Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 11\~481,60\~грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 березня 2018 року між АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ « ФК «Омега Фінанс» та відповідачем укладено кредитний договір № 0.012.42.0318.ФО_К, за яким банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 12\~000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, строком до 22\~березня 2021 року. 31.03.2021 між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» був укладений договір факторингу №31/03-2021, відповідно до якого Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 18.10.2021 ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» направило на адресу позичальника [PERSON] лист про відступлення права вимоги та надано строк на погашення заборгованості. Вимоги позивача щодо повернення заборгованості не були виконані відповідачем, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, судового збору. Відзив на позов до суду не надходив. Ухвалою суду від 16 серпня 2024\~року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з її розглядом у порядку спрощеного позовного провадження без викликом (повідомленням) сторін. Цією ж ухвалою сторонам були установлені строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено,\~що 22 березня 2018 року АТ «Юнекс Банк» та [PERSON] уклали між собою кредитний договір №0.012.42.0318.ФО_К, за яким банк на умовах цього договору надав відповідачу кредит в сумі 12\~000,00 грн. терміном користування до 22 березня 2021 року (день остаточного повернення кредиту), а позичальник зобов`язується повернути отримані кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до п. 1.5.-1.5.3. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом щомісячно із розрахунку фіксованої процентної ставки 0,01 відсотків річних; комісію за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 2,99 відсотків від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язався повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, в порядку та на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5 Кредитного договору, графіку погашення кредиту терміном користування до 22 березня 2021 року. До позовної заяви долучено додаток №1 до кредитного договору №0.012.42.0318.ФО_К Графік погашення кредиту, з яким був ознайомлений відповідач. Також, 22 березня 2018 року відповідач був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту. Згідно з випискою за особовим рахунком відповідача за період з 22 березня 2018 року до 31\~березня 2021 року АТ «Юнекс Банк» свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві| грошові кошти у сумі 12\~000,00 грн. 28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1 до складу якого входять: Права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК». Переможцем електронного аукціону є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС», що підтверджується Протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-03-19-000106-1 від 28 березня 2021 року. Відповідно до умов Договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги відносно осіб, які були боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК» в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №\~0.012.42.0318.ФО_К від 22.03.2018, що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги, що є Додатком № 1 до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021. Відповідно до п. 2.1 цього Договору, ТОВ «ФК «Омега Фінанс» в порядку та на умовах цього Договору, зобов`язується за плату передати (сплатити) банку суму фінансування, а банк зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Омега Фінанс» права вимоги за укладеними кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Права грошової вимоги вважаються відступленими ТОВ «ФК «Омега Фінанс» в день підписання Акту прийому-передачі прав вимоги за умови отримання банком суми фінансування. Після переходу прав вимоги до ТОВ «ФК «Омега Фінанс», останній стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимог. Пунктом 2.2 цього Договору установлено, що з дати відступлення прав вимоги банк перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами у розмірі зазначеному в Реєстрі прав вимог, а ТОВ «ФК «Омега Фінанс» стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, у розмірі зазначеному в Реєстрі прав вимог та набуває відповідних прав за ними. Відповідно до пункту 2.4 цього Договору, відступлення права грошової вимоги у загальному розмірі визначеному в Реєстрі прав вимог і всіх інших прав, належних банку за укладеними Кредитними договорами, та їх перехід від банку до ТОВ «ФК «Омега Фінанс» відбувається у дату відступлення прав вимоги. До ТОВ «ФК «Омега Фінанс» переходять усі права кредитора у зобов`язаннях, які виникли на підставі Кредитних договорів у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимог, в обсязі і на умовах, що існують на момент відступлення. Отже, всі права, які належали АТ «Юнекс Банк» відносно відповідача перейшли до ТОВ «ФК «Омега Фінанс», як нового кредитора, а тому відбулася заміна кредитора у вказаному зобов`язанні. 31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено Договір факторингу №31/03-2021, згідно з яким АТ «Юнекс Банк» відступило ТОВ «ФК «Омега Фінанс» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі кредитним договором № 0.012.42.0318.ФО_К від 22.03.2018, укладеного між АТ «Юнекс Банк» та відповідачем. 18 жовтня 2021 року позивачем було направлено повідомлення [PERSON] про відступлення права вимоги. Станом на 31 березня 2021 року відповідно до Реєстру прав вимог сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 0.012.42.0318.ФО_К від 22.03.2018 р. перед новим кредитором ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складає 26\~431,30 грн. з яких: 10\~346,16 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 2,72 грн. - прострочені проценти за кредитом; 11\~481,60 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 4\~600,82 грн. - штрафи, пені. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин - це вольова і правомірна дія, яка безпосередньо спрямована на досягнення правового результату, - на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Для чинності правочину сторонам необхідно дотримуватися загальних і спеціальних вимог. Серед загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначених у статті 203 цього Кодексу в частинах третій та п`ятій визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 цього Кодексу). За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись. Відповідачем не були надані докази того, що він повернув кредитні кошти позичальнику в повному обсязі, а також не було надано відповідного контрозрахунку заборгованості. Також слід звернути увагу, що вказаний кредитний договорі сторонами у встановленому законом порядку не визнавався недійсним. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.\~629\~ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Всупереч умовам кредитного Договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Омега Фінанс» останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «Омега Фінанс», ні - попереднього кредитора. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст.\~625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved