Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-26 00:00:00

Представник позивача\~звернулась до\~суду в\~інтересах [PERSON] \~з позовом\~до відповідача\~про стягнення\~аліментів посилаючись\~на те,\~що між\~ними було\~укладено шлюб, який рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.11.2022 року було розірвано. Від шлюбу у сторін народились двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які після розірвання шлюбу проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Зазначила, що відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, не враховуючи поодиноких перерахувань коштів на карту позивача, а позивач не в змозі утримувати самостійно їх спільних дітей. Вказала, що на момент пред`явлення цього позову між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. Наскільки відомо позивачу, відповідач інших неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку також не має та є працездатною особою. Будь-які документи щодо отримання заробітної плати відповідачем у позивача відсутні у зв`язку з відсутністю інформації щодо точного місця його роботи та отриманих доходів. Останні грошові перекази, які відповідач перераховував на картку позивача датуються 04.08.2024 року в сумі 3015 грн 08 коп., 16.08.2024 року в сумі 4020 грн 10 коп., та 01.09.2024 року в сумі 7035 грн 18 коп. У зв`язку із складністю самостійно утримувати та виховувати неповнолітніх дітей, одночасно працювати за для матеріального забезпечення себе та спільних дітей, просила суд визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 листопада 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Представник позивача\~в судовому\~засіданні позов\~підтримала повністю\~з підстав,\~викладених в позовній заяві та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, викладених у письмових поясненнях на позовну заяву про стягнення аліментів. Не заперечував щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання [PERSON] 1500 грн. та [PERSON] 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки він на даний момент має не постійний/мінливий дохід, крім того утримує матір, яка є особою з інвалідністю. Крім того, вказав, що надсилає позивачці кошти на утримання дітей, дарує їм подарунки та одяг. Також пояснив, що 3-4 дні на тиждень діти живуть у нього. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони з 02 лютого 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 листопада 2022 року було розірвано (а.с.8). Від шлюбу у сторін народився син, [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7) та донька [PERSON] [INFO] (зв.а.с.7), які після розірвання шлюбу проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що не заперечувалось сторонами та підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №3624 від 22.10.2024 року, згідно з якою [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] (а.с. 11). Сторонами не заперечувалось та підтверджено наявними в матеріалах справи квитанціями, що відповідач перераховував на картку позивача кошти на утримання дітей: 04.08.2024 року в сумі 3015 грн 08 коп., 16.08.2024 року в сумі 4020 грн 10 коп., та 01.09.2024 року в сумі 7035 грн 18 коп. (а.с. 9-10). Відповідно до Інформації про доходи [PERSON] 91/АП/24-13-62-02-04 від 31.07.2024 р. доходи за січень червень 2024 року становлять 59680 грн. (а.с. 29). Інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені у постанові від 16 червня 2021 року, справа №643/11949/19. Разом із тим, суд зазначає, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Окрім того, у постанові від 09 листопада 2022 року у справі № 173/2312/18 Верховний Суд виклав правовий висновок, в якому вказав, що батько дитини зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік", прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить - 2563 гривні. Одночасно частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1281,50 гривень. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку платника аліментів. Отже, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Необхідно відмітити, що виховання дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, у зв`язку з чим з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного з батьків, що є підставою для відступу від рівності мінімального розміру половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в бік збільшення розміру стягнення розміру аліментів з батька дітей. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд вважає, що відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу малолітнім дітям. Інших неповнолітніх дітей у нього на утриманні не має, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Суд критично оцінює доводи відповідача, щодо утримання ним його матері [PERSON] , що є особою з інвалідністю, оскільки ці твердження не доводяться належними та допустими доказами, так як і те, що вона потребує його допомоги та отримує її від нього, не забезпечена та не отримує пенсію у відповідності до законодавста України. Також не знайшли свого підтвердження в судовому засідання пояснення відповідача про те, що діти 3-4 дні на тиждень проживають у нього. Але, разом з тим, суд вважає, що позивачкою не доведені обставини, що мають істотне значення для стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. на дитину щомісячно. Враховуючи всі матеріали справи, матеріальний стан позивачки та відповідача, суд вважає, що з урахуванням балансу інтересів батьків та дітей, буде достатнім для забезпечення належного утримання та відповідатиме можливостям батька, стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання їхніх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі, але в розмірі меншому, ніж це просить позивачка. Суд вважає, що розмір аліментів має складати 7000 грн. щомісячно, а тому з відповідача на користь позивачки на утримання дітей необхідно стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17 жовтня 2024 року і до їхнього повноліття, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону, задовольнивши частково позовні вимоги. Положенням ст.191 Сімейного кодексу України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial