Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

Позивач через свого представника адвоката Зіменко О.В. звернувся до суду із позовною заявою до виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Запорізької області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] в с.Богатирівка Запорізького району Запорізької області померла [PERSON] , [INFO] , уродженка села В-Воегоша Рильського району Курської області російської федерації, актовий запис про смерть №1017, складений 26.12.2023 Вільнянським відділом ДРАЦС у Запорізькому районі Запорізької області ПМУ МЮ (м.Одеса), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] доводилась дружиною позивача [PERSON] , [INFO] , уродженця с.В-Воегоша Рильського району Курської області. Позивач є людиною похилого віку, у зв`язку із чим довірив оформлення спадкових прав після смерті дружини своїй невістці, [PERSON] . Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. від 12.02.2024 року за реєстровим №1455. За зверненням позивача до приватного нотаріуса Чепець О.С. заведено спадкову справу № 113/2024. після померлої [INFO] [PERSON] . Проте, постановою приватного нотаріуса Чепець О.С. від 22.10.2024 №843/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки документів, що підтверджують факт родинних відносин, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, надано не було. Таким чином, для оформлення спадкових прав на земельну ділянку 2321582700:01:002:0020 площею 3.4056 га, яка розташована на території Михайлівської (Люцернянської) сільської ради в порядку спадкування за законом, потребує встановленню в судовому порядку факт того, що [PERSON] був чоловіком померлої [INFO] [PERSON] . На підтвердження факту родинних відносин зазначено, що у паспорті громадянина України [PERSON] 28.01.1967 проставлено штамп Б-Глушівської сільської ради Рильського району Курської області про одруження із [PERSON] . У копії паспорту громадянки України [PERSON] також міститься штамп Б-Глушівської сільської ради Рильського району Курської області про укладення 28.01.1967 шлюбу із [PERSON] . У позивача наявні оригінали: - свідоцтва про народження [INFO] [PERSON] , уродженця села В-Воегоша Рильського району Курської області РСФСР, виданого 23.10.1970 Б-Глушевською сільською радою Рильського району Курської області. - свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , уродженки с.В.Воегоша Крупецкого району Курської області. Відповідно до інформації, отриманої із « [PERSON] », на рос мові: «Рымльский район образован 30 июля 1928 года из части упразднённого\~Рыльского уезда\~(включая присоединённую в 1924 году\~Крупецкую волость\~Путивльского уезда). В 1934 году вошёл в состав новообразованной Курской области. В 19351963 годах из состава Рыльского района был временно выделен самостоятельный\~Крупецкий район». На зворотньому аркуші вказаних свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] , містяться штампи про реєстрацію шлюбу 28.01.1967 Б-Глушевською сільській раді Рильського району Курської області та подальшого отримання паспорту. Станом на теперішній час у зв`язку із збройною агресією російської федерації отримати актовий запис про шлюб не уявляється можливим. Вищевказаними обставинами та наданими документами підтверджується факт укладення 28.01.1967 шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ). Інших документів не збереглось зі спливом часу. Просили суд встановити факт родинних відносин, що має юридичне значення, що померла у селі Богатирівка Запорізького району Запорізької області, [INFO] [PERSON] ( [INFO] , уродженка с. В Воегоща Б-Рильського району Курської області) була за час життя дружиною [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований: [ADDRESS] ); визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований: [ADDRESS] ), право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] , на земельну ділянку площею 3.4056 га, кадастровий номер 2321582700:01:002:0020, що знаходиться за адресою: Запорізька область Запорізький (Вільнянський) район Михайлівська (Люцернянська) сільська рада, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №699392, виданого 29 жовтня 2007 року Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області. У судове засідання позивач та представник позиваач не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, на задоволенні позову наполягають. Представник відповідача виконавчого комітету Михайлівської сільської ради не з`явився подали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [INFO] в с.Богатирівка Запорізького району Запорізької області померла [PERSON] , [INFO] , уродженка села В-Воегоша Рильського району Курської області російської федерації, актовий запис про смерть №1017, складений 26.12.2023 року Вільнянським відділом ДРАЦС у Запорізькому районі Запорізької області ПМУ МЮ (м.Одеса), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . , яка доводилась дружиною позивача [PERSON] , [INFO] , уродженця с.В-Воегоша Рильського району Курської області. За зверненням позивача до приватного нотаріуса Чепець О.С. заведено спадкову справу № 113/2024 після померлої [INFO] [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Чепець О.С. від 22.10.2024 №843/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки документів, що підтверджують факт родинних відносин, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, надано не було. Таким чином, для оформлення спадкових прав на земельну ділянку 2321582700:01:002:0020 площею 3.4056 га, яка розташована на території Михайлівської (Люцернянської) сільської ради в порядку спадкування за законом, потребує встановленню у судовому порядку факт родинних того, що [PERSON] був чоловіком померлої [INFO] [PERSON] . З наданої копії паспорта громадянина України позивача [PERSON] вбачається, що в розділі «Сімейний стан/сімейне положення» міститься відмітка про те, що 28.01.1967 Б-Глушівської сільською радою Рильського району Курської області зареєстровано шлюб з [PERSON] , 1946 р.н. У копії паспорту громадянки України [PERSON] також міститься відмітка про те, що 28.01.1967 Б-Глушівської сільською радою Рильського району Курської області зареєстровано шлюб з [PERSON] , 1939 р.н. Також, позивачем надано копії: - свідоцтва про народження [INFO] [PERSON] , уродженця села В-Воегоша Рильського району Курської області РСФСР, виданого 23.10.1970 року Б-Глушевською сільською радою Рильського району Курської області. - свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , уродженки с.В.Воегоша Крупецкого району Курської області. На зворотньому аркуші вказаних свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] , містяться штампи про реєстрацію шлюбу 28.01.1967 року Б-Глушевською сільською радою Рильського району Курської області та подальшого отримання паспорту. Станом на теперішній час у зв`язку із збройною агресією російської федерації отримати актовий запис про шлюб не уявляється можливим. Із витребуваної судом у нотаріуса спадкової справи № 113/2024, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що 12.09.2024 позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Інші спадкоємці з такими заявами до нотаріуса не зверталися. Отже, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину та звернувся до нотаріуса із заявою про видачу відповідного свідоцтва. Відповідно до ч.1\~ст.57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у виді земельної ділянки площею 3.4056 га, кадастровий номер 2321582700:01:002:0020, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської (Люцернянської) сільської ради Запорізького (Вільнянського) району Запорізької області, виданого 29 жовтня 2007 року Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області на ім`я [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , право на яку посвідчене Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №699392, зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю за №010726000363. Постановою приватного нотаріуса Чепець О.С. від 22.10.2024 №843/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стосовно вказаної земельної ділянки. Відмова нотаріуса є завершальною стадією оформлення права на спадкування у нотаріальному порідку, тому позивач звернувся до суду із позовною вимогою про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. Згідно з пунктами 10, 11\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~про те, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ч.1\~ст.81\~Земельного кодексу\~України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно дост.1297 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст.1218\~Цивільного кодексу\~України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1258 Цивільного кодексу\~України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, еприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із ст.1261\~Цивільного кодексу\~України у першу чергу право на спадкування за законом має чоловік спадкодавця. Відповідно до вимог цивільного законодавства визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо: 1) постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України), 2) він подав до нотаріальної\~ контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України) протягом шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після померлої дружини, оскільки на день її смерті проживав та був зареєстрований з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 16.09.2024 № 02-11-03/107, яка міститься в матеріалах спадкової справи. Відповідно до ст.1297 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У відповідності до п. 5 ч. 1ст.293 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1 Постанови ПленумуВерховного судуУкраїни «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р.в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто відних залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чиним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в ч.5 пункту 9 Листа №24-753/0/4-13 від 16.05.2013, не допускається вирішення справи в порядку окремого провадження, якщо заява містить вимогу про визнання права, зокрема права власності. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом встановлення факту родинних відносин та визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Таким чином, оцінивши надані докази у сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та законними. Враховуючи, що позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, суд залишає понесені судові витрати за ним

Outcome: approved