Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

01 листопада 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» ( далі ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 14.08.2021 року року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем було укладено договір №75368141 та надано кредит у сумі 5950 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Кошти були нараховані на рахунок позичальника. 22.02.22 року між ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг №75368141, боржником за яким є [PERSON] . У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року в тому числі за договором про надання фінансових послуг №75368141, боржником за яким є [PERSON] . Таким чином, ТОВ "Коллект Центр" наділено правом грошової вимоги до відповідача. Зобов`язання по сплаті кредиту відповідач належним чином не виконував у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості за користування кредитом станом на день підготовки позову становить 20159 грн 80 коп., з яких 5950 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14208 грн 83 коп. - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги та 0,97 грн - нараховані 3% річних. Посилаючись на викладене, просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 20159 грн 80 коп., 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору та 9000 грн. витрат на правову допомогу. Позивач в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи суд доходить наступного. 14 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 75368141, за яким він отримав у позику 5950 грн. строком на 30 днів, яку зобов`язався повернути до 13 вересня 2021 року та сплатити відсотки за користування коштами, які за зниженою ставкою складали 1,00% за день, а за понадстрокове користування позикою -2,70% в день. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, електронний підпис позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.20 Договору позики, юридичні адреси та реквізити сторін. Підписанням вказаного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/uа/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено\~ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п.5.1-5.3 Договору позики). Відповідно до пункту 12 Договору, договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Того ж дня, сторони підписали Додаток № 1 до Договору позики №75368141 від 14 серпня 2021 року, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит ( а.с.25). Того ж дня грошові кошти було перераховано на картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ "ФК "Фінекспрес" від 04.10.2024 року ( а.с.38). 22 лютого 2022 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором укладеним 14 серпня 2021 року з відповідачем, що підтверджується копією Договору факторингу № 22/02/2022, актом приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді до Договору факторингу №22/02/2022 від 22 лютого 2022 року, реєстром боржників № 1 до договору факторингу №22/02/2022 від 22 лютого 2022 року (а.с.51-62) 10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги, у тому числі за кредитним договором укладеним з відповідачем 14 серпня 2021 року, що підтверджується копією договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року, та реєстрами боржників до Договору № 10-01/2023 (а.с.63-78). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості заборгованість відповідача за вказаним договором позики станом на 01 листопада 2024 року складає 20159 грн. 80 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 5950 грн., заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 14208 грн. 83 коп., нарахованих 3% річних в сумі 0,97 грн. За приписами ч.1, 2ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст. 626 ЦК України). В силу ч.1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Згідно з ч. 1ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає укладеним договір про надання споживчого кредиту між відповідачкою та ПАТ «Альфа Банк». За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнавався. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в позику коштів, в межах визначеного сторонами строку кредитування. З огляду на викладене, оскільки відповідач не виконав зобов`язання за договором позики № 75368141 укладеним 14 серпня 2021 року, а тому з нього на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути заборгованість нараховану за тілом кредиту та нарахованими відсотками у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Зобов`язання, яке виникло між сторонами, є грошовим. Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору. Інших підстав, що свідчили б про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом не встановлено. За встановленого вище, позивач має право вимагати від відповідача сплати 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання, а тому позовні вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню. Згідно із частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з платіжним дорученням позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн. З огляду на викладене вище та відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн.

Outcome: approved