Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 24 вересня 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] до Маріупольської міської територіальної громади в особі: Маріупольської міської ради Донецької області про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. В своєму позові [PERSON] обґрунтовувала вимоги тим, що [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та фактично, постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , до моменту смерті, [INFO] , є бабусею позивача. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та біологічним батьком позивача. [INFO] [PERSON] помер. Оскільки позивач не проживала з бабусею про її смерть стало відомо від її племінниці [PERSON] , крім того встановлювати юридичний факт смерті бабусі прийшлося через суд і лише 26 липня 2023 року позивач отримала свідоцтво про смерть. В серпні 2023 року позивач поїхала до міста Маріуполь, і серед документів знайшла заповіт, який бабуся залишила на її ім`я, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ніколаєнко Т.І. за реєстровим номером 551 від 17.12.2014, про існування якого позивач не знала. Спадкова справа не заведена, спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, не має. Вказаний заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою і спадкового реєстру. Повернутися з тимчасово окупованої території протягом 6 місяців позивач не змогла (місто Маріуполь є тимчасово окупована Російською Федерацією територія України), так як і в`їхати на територію міста Маріуполь змогла лише через кордон держави Польща. Прийняти спадщину на окупованій території позивач також не мала змоги. Згодом, 15.06.2024 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сахова Марина Андріївна надала письмове роз`яснення щодо оформлення спадщини № 144/01-16, з якого вбачається, що позивачу відмовлено у відкритті спадкової справи, оскільки нею не було здійснено дій, які свідчили про прийняття спадщини, а саме: не подано заяви до шести місяців після смерті спадкодавця, а також не проживала постійно із спадкодавцем на день її смерті, не є недієздатною, обмеженою в дієздатності, малолітньою чи неповнолітньої особою, тому згідно частини 3 статті 1272 Цивільного Кодексу України позивач має право звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відтак просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини строком на два місяці після набрання рішенням законної сили. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача також надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та фактично, постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , до моменту смерті, [INFO] , є бабусею позивача. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та біологічним батьком позивача. [INFO] [PERSON] помер. Оскільки позивач не проживала з бабусею про її смерть стало відомо від її племінниці [PERSON] , крім того встановлювати юридичний факт смерті бабусі прийшлося через суд і лише 26 липня 2023 року позивач отримала свідоцтво про смерть. В серпні 2023 року позивач поїхала до міста Маріуполь, і серед документів знайшла заповіт, який бабуся залишила на її ім`я, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ніколаєнко Т.І. за реєстровим номером 551 від 17.12.2014, про існування якого позивач не знала. Спадкова справа не заведена, спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, не має. Вказаний заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою і спадкового реєстру. Повернутися з тимчасово окупованої території протягом 6 місяців позивач не змогла (місто Маріуполь є тимчасово окупована Російською Федерацією територія України), так як і в`їхати на територію міста Маріуполь змогла лише через кордон держави Польща. Прийняти спадщину на окупованій території позивач також не мала змоги. Згодом, 15.06.2024 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сахова Марина Андріївна надала письмове роз`яснення щодо оформлення спадщини № 144/01-16, з якого вбачається, що позивачу відмовлено у відкритті спадкової справи, оскільки нею не було здійснено дій, які свідчили про прийняття спадщини, а саме: не подано заяви до шести місяців після смерті спадкодавця, а також не проживала постійно із спадкодавцем на день її смерті, не є недієздатною, обмеженою в дієздатності, малолітньою чи неповнолітньої особою, тому згідно частини 3 статті 1272 Цивільного Кодексу України позивач має право звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень\~статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~1268, ч. 2 ст.\~1269\~та ч. 1 ст.\~1270 ЦК України\~спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, за ч.1, ч.2\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог ч. ч. 1, 3\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтями 4\~ЦК України визначено право звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. За приписами статті 5\~ЦК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3\~ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Суд встановив, що строк для прийняття спадщини за законом пропущений [PERSON] , з поважних причин, а тому суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк терміном в три місяці для подання відповідної заяви про прийняття спадщини, з дня набрання цього рішення законної сили. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе розподіл судових витрат по даній справі не застосовувати оскільки іншого способу захисту права у позивача не існує. На підставі, ст.ст. 1270-1272 ЦК України, ст. ст.13,\~81,\~258,\~258,\~265,\~268 ЦПК України, суд -

Outcome: approved