Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

позовні вимоги представник позивачки обґрунтовує тим, що сторони перебували шлюбі, який розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.02.2017 року, ухваленим у справі №346/218/17. За час шлюбу, а саме [INFO] , в них народилась дочка [PERSON] . На підставі рішення вказаного суду від 09.02.2017 року, ухваленим у справі № 346/215/17, з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання вказаної малолітньої дочки сторін у твердій грошовій сумі, а саме 1 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.\~ Однак, на даний час присуджених аліментів на утримання дочки недостатньо. Так, представник позивачки, посилаючись на норми ст. 192 СК України, зазначає, що на час подачі даного позову у позивачки змінилось матеріальне становище, їй важко самостійно утримувати вказану дочку, оскільки остання часто хворіє, потребує більших витрат на навчання, забезпечення одягом та всім іншим, що необхідне для забезпечення її нормального рівня життя. Відповідач є здоровим та працездатним. Тому він може сплачувати аліменти в сумі 4 000 грн. щомісячно до досягнення вказаною дочкою сторін повноліття, і саме таку позовну вимогу заявляє представник позивачки. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, однак 13.11.2024 року вказаний представник подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його та позивачки участі, зазначивши, що вони підтримують позовні вимоги у повному обсязі (а. с. 19) Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч.4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.\~223\~та ч.1 ст.280 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2\~ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 38), сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а. с. 6). Судом також встановлено, що 03.02.2017 року рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухваленим у справі №346/218/17, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). Згідно з рішенням цього же суду від 09.02.2017 року, ухваленим у справі № 346/215/17, з відповідача на користь позивачки присуджено аліменти на утримання вказаної дочки в твердій грошовій сумі 1 500 грн., щомісячно. Вказане рішення набрало законної сили 20.02.2017 року (а.с.8). Відповідно до виписки № 101 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, наданої комунальним некомерційним підприємством «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради» 11.10.2024 року, та довідки № 1098, виданої практикою сімейної медицини в с.Отинія КНП «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради» 11.10.2024 року, у позивачки діагностовано церебральний арахноїдит із розсіяною неврологічною симптоматикою, стійким помірно вираженим цефалгічним, атактичтим синдромами, вегето-судинною дисфункцією з частими ваго-інсулярними пароксизмами з тривалою постпароксизмальною астенією; гіперметропію слабкого ступеня правого ока; пресбіопію, дисфункцію скловидного тіла правого ока; ангіопатію сітківки обох очей, хронічний риносонусит; хронічний фронтит в стадії нестійкої ремії; вузловий зоб; хронічний гастродуоденіт з підвищеною кислоутоврюючою функцією в стадії нестійкої ремісії; хронічний геморой; ендометріоз тіла матки; поліп тіла матки; остеохондроз шийного відділу хребта; вегето-судинну дистонію по гіпертонічному типу. Окрім того, позивачка знаходиться на «Д» обліках в отоларинголога, ендокринолога та кардіолога (а. с. 9, 10). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу Українипередбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу Українимінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. В п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. На підставі наведеного суд вважає необхідним збільшення розміру стягуваних аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивачки. Новий розмір цих періодичних платежів суд визначає як 3 500 грн., оскільки такий розмір відповідатиме вимогам розумності та справедливості, враховуючи вік дитини та пов`язані із цим витрати, а також незадовільний стан здоров`я позивачки, враховуючи наявність в неї численних, вище вказаних захворювань. При цьому суд бере до уваги, що стороною відповідача не подано будь-яких доказів на спростування позовних вимог. Судом також встановлено, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». З огляду на це та згідно з положеннями ч.6\~ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий в розмірі 1\~211 грн. 20 коп. На підставі статей 180-184, 192 СК України,

Outcome: partial