Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

2 жовтня 2024 року на адресу суду надійшла указана заява, відповідно до якої [PERSON] , в уточненій редакції від 31.10.2024, просить суд встановити факт того, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії ЛВ 31401638, виданий на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] . Ухвалою від 02.10.2024 указану заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строк усунення недоліків. 15 жовтня 2024 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків заяви. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21.10.2024 продовжено строк для усунення інших недоліків, зазначених в ухвалі від 02.10.2024. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05.11.2024 відкрито провадження у справі. Подану заяву [PERSON] обґрунтовує наявністю описки у відповідному Державному Акті, що є перешкодою у реалізацією нею суб`єктивних прав власника. У судове засідання, призначене на 30.12.2024 заявник та заінтересовані особи не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від заявника на адресу суду, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, надійшла заява про розгляд справи без його участі. Заінтересовані особи надали на адресу суду заяви про проведення розгляду справи без їх участі. За таких обставин суд дійшов висновку про проведення розгляду справи за відсутності учасників справи, які не з`явились, на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши доводи на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини. Фактичні обставини справи, встановлені судом Із копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 12.06.2002 року Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області та Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, вбачається, що такі видані на ім`я [PERSON] , [INFO] , та у паспорті наявна відмітка про зареєстроване місце проживання заявника за адресою [ADDRESS] та попереднє зареєстроване до 17.01.2014 місце проживання за адресою: [ADDRESS] . З Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №31401638, виданого 28.07.1998 року Департаментом землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради народних депутатів, на підставі ухвали 10-тої сесії 2-го скликання Львівської міської ради народних депутатів від 05.03.1998 №1169, вбачається, що такий документ видано на ім`я [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] . Документ видано на земельну ділянку призначену для ведення садівництва, площею 0,0724 га, розташовану в ур. «Клепарів» Львівської міської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 3-4-2 №664. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4601463062014, створеного 06.08.2014 за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру встановлено, що у відомостях про власника указаної земельної ділянки зазначено [PERSON] . Технічний паспорт на садовий (дачний) будинок, що розташований на ділянці № [NUMBER] , урочища Клепарів у м. Львові, у садовому товаристві «Червона Калина» також виготовлено на ім`я [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу від 14.10.2024 зважаючи на виявлені розбіжності між прізвищем заявника у його паспорті та правовстановлюючих документах, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення договору дарування земельної ділянки площею 0,0724 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 4610137500:10:004:0957 на ім`я дочки заявника. Оцінка судом Зі змістуст.4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем, і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 12 даної Постанови роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Згідно із ч. 1ст. 28 ЦК України ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, у тому числі: - свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката (п. 6 ч. 1 ст. 27 Закону); - державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року (п. 6 ч. 1 ст. 27 Закону). Неможливість внесення змін у правовстановлюючий документ підтверджується тим, що з 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 Державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Крім того, згідно Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 №43 та втратила чинність 23.08.2013 року, не було передбачено порядку внесення змін у Державний акт. Із врахуванням зазначених доказів у своїй сукупності суд дійшов висновку, що при видачі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №31401638 від 28.07.1998 року на земельну ділянку площею 0,0724 га для ведення садівництва, яка розташована за адресою: урочище «Клепарів» Львівської міської ради, було допущено помилку та вказано по прізвище заявника « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». З огляду на викладене та враховуючи, що відповідно до чинного законодавства України виправлення орфографічних помилок та внесення змін у правовстановлюючі документи не допускається, встановлення факту належності правовстановлюючих документів дозволить заявнику реалізувати своє право розпоряджатися своєю власністю, що належать йому на праві власності, тобто породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, іншого порядку його встановлення не передбачено, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 7 ст. 294 \~ст. 294 ЦПК України, судові витрати не підлягають компенсації заявникові.

Outcome: approved