Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

14 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області із вказаним позовом. У передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України порядку справу передано до Липоводолинського районного суду Сумської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 1 вересня 2018 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, спільних дітей від шлюбу не мають. Зазначає, що підставою для розірвання шлюбу стали різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, байдужість до життя та проблем кожного, крім того, вони втратили почуття любові один до одного, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Між ними склалися такі відносини, які привели до неможливості зберегти сім`ю. Вважає, що подальше примирення та збереження сім`ї не можливе, а тому просив шлюб розірвати. Ухвалою суду від 11 грудня 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку без виклику та повідомлення учасників справи. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем 18 грудня 2024 року отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі. Відповідачу за місцем реєстрації надсилалися ухвала суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками, однак вказана кореспонденція не була вручена з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. В силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вказана кореспонденція вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, що зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідно у встановлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що 1 вересня 2018 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 271. Позивач та відповідач зареєстровані по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (стаття 51 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України). Вбачається, що з моменту подання позовної заяви позивач не змінив свого рішення щодо необхідності розірвання шлюбу та щодо можливості подальшого спільного життя подружжя. Відповідач із відзивом (запереченням) проти позову, клопотанням про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення до суду не зверталася. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3 СК України шлюбних (сімейних) відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Судові витрати залишити за позивачем, оскільки вимоги про їх відшкодування відсутні.

Outcome: approved