Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

\~ 13\~вересня 2022\~року позивач\~ [PERSON] \~(правонаступником\~якого є\~ [PERSON] )\~звернувся до\~суду із\~позовом до\~відповідача про\~захист прав\~споживача та просив визнати припиненими укладений між ним акціонерним комерційним банком «Форум» 26 червня 2006 року кредитний договір № 0037/06/16-Z та зобов`язання за цим договором; визнати припиненим укладений між ним та акціонерним комерційним банком «Форум» 26 червня 2006 року іпотечний договір, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку кв. [ADDRESS] . Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» направив письмові пояснення на позову заяву, в якій він у задоволенні вимог [PERSON] просив відмовити. Ухвалою суду від 05.08.2024р. було замінено позивача [PERSON] , який помер [INFO] його правонаступником [PERSON] . Представник позивача [PERSON] направив заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» направив клопотання про розгляд справи без участі представника в задоволені позовних вимог просив відмовити. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що 26 червня 2006 року між [PERSON] та акціонерним комерційним банком «Форум» було укладено кредитний договір № 0037/06/16-2, за умовами якого банк надав [PERSON] 100 000 грн. споживчого кредиту під 17,9% річних до 24 червня 2011 року. 26 червня 2006 року між [PERSON] та банком було укладено іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку було передано належну йому на праві власності кв. [ADDRESS] . 19 липня 2011 року між [PERSON] та акціонерним комерційним банком «Форум» було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору № 0037/06/16- 2 та договір про внесення змін до іпотечного договору за умовами яких строк кредитного договору та договору іпотеки було продовжено до 03 червня 2021 року. 03 квітня 2013 року банк звернувся до [PERSON] із вимогою у якій на підставі п.5.3 Кредитного договору вимагав достроково, у 30 - денний строк повернути 33 181 грн. 30 коп. тіла кредиту, 3 203 грн. 31 коп. процентів, а всього 36 384 грн. 61 коп. 28 травня 2014 року банк звернувся до [PERSON] із вимогою у якій на підставі п.5.3 Кредитного договору вимагав достроково, у 30 - денний строк повернути 30 892 грн. 77 коп. тіла кредиту, 3 127 грн. 38 коп. процентів, а всього 34 020 грн. 15 коп. 08 грудня 2014 року банк знову звернувся до [PERSON] із вимогою у якій на підставі п.5.3 Кредитного договору вимагав достроково, у 7 - денний строк повернути 29 706 грн. 05 коп. тіла кредиту, 2 234 грн. 16 коп. прострочених процентів. 437 грн. 05 коп. строкових процентів, 1 118 грн. 84 коп. пені, 500 грн. штрафу. 18 лютого 2015 року банк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Хмельницького міськрайонного суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за цим кредитним договором. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 листопада 2015 року (з урахуванням ухвали від 19 листопада 2015 року про виправлення описки), залишеним без зміни ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2017 року, позовні вимоги були задоволені та з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» стягнуто 1918 грн. простроченої заборгованості, 27\~767 грн. 37 коп. поточної заборгованості, 871 грн. простроченої заборгованості по процентах, 364 грн. 20 коп. поточної заборгованості за нарахованим процентами, 200 грн. пені, а всього 31 141 грн.25 коп. 26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум», від імені якого діяв представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Гриців А.С., та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено договір про відступлення прав вимоги №0002/19/5, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Веста» право вимоги заборгованості за кредитним договором №0037/06/16-2. 26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум», від імені якого діяв представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Гриців А.С., та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено договір про відступлення прав вимоги за цим іпотечним договором. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 27 січня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження ТОВ «Банк Форум» на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохілсс Веста». Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 07 жовтня 2001 року задоволено подану [PERSON] скаргу на постанову приватного виконавця Банадиги В.В. про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ ««Фінансова компанія «Інвестохілсс Веста» цих 31 141 грн. 25 коп., його постанову з цього приводу скасовано через пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. В силу ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. За таких фактичних обставин та їх правового регулювання [PERSON] вважає, що по суду мають бути визнані припиненими: укладений між [PERSON] та акціонерним комерційним банком «Форум» 26 червня 2006 року кредитний договір № 0037/06/16-22; зобов`язання за цим укладеним 26 червня 2006 року між [PERSON] та акціонерним комерційним банком «Форум» кредитним договором № 0037/06/16-2; укладений між [PERSON] та акціонерним комерційним банком «Форум» 26 червня 2006 року іпотечний договір, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку кв. [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов 'язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно до ст, 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст, 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Ст. 1,3, 5,7,33 Закону України «Про іпотеку» передбачено що: іпотека - вид забезпечення\~виконання зобов`язання\~нерухомим майном,\~що залишається\~у володінні\~і користуванні\~іпотекодавця,\~згідно з\~яким іпотекодержатель\~має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Застава (іпотека), має похідний характервід основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передба чене умовами договору, що обумовлює основне зобов 'язання. В разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов 'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Підстави припинення зобов`язання передбачені главою 50 «Припинення зобов`язання» Цивільного кодексу України, в якій не передбачено такої підстави припинення зобов`язання, як ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Верховним судом неодноразово зазначалося, що закон не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов 'язанням. Велика Палата Верховного Суду вважає, що наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість. Рішення суду\~про стягнення\~заборгованості,\~не змінює\~змісту у\~відповідного правовідношення\~-\~характер та\~обсяг прав\~і обов`язків\~сторін залишаються\~незмінними,\~додається лише\~ознака безпосередньої\~можливості примусового\~виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Звернення стягнення на предмет застави повинно задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням, і тільки в такому випадку ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. Наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі N 361/7543/1 7 (провадження 14-546цс19) та від 18 вересня 2018 року у справі N921/10 7/15-г/16 (провадження N12-117гс18). Отже, саме по собі ухвалення та набрання законної сили рішенням суду про стягнення заборгованості з боржника, виконання якого не здійснено, не змінює та не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України.

Outcome: dismissed