Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У листопаді 2024 року Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Профіт Капітал»\~ (далі ТОВ «ФК «Профіт Капітал») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № С-303-004381-18-980 від 16.05.2018 року в розмірі 12 833,32 грн., заборгованість за кредитним договором № Р24.00303.005448569 від 08.07.2019 року в розмірі 68 380,35 грн., судові витрати у розмірі 6 056,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 16 травня 2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С-303-004381-18-980, про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов вказаного договору банк відкрив поточний рахунок у валюті гривня та випускає міжнародну платіжну карту терміном дії 2 роки з моменту її випуску. Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди становить 5 000,00 грн., процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48,00% річних. Позивач зазначає, що на виконання умов договору Банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 5 000,00 грн. строком до 16 травня 2024 року. Також, 08 липня 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір кредиту та страхування № Р24.00303.005448569, згідно умов якого банк надав кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 41 760,00 грн. Зазначене зобв`язання відповідач не виконав. Отже, Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 41 760,00 грн. строком до 08 липня 2021 року. 19 грудня 2023року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до п. 2.1 якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до за Кредитним договором № С-303-004381-18-980 від 16 травня 2018 року, № Р24.00303.005448569 від 08 липня 2019 року. Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22 грудня 2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за кредитними Договорами та угодами № С-303-004381-18-980 від 16 травня 2018 року, № Р24.00303.005448569 від 08 липня 2019 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Ураховуючи наведене, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» просить суд стягнути з відповідача на його користь: 1. суму заборгованості за кредитним договором №С-303-004381-18-980 від 16.05.2018 року, а саме: - заборгованість за основним боргом 5 000,00 грн., - заборгованості за нарохованими та несплаченими відсотками 7 833,32 грн., - заборгованості за наданими та несплаченими комісіями - 0,00 грн. 2. суму заборгованості за кредитним договором № Р24.00303.005448569 від 08.07.2019 року, а саме: - заборгованість за основним боргом 30 312,55 грн., - заборгованості за нарохованими та несплаченими відсотками 14 156,96 грн., - заборгованості за наданими та несплаченими комісіями 23 910,84 грн.; 3. вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2024 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Згідно з відповіді № 890410 від 07 листопада 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 07 листопада 2024 року позовну заяву ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. 18 листопада 2024 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було усунено недоліки зазначені в ухвалі суду від 07.11.2024 року. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 19 листопада 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. В судові засідання 05 грудня 2024 року, 18 грудня 2024 року та 26 грудня 2024 року представник позивача не прибув, в позовній заяві просить розглядати справу у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання 05 грудня 2024 року, 18 грудня 2024 року та 26 грудня 2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Суд,\~відповідно до\~частини 1\~статті280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до частини 2\~статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 16 травня 2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С-303-004381-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до якої Банк відкриває поточний рахунок у валюті гривня та випускає міжнародну платіжну карту терміном дії 2 роки з моменту її випуску. Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди становить 5 000,00 грн., процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48,00% річних. Банк на виконання умов договору надав Позичальнику грошові кошти у сумі 5 000,00 грн. строком до 16 травня 2024 року. 08\~липня 2019\~року між\~ПАТ «Ідея\~Банк» та\~ [PERSON] \~укладено Кредитний\~договір кредиту\~та страхування\~№ Р24.00303.005448569, згідно якого банк надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 41 760,00 грн., на строк до 08 липня 2021 року. Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» прийняло права вимоги та в їх оплату зобов`язалося передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. 22\~грудня 2023\~року між\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг» та\~ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал»\~був укладений\~Договір факторингу\~№ 22/12-2023,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг» передав\~(відступив),\~а ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал»» прийняв\~права вимоги\~до за\~Кредитним договором\~№ С-303-004381-18-980\~від 16.05.2018\~року,\~№ Р24.00303.005448569від 08 липня 2019 року. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. 29 липня 2024 року відповідачу була направлена досудова вимога. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № С-303-004381-18-980 від 16 травня 2018 року, заборгованість відповідача складає: 12\~833,32 грн, а саме: - заборгованість за основним боргом\~ 5 000,00 грн., - заборгованості за нарохованими та несплаченими відсотками 7 833,32 грн., - заборгованості за наданими та несплаченими комісіями - 0,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № Р24.00303.005448569 від 08 липня 2019 року, заборгованість відповідача складає 68380,35 грн., а саме: - заборгованість за основним боргом 30 312,55 грн., - заборгованості за нарохованими та несплаченими відсотками 14 156,96 грн., - заборгованості за наданими та несплаченими комісіями 23 910,84 грн.; Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що Акціонерне товариство «Ідея Банк» свої зобов`язання за договорами від 16 травня 2018 року № С-303-004381-18-980, від 08 липня 2019 року № Р24.00303.005448569 виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановлені договорами. Відповідно до наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості, позивач вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами, заборгованість відповідача станом на 19 грудня 2023 року сформувалася наступна заборгованість: за договором № С-303-004381-18-980 від 16 травня 2018 року - 12 833,32 грн, за договором № Р24.00303.005448569 від 08 липня 2019 року 68 380,35 грн. З наявного у матеріалах справи ордеру-розпорядження № 1 від 08 липня 2019 року встановлено, що на підставі договору № Р24.00303.005448569 від 08 липня 2019 року [PERSON] перераховано 34\~655,60 грн. З наявного у матеріалах справи ордеру-розпорядження № 2 від 08 липня 2019 року встановлено, що на підставі договору № Р24.00303.005448569 від 08 липня 2019 року [PERSON] перераховано 7\~104,40 грн страхового платежу. При цьому у матеріалах справи наявні виписки з рахунків [PERSON] , відповідно до яких він активно користувався кредитними коштами за договором № Р24.00303.005448569 від 08 липня 2019 року та договором С-303-004381-18-980 від 16 травня 2018 року. Отже, суд вважає доведеною обставину надання відповідачеві кредитних коштів на користування ними відповідачем. Між тим, суд вважає, що позивачем доведено наявність у [PERSON] заборгованості за кредитними договорами у сумах, зазначених позивачем. Відповідно до положень статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями статті 14 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати факт укладення договору чи розмір існуючої заборгованості. Враховуючи викладені вище норми та обставин справи, суд дійшов висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитними договорами, а саме: за договором № С-303-004381-18-980 від 16 травня 2018 року у розмірі 12 833,32 грн, за договором № Р24.00303.005448569 від 08 липня 2019 року у розмірі 68 380,35 грн. Суд враховує, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договорами не виконав, доказів на спростування вказаних обставин суду не надав, на день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаними договорами, суду не надано. Щодо розподілу судових витрат Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Ураховуючи зазначене, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 6 056,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції № 12353 від 19 вересня 2024 року та платіжної інструкції №1019 від 14 листопада 2024 року. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить стягнути витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до пункту 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Також, чинним законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. У цьому випадку позивач підтверджує понесення ним витрат на професійну правничу допомогу такими доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги № 02-24 від 01 липня 2024 року; додатковою угодою від 01 липня 2024 року до договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01 липня 2024 року, актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 1 від 05 вересня 2024 року; копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6416 від 23 травня 2019 року. Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14 000,00 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відтак, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу розмірі 2 000,00 грн. На підставі статей 526, 549, 551, 554, 610, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved