Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

В грудні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 19.11.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, про що складено актовий запис №388. В шлюбі них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого в сім`ї постійно виникають конфлікти. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Їх шлюб існує лише формально, почуття взаємної любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Позивачка вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. Просить шлюб розірвати. Вказує, що спір про місце проживання дітей відсутній. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін повідомлені належним чином. Заперечень проти такого порядку розгляду справи не поступило. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, відзив на позов не подав, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 19.11.2010 у відділі реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, про що складено актовий запис №388, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 19.11.2010 року. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.1 ст.110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом, в якому наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вона та відповідач фактично припинили подружні стосунки, а їх шлюб існує формально. Відповідач не подав до суду докази, що спростовують доводи позивачки чи підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки через постійні конфлікти і поведінку відповідача між ним втрачено почуття взаємної любові та поваги. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, підстав сумніватися у її волевиявленні немає, а відповідач не подав відзив на позов, тим самим виявивши небажання вжити заходи для збереження шлюбу з позивачем. Беручи до уваги взаємовідносини, що склалися між подружжям, а також те, що подальше сумісне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, що був сплачений останньою при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved