Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

У вересні 2024 позивачі, в інтересах яких діє представник, звернулися до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 12.05.1995 позивачі уклали договір міни квартири обміняли належну їм квартиру [ADDRESS] на належну [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Вказаний договір міни був посвідчений державним нотаріусом Другої горлівської ДНК. 15.06.1995 право власності на квартиру було зареєстроване в Горлівському бюро технічної інвентаризації, про що внесено відповідні відомості в технічний паспорт на квартиру. У липні 2024 позивачі звернулись до Центру надання адміністративних послуг з метою державної реєстрації права власності, проте, отримали відмову з тих підстав, що БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності, знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє реєстратора можливості отримати підтвердження інформації щодо реєстрації права власності на спірну квартиру. Просить визнати право власності за позивачами по 1/3 частці квартири [ADDRESS] за кожним. Позивачі та їх представник до судового засідання не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягав на задоволені позову, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача до суду не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, заяв про відкладання розгляду справи або про поважність причин неявки суду не надав. В зв`язку зазначеним, суд, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України,\~дійшов до\~висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, розглянувши позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступні обставини. Згідно договору міни від 12.05.1995, укладеного між [PERSON] , [PERSON] , які діють за себе та за неповнолітнього [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] з іншої сторони, посвідченого 12.05.1995 державним нотаріусом Другої Горлівської державної нотаріальної контори за № 2065, позивачам на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно реєстраційного напису, право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у Державному КП «Горлівському бюро технічної інвентаризації» 15.06.1995, за реєстровим номером 95-п реєстр 2549. Згідно технічного паспорта від 09.03.1995, квартира [ADDRESS] має загальну площу 66,5 кв.м., житлову площу 41,1 кв.м., корисну площу 68,87 кв.м. Також зазначено відомості про право власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/3 частці за кожним. Також факт реєстрації права власності на квартиру підтверджується копією квитанції Горлівського бюро технічної інвентаризації р/с 00508304 в Горлівському відділі Укрсоцбанку від 16.06.1995, замовлення № 4705. Згідно інформаційної довідки № 393127770 від 02.09.2024, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ № 74568808 від 13.08.2024, щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , відмовлено у реєстрації права власності на вказану квартиру, з тих підстав, що отримати інформацію про зареєстровані речові права на квартиру неможливо через знаходження Горлівської територіальної громади в тимчасовій окупації Російською Федерацією, а подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. На виконання вимог Закону\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р\~затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого віднесено м. Горлівка Донецької області. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивачів право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачами було доведено їх право власності на спірну квартиру, проте, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Горлівка) на даний час неможливо, позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном, що порушує їх право власності, у зв`язку з чим, заявлені ним позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved