Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

18 жовтня 2024 року позивачка звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона та\~відповідач є батьками\~малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з фактичним припиненням сімейних відносин подружжя, шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023 по справі 203/6303/23. Діти залишились проживати разом з позивачкою та наразі перебувають на її утриманні. Спільна донька [PERSON] є студенткою ІV-го курсу факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин денної форми навчання Університету митної справи та фінансів (ІV-го рівня акредитації) за напрямком підготовки (спеціальністю) «075Маркетинг». Навчання проводиться за кошти державного бюджету, проте на повному державному утриманні вона не знаходиться. Оскільки донька навчається на денній формі, вона позбавлена можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивачка продовжує самостійно нести витрати, пов`язані з утриманням дітей, але її заробітної плати недостатньо, щоб самостійно утримувати їх. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатного віку, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, має добрий стан здоров`я, а тому на її думку, має можливість сплачувати аліменти на малолітнього сина, до досягнення повноліття та на утримання повнолітньої дочки до закінчення навчання. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення повноліття та на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років, у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2024, цивільну справу №203/5899/24, провадження №2/0203/2117/2024, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 21.10.2024. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, який визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 24.12.2024 від представника позивачки [PERSON] до суду надійшла заява, в які вона просить розглядати справу за її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань чи відзиву суду не надав. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України\~. 24 грудня 2024 року у судовому засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 ЦПК. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі є батьками:\~ -малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.04.2014, виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції; -повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.01.2004, виданого відділом реєстрації цивільного стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська. У зв`язку з фактичним припиненням сімейних відносин подружжя, шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023 по справі 203/6303/23. Діти проживають разом з позивачкою, місце проживання яких зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 14.09.2020 за Вих. №02.3-25/1/6790 та витягом з реєстру територіальної громади від 09.02.2024 за №2024/001413113. Спільна донька [PERSON] є студенткою ІV-го курсу факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин денної форми навчання Університету митної справи та фінансів (ІV-го рівня акредитації) за напрямком підготовки (спеціальністю) «075Маркетинг». Навчання проводиться за кошти державного бюджету, проте на повному державному утриманні вона не знаходиться. Термін навчання в університеті за освітнім рівнем «бакалавр» до 30.06.2025. Вказане підтверджується довідкою про навчання, виданої [PERSON] деканом факультету економіки, бізнесу та міжнародних відносин [PERSON] від 29.08.2024 за №12.5-30/220. За змістом позову позивачка самостійно несе витрати, пов`язані з утриманням повнолітньої доньки, зокрема, у зв`язку з її навчання, а також малолітнього сина, але коштів, які вона отримує, недостатньо, щоб забезпечити їх всім необхідним. Згідно довідки про заробітну плату від 01.07.2024 за Вих.№1, виданої ФОП [PERSON] керівником підприємства Прокопенко О.В., позивачка працювала в ФОП [PERSON] на посаді продавця-консультанта з 21 січня 2022 року, фактично отриманий нею дохід за період: січень-червень 2024 року складає 26 543 грн 08 коп. Інших доходів, як зазначає позивачка, вона не має. Відповідач\~належної участі у матеріальному утриманні повнолітньої дочки та малолітнього сина не приймає. До суду відповідачем не надано заперечень щодо обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частинами 1, 2, 5 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, закон гарантує стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини в мінімальному розмірі, зокрема на двох дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку від доходів боржника. Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що повнолітня донька [PERSON] не має можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, оскільки навчається на денній формі навчання, а тому вона потребує у наданні матеріальної допомоги. У відповідності з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру, які будуть стягуватись на малолітнього сина та повнолітню доньку, суд враховує стан здоров`я дітей, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивач не зазначила і не довела протилежного; матеріальне становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері. Також суд враховує, що відповідач має працездатний вік, про незадовільний стан здоров`я та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив, і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов`язки стосовно малолітнього сина, в тому числі утримувати його, а також надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка навчається та потребує матеріальної допомоги, у зв`язку із навчанням. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства щодо зобов`язання батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а також утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги\~\~ [PERSON] \~\~про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням вимог статті 183 СК України. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із зміною матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може в подальшому подати до суду заяву про зміну розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved