Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою в якій просить визнати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] померла двоюрідна бабуся позивача [PERSON] , [INFO] . Після смерті останньої відкрилась спадщина, яка складається із квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 22 листопада 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Іванюк Н.В. з приводу оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , та отримав роз`яснення про те, що йому необхідно звернутись до суду із заявою про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач не звернувся через постійні хвороби та ситуацію в країні пов`язану з розповсюдженням гострої респіраторної хвороби COVID-19. З 12 березня 2020 року по теперішній час в Україні запроваджено карантин. В наслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводились ряд інших обмежень. Тому, необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби унеможливило подальше звернення до нотаріуса. Крім того, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента №64/2022 введено воєнний стан, який згодом продовжено, тому в подальшому позивач мав складнощі у зверненні до нотаріуса з відповідною заявою. Також, позивач зазначив, що він є помічником машиніста на Одеській залізниці і постійно знаходиться у відрядженні. Також позивач просив врахувати незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та зверненням до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, зазначив, що з моменту введення воєнного стану, строк подання заяви про прийняття спадщини збільшено на 4 місяці. Враховуючи вищезазначене, позивач просить задовольнити подану позовну заяву. Позивач та його представник адвокат Новіков О.М. у судове засідання не з`явились, останній подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних заяви, просив справу розглянути без його участі. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами справи, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. З досліджених в судовому засіданні документів, а саме: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , посвідки про народження серії [NUMBER] , посвідки про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] встановлено, що позивач - [PERSON] є двоюрідним онуком померлої [INFO] [PERSON] (а.с.6;14;18;19;20). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] в смт.Знам`янка Друга Кіровоградської області, померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Довідка виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області свідчить про те, що [PERSON] з 18 червня 1971 року та по день своєї смерті - [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також, згідно з Реєстром територіальної громади, інші зареєстровані особи, у тому числі малолітні та неповнолітні діти, недієздатні чи обмежено дієздатні особи, у вищезазначеній квартирі не зареєстровані . З життя, [PERSON] відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про правовласності на житло на праві приватної власності належала вищезазначена квартира (а.с.13). З листа приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області встановлено, що станом на 03 січня 2025 року спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] заведена не була. Також, із витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.8;9). Роз`ясненням нотаріуса повідомлено позивача про те, що він вважається таким, що не прийняв спадщину, так як в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву не подав, інші спадкоємці згодина подання ним заяви про прийняття спадщини не давали, разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав. Нотаріусом запропоновано звернутись до суду для вирішення питання стосовно додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с.6-7). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК Україниза позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 1 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним спорідненням. Усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), а також, що зазначене не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, позивач є спадкоємцем п`ятої черги за законом, інші спадкоємці не встановлені, суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, є поважними, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, частиною 1 ст.82\~ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно зі ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved