Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

30.06.2024 р. директор ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. засобами поштового зв`язку звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами про надання фінансових послуг №2113262227925 від 12.05.2021 р., №2113064946158 від 10.05.2021 р. у розмірі 79624,80 грн., а також понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує укладенням між відповідачем та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договору про надання фінансових послуг №2113262227925 від 12.05.2021 р., відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 2000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму, сплатити проценти на визначених договором умовах та укладенням між відповідачем та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договору №2113064946158 від 10.05.2021 р., відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 4000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму, сплатити проценти на визначених договором умовах. Вказує, що внаслідок укладення договорів про відступлення прав вимоги, позивач набув право грошової вимоги до позичальників, зокрема і до відповідача. Позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором №2113262227925 від 12.05.2021 р. у розмірі 38750,80 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2000,00 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 11900,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом станом на 30.11.2021 р., право вимоги за якими перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», 24850,80 грн. заборгованість за нарахованими процентами за період з 01.12.2021 р. по 11.05.2022 р. Заборгованість за договором №2113064946158 від 10.05.2021 р. становить 59418,40 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 23960,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Оскільки у добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.07.2024 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. Відповідач повідомлений про розгляд справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідача не надходив. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 10.05.2021 р. між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №2113064946158 за умови якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. Згідно з п. 1.1. договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. п. 1.2., 1.3. договору кредит надається на строк, зазначений у заяві - анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною (копії додаються), орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Згідно із п. 1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - "процентна ставка"), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4 а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. п. 1.4.1, 1.4.2. договору нараховані проценти підлягають, обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. У разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства (пункт 1.5договору). Згідно з пунктом 1.6 договору датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Закону України "Про захист персональних даних", мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Згідно з п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік. Відповідно до пункту 4.15 договору сторони дійшли згоди, що цей договір укладається в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг". Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Аналогічна інформація зазначена в додатку N 1 до кредитного договору, заяві-анкеті, яку підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Факт отримання грошових коштів у розмірі 4000,00 грн. підтверджується повідомленням директора Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Вей Фор Пей" від 01.02.2024 р. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2113064946158 від 10.05.2021 р. заборгованість [PERSON] становить 27960,00 грн. з яких: 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 23960,00 грн. заборгованість за відсотками. 12.05.2021 р. між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №2113262227925 за умови якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. Згідно п. 1.3 договору, орієнтовний строк повернення кредиту - 14 днів з моменту отримання кредиту. Згідно із п. 1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - "процентна ставка"), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4 а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. п. 1.4.1, 1.4.2. договору нараховані проценти підлягають, обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 14 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. У разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства (пункт 1.5договору). Згідно з пунктом 1.6 договору датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Закону України "Про захист персональних даних", мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Згідно з п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік. Відповідно до пункту 4.15 договору сторони дійшли згоди, що цей договір укладається в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг". Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Аналогічна інформація зазначена в додатку N 1 до кредитного договору, заяві-анкеті, яку підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. У заяві-анкеті на отримання кредиту, що є додатком N 1 до кредитного договору та невід`ємною його частиною, відповідач підтвердила, що вона ознайомившись з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "Служба миттєвого кредитування", що розміщені на Офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.uа та погодившись з ними, просив надати йому кредит на особисті потреби у розмірі 2000 грн. Факт отримання грошових коштів у розмірі 2000,00 грн. підтверджується повідомленням директора Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Вей Фор Пей" від 19.04.2024 р. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2113262227925 від 12.05.2021 р. заборгованість [PERSON] становить 13900,00 грн. з яких: 2000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 11900 грн. заборгованість за відсотками. 01.12.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу N 1-12, відповідно до умов якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" право грошової вимоги до боржників за договорами; ТОВ "Вердикт Капітал" одержало право вимагати від боржників виконання всіх грошових зобов`язань за договорами, право вимоги за якими передано. З копії Реєстру боржників, який є додатком N 3 до договору факторингу N 1-12 від 01.12.2021, вбачається, що до ТОВ "Вердикт Капітал" перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансових послуг договором №2113262227925 від 12.05.2021 р. на суму 13900,00 грн., з яких: 2000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11900 грн - сума заборгованості за процентами та за договором №2113064946158 від 10.05.2021 р. у розмірі 27960,00 грн. з яких: 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 23960,00 грн. заборгованість за відсотками. 10.03.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір N 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках N 1 та N 3. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідач в порушення вимог кредитного договору не здійснив своєчасну сплату визначених кредитним договором платежів, у результаті чого виникла заборгованість за договором про надання фінансових послуг договором №2113262227925 від 12.05.2021 р. на суму 13900,00 грн., з яких: 2000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11900 грн - сума заборгованості за процентами та за договором №2113064946158 від 10.05.2021 р. у розмірі 27960,00 грн. з яких: 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 23960,00 грн. заборгованість за відсотками. Враховуючи, що відповідач не виконав зобов`язання по поверненню заборгованості за вказаним договором позики перед позивачем, суд вважає, що заборгованість відповідно до наданих розрахунків заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку. Суд не приймає до уваги розрахунки заборгованості здійсненні ТОВ "Вердикт Капітал", оскільки в них вказуються лише кінцеві суми без проведених розрахунків щомісячного нарахування відсотків, з них неможливо встановити ні періоду нарахування, ні щомісячних платежів. Окрім того, Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Вказане підтверджується позицією Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 № 910/4518/16. Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає. На підставі вищезазначеного, оскільки строк кредитування за умовами договору становить 24 місяці (з 29.08.2019-29.08.2021), нарахування процентів після закінчення строку дії договору є неприпустимим, а відтак вимоги щодо стягнення відсотків за користування кредитним коштами, які нараховано ТОВ «Вердикт Капітал» після закінчення строку дії кредитного договору, задоволенню не підлягають. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні позову пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом статті 137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених стороною позивача витрат надано договір про надання правової допомоги №07-06/2024 між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс», заявку на отримання юридичної допомоги, витяг з акту про надання юридичної допомоги та платіжне доручення про оплату наданих послуг. Таким чином, з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК Укаїни підлягають стягненню витрати понесені у зв`язку із наданням професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial