Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач - Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених державі Україна у розмірі 4 455 грн. внаслідок господарської та іншої діяльності, а також суму коштів за сплату судового збору у розмірі 3028 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24 листопада 2023 року державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища було проведено обстеження території за координатами 46.884966, 32.063137, під час якого виявлено забруднення земельної ділянки площею 330 м? стічними водами, які виводилися через пластикову трубу діаметром 50 мм. На прилеглій території також було виявлено сліди випасу великої рогатої худоби та продукти тваринного походження. Згідно відомостей Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, вищезазначена територія знаходиться на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою Державного земельного кадастру, земельна ділянка є комунальною власністю, кадастровий номер 4810136600:06:042:0005, із цільовим призначенням "для ведення підсобного сільського господарства". Відділом інструментально-лабораторного контролю за результатами аналізів проб ґрунту та води було виявлено перевищення допустимих значень вмісту хімічних речовин, зокрема: амонію в 49 разів, нітратів у 2 рази, фосфору у 1,4 рази, хлоридів у 1 раз, та щільного залишку водної витяжки у 1,2 рази. На підставі Методики визначення розмірів шкоди, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 27.10.1997 №171, було розраховано розмір шкоди, завданої державі через забруднення земельних ресурсів, у сумі 4 455 грн. Позивач звертався до Відповідача з претензією №10 від 17.01.2024 року про добровільне відшкодування завданої шкоди, проте відповіді не отримав, і шкода залишилася не відшкодованою. Крім того, постановою адміністративної комісії №8 від 05.01.2024 року Відповідачка була притягнута до адміністративної відповідальності за порушення природоохоронного законодавства, що підтверджує факт її вини у вчиненні правопорушення. Дана постанова Відповідачкою в судовому порядку не оскаржена та не сплачена, чим фактично визнано свою вину. Ухвалою судді від 01.07.2024 р. було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія даної ухвали разом із позовом та доданими до нього матеріалами була направлена відповідачці, та роз`яснено її право на подання відзиву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Відповідачка своїм правом на подання відзиву та заперечень не скористалася, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази, прийшов до наступного висновку. Статтею 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Статтею 14 Конституції України проголошено, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Статтею 2 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України. Відповідно до ст. 35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів, забезпечувати захист земель, у тому числі, від засмічення. За приписами статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" псування земель - це порушення природного стану земель, яке здійснюється без обґрунтованих проектних рішень, погоджених та затверджених в установленому законодавством порядку, забруднення їх хімічними, біологічними та радіоактивними речовинами, в тому числі тими, що викидаються в атмосферне повітря, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, неочищеними стічними водами, порушення родючого шару ґрунту, невиконання вимог встановленого режиму використання земель, а також використання земель у спосіб, що погіршує їх природну родючість. У відповідності до статті 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема за псування земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами. При цьому ч. 1 ст. 167 Земельного кодексу України визначено, що господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється. На підставі наданих доказів суд приходить до висновку, що Відповідачка порушила вимоги законодавства про охорону земель, зокрема ст. 35 Закону України "Про охорону земель" та ст. 211 Земельного кодексу України, внаслідок чого було завдано шкоди навколишньому природному середовищу на загальну суму 4\~455,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved