Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

26 вересня 2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка підписана представником позивача адвокатом Сікорською І.С. Позов обґрунтований тим, що фактичні сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинені більше шести років назад, коли відповідач дізнався про вроджену хворобу сина, спільного господарства вони не ведуть. Збереження сім`ї вважає неможливим. 27 вересня 2024 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Представник позивача у позовній заяві просила розгляд справи проводити без участі позивача та її представника. 25 грудня 2024 року позивач подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та стягнути з відповідача всі судові витрати. Відповідач надіслав заяву, в якій зазначив, що згоден з позовом, просить розглянути справу без його участі. Враховуючи викладене, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Судом встановлено,\~що 02\~грудня 2014\~року [PERSON] \~та \~ [PERSON] зареєстрували\~шлюб,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№380. Місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] ). Подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, беручи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] не бажає відновити її дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розподіляючи судові витрати, суд приходить до такого: Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, до початку судового розгляду відповідач визнав позов, позивачу слід повернути з державного бюджету 50% судового збору, а саме 605,60 грн, а іншу частину судового збору 605,60 грн стягнути з відповідача на користь позивача. Окрім цього, відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості суду надано: 1) Договір про надання правової допомоги від 04.09.2024; 2) акт приймання-передачі до договору про надання правової допомоги від 04.09.2024; 3) квитанцію №15 від 05.09.2024, відповідно до якої, адвокату Сікорській І.С. сплачено гонорар у сумі 4800 грн. Отже, позивачем надані докази, які підтверджують надання правничої допомоги. Таким чином, з відповідача також слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4800 грн.

Outcome: approved