позивач на правову допомогу в розмірі 55500,00 грн. суд вважає завищеними і не співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) відповідно до умов договору. Так обґрунтування позовної заяви, відповіді на відзив, уточненої позовної заяви є фактично ідентичними, а складання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та заміну первісного відповідача взагалі є стандартними і нескладними, на складання яких ніяк не може бути витрачено по 1 годині часу. Крім того, матеріали справи містять тільки документи, надані позивачем, обсяг яких є незначним, а отже ознайомлення із ними протягом 2 годин також не відповідає дійсності. Як вбачається із матеріалів справи, представник позивача брала участь у судових засіданнях 22.02.2022, 26.06.2023, 04.10.2023,16.08.2024, отже стягнення суми за представництво у судових засіданнях, які не відбулися, суд вважає недоречним. Враховуючи викладене, а також часткове задоволення позову, суд прийшов до висновку, що з урахуванням принципу розумності, враховуючи доведеність та співмірність по відношенню до складності справи, об`єму наданих послуг, і пропорційності щодо обсягу наданих послуг, витрати на професійну правничу допомогу, підлягають відшкодуванню у розмірі 15000 грн.

Outcome: approved