Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Лосинівської селищної ради Ніжинського району про визначення додаткового строку в 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обгрунтований тим, що після батька відкрилась спадщина, зокрема на три земельні ділянки та частину житлового будинку в с.Погребець Ніжинського району. У зв`язку з тим, що позивач 12 квітня 2024 року в Лосинівській селищній раді написала заяву про прийняття спадщини після батька, їй пояснили, що вона може звернутись до нотаріуса зі спливом 6-ти місяців після смерті батька для оформлення спадшини, тому була впевнена в тому, що заявила про свої спадкові права у 6-місячний строк, а звернувшись у серпні 2024 року до державного нотаріуса для оформлення спадкових прав, отримала відмову нотаріуса в зв`язку з пропуском 6-місячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини, що є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після [PERSON] .. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року відкрито провадження у даній справі із її розглядом за правилами загального позовного провадження та призначенням підготовчого засідання. Відповідно до заяви від 19 листопада 2024 року позивач [PERSON] позов підтримує, судовий розгляд просить провести за відсутності. Відповідно до клопотання від 02 жовтня 2024 року представник відповідача Лосинівської селищної ради Ніжинського району Стрілець А. проти позову не заперечує, судовий розгляд просить провести за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с.Погребець Ніжинського району Чернігівської області, і який згідно з довідкою №106 виконкому Лосинівської селищної ради від 12 квітня 2024 року на час смерті проживав та був зареєстрований сам в [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру… від 30 вересня 2024 року інформація щодо спадкової справи після [PERSON] відсутня. Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Кравченко А. від 09 вересня 2024 року [PERSON] пропущений 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після [PERSON] .. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 12 квітня 2024 року в Лосинівській селищній раді оформила заяву про прийняття спадщини після батька [PERSON] , зареєстровану в реєстрі за №182, що об"єктивно свідчить про вчинення нею дій по прийняттю спадщини свого батька упродовж 6-місячного строку після його смерті, при цьому вказану заяву у встановленому порядку відповідному нотаріусу не подала через свою необізнаність, що об"єктивно стало перешкодою у своєчасному поданні нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що є поважною причиною, у зв`язку з чим судом встановлені підстави для задоволення позовних вимог та визначення додаткового строку терміном в два місяці для подання відповідної заяви до нотаріуса. Відомості з відповідними доказами щодо осіб, які були зареєстровані чи фактично проживали разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, інших осіб, які у встановленому порядку здійснили дії по прийняттю його спадщини,-сторонами суду не подані. Також судом враховуються положення ст.2 ЦПК України-завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Як зазначив Європейський суд з прав людини при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог. Аналіз практики Верховного Суду показує, що, окрім принципів цивільного права- справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Визнання представником відповідача позову, із врахуванням доказів по справі, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: approved