Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 102487068 в розмірі 14\~450,00 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що між [PERSON] та ТзОВ «Мілоан» 18 січня 2022 року було укладено кредитний договір № 102487068 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства. Кредитні кошти були надані відповідачу у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. 16 липня 2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до якого ТзОВ «Мілоан» відступило останньому належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором № 102487068 від 18.01.2022 року. Відповідно до Реєстру боржників до вказаного договору факторингу, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 14\~450,00 грн., що становить його заборгованість за кредитним договором № 102487068 від 18.01.2022 року, з яких: 5\~000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 8\~000,00 грн. - заборгованість за відсотками та 1\~450,00 грн. заборгованість за комісією. З часу відступлення прав вимоги до відповідача, а саме з 16.07.2024 року, жодних додаткових нарахувань не здійснювалося. Згідно з умовами кредитного договору 102487068 від 18.01.2022 року, позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами та комісію в порядку передбаченому кредитним договором. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, що свідчить про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно довіреності від 07.12.2023 року (а.с. 29) Костюшок П.М. не з`явився, в позовній заяві висловив прохання про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідач відзиву на позов не подавав, на виклик в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення йому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яку він отримав 10.01.2025 року (а.с. 36). За таких обставин суд 16.01.2025 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Про те, що між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позикодавець надав відповідачу кредит в сумі 5 000,00 грн. на строк 10 днів, тобто до 28.01.2022 року, свідчать договір про споживчий кредит № 102487068 від 18.01.2022 року, додаток № 1 до вказаного договору (графік платежів) та додаток № 2 (паспорт споживчого кредиту № 102487068) (а.с. 4-9). Відповідно до п.п. 1.5.2, 1.6 даного договору, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 3 % від суми фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 3 паспорту споживчого кредиту № 102487068, стандартна (базова) процентна ставка застосовується у випадку продовження строку кредитування, вказаного в п. 1.3 договору на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 договору (пролонгація). Пунктом 1.5.1 договору про споживчий кредит № 102487068 передбачено, що комісія за надання кредиту становить 1\~450,00 грн., яка нараховується за ставкою 29,00 % від суми кредиту одноразово. З договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року, акту прийому-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді за вказаним договором та витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року (а.с. 10-13) встановлено, що право вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 102487068 ТзОВ «Мілоан» відступило ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 102487068 від 18.01.2022 року (а.с. 14) вбачається, що на час відступлення права вимоги (16.07.2024 року) у відповідача наявна заборгованість за договором в розмірі 14\~450,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за основною сумою боргу 5 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 8 000,00 грн. та прострочена заборгованість за комісією 1\~450,00 грн. Таким чином, з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 102487068 від 18.01.2022 року вбачається, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за вказаним договором та станом на час подання позову позичені кошти не повернув. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 14 450,00 грн. за договором про споживчий кредит № 102487068 від 18.01.2022 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3\~028,00 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 91397 від 10.12.2024 року (а.с. 31). На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved