Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач Акціонерне Товариство «Акцент-Банк» (надалі за текстом АТ «А-Банк») через представника Шкапенко О.В. звернулося до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 11 вересня 2020 року між АТ «А-Банк» та [PERSON] на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку укладено кредитний договір, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом із Умовами та Правилами, які викладені на банківському сайті https:/a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Однак відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 26 вересня 2024 року утворилася заборгованість в розмірі 32 861 гривня 46 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом 20 550 гривень 44 копійки, заборгованість за відсотками 12 310 гривень 82 копійки. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість увказаному розмірі та судові витрати, які складаються із судового збору у сумі 3028 гривень. Позивач не забезпечив явку в судове засідання свого представника, про час та місце його проведення повідомлений, у позові просив розглядати справу за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , які отримав особисто, про що свідчить наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (арк.спр.53, 60, 61 ), Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання (арк.спр.45). 19 листопада 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. 10 грудня 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи наявність підстав для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що 08 січня 2025 року постановив ухвалу. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, частиною третьою статті 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке. Суд установив, що 11 вересня 2020 року [PERSON] підписав Анкету - Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (далі Анкета-Заява). Відповідно до вказаної Анкети-Заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, Правилами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомлений та згоден, а також примірник якого відповідач отримав шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Підписавши анкету-заяву, відповідач зобов`язався виконувати умови та правила надання банківських послуг (арк. спр.8). Згідно з довідкою за картами АТ «А-Банк» відкрив [PERSON] рахунок № [NUMBER] та видав картки: - №5375235103422091, строком дії до квітня місяця 2027 року; - №4323357020219669, строком дії до квітня місяця 2028 року; - №4323357025228392, строком дії до липня місяця 2027 року; - №4323347364515137, строком дії до грудня місяця 2031 року (арк.спр.17). Згідно з довідкою за лімітами, оформленої на ім`я [PERSON] , 11 вересня 2020 року встановлено кредитний ліміт в сумі 0 гривень, з 03 січня 2022 року за ініціативою банку збільшено кредитний ліміт, який 03 січня 2022 року збільшився до 3000 гривень, 20 січня 2022 року збільшився до 5000 гривень, 23 січня 2022 року збільшився до 7000 гривень, 23 лютого 2024 року збільшився до 20600 гривень (арк.спр.18). Даними Виписки по картці № [NUMBER] від 26 вересня 2024 року підтверджується, що [PERSON] користувався коштами банку, періодично здійснював погашення заборгованості, а банк здійснював списання відсотків за використання кредитного ліміту (арк.спр.10-16). Згідно з наданим позивачем Розрахунком заборгованості, станом на 23 вересня 2024 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 32\~861 гривня 46 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом 20 550 гривень 64 копійки, заборгованість за відсотками 12 310 гривень 82 копійки (арк.спр.5 (зворот) 7). Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (пункт 6 частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ (далі - Закон №2664-ІІІ)). Відповідно до статі 6 Закону №2664-ІІІ фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами підприємницької діяльності на підставі договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд установив, що 11 вересня 2020 року між АТ «Ацент-Банк» і [PERSON] на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку укладено кредитний договір. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, крім тіла кредиту просив стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками нарахованими на тіло кредиту. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивач, обґрунтовуючи позов, окрім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку , як невід`ємні частини договору. Однак такі докази суд не бере до уваги,оскільки вони не містять підпису відповідача,а тому їх неможна розцінювати як частину договору, укладеного 11 вересня 2020 року з відповідачем шляхом підписання анкети-заяви. Водночас у анкеті-заяві позичальника від 11 вересня 2020 року процентна ставка не зазначена. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», складовою яких є Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Зелена» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Посилання позивача на паспорт споживчого кредиту, як на підставу стягнення процентів, також є необґрунтованим. Зазначений паспорт споживчого кредиту містить лише узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Окрім того, паспорт споживчого кредиту містить застереження, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо, а інформація, яка зазначена в паспорті, зберігає чинність та є актуальною лише до 01 липня 2021 року. А тому, паспорт споживчого кредиту не містить відомостей про те, які саме із зазначених у ньому умов (по картці «Універсальна» чи по картці «Універсальна Gold») були прийняті відповідачем. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Таким чином відсутні підстави для стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами у розмірі 12 310 гривень 82 копійки, тому у позові у цій частині необхідно відмовити. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 висловила позицію про те, що якщо фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку банку не повернуті, а строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги згідно зі\~статтею 530 ЦК України, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно із розрахунком заборгованості, наданої банком, станом на 24 червня 2024 року заборгованість за кредитом становить 32 861 гривня 46 копійок, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 20 550 гривень 64 копійки. Водночас як вбачається зі змісту виписки по картці [PERSON] банк здійснював автоматичне списання процентів, які не передбачені договором на загальну суму 11 852 гривень 59 копійок. Відтак заборгованість за тілом кредиту становить 8698 гривень 05 копійок (20 550, 64 11 852,59), яка й підлягає стягненню із [PERSON] .. З огляду на викладене наявні підстави для часткового задоволення позову. Розподіляючи судові витрати, суд зазначає таке. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 3028 гривень. Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд зазначає наступне. Оскільки позов задоволено частково (26%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 787 гривень 28 копійок (3028х26:100).

Outcome: partial