Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Харкова із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Геннадій Вікторович, відповідно до якої просить визнати виконавчий напис №8771 виданий 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем таким, що не підлягає виконанню, а також покласти на відповідача понесені судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис №\~8771\~про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 28940,00 грн. 01.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Родіним Геннадієм Вікторовичем на підставі виконавчого напису №\~8771\~виданого 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було відкрито виконавче провадження №\~66668367. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис, у зв`язку із чим виникає необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач вказує, що 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999\~року №№1172, було вчинено виконавчий напис №\~8771, про звернення стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , [INFO] , паспорт серія та номер [NUMBER] , виданий Ленінським РС у м. Полтава УДМС України в Полтавській області від 04.03.2016\~р., ІПН: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , який є Боржником за Кредитним договором, укладеним з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Л.Українки, 26 оф. 407, код ЄДРПОУ:\~38548598- Стягувач, загальна заборгованість становить 28 940, 00 гривень (двадцять вісім тисяч дев`ятсот сорок гривень, 00 копійок). ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Проте, звертає увагу суду, то ним, [PERSON] , даний договір не було підписано. Таким чином, нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, зокрема, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином. При цьому, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однією з умов вчинення виконавчого напису є: засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, проте позивач не отримував жодних документів. Що свідчить, про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, не було дотримано процедури вчинення виконавчого напису №\~249862\~виданого 29.06.2021, а отже він повинен був відмовити Відповідачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Також позивач посилається на те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису стаття 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вважає, що встановлену виконавчим написом заборгованість не можна вважати безспірною, з огляду на те, що виконавчий напис №\~8771\~виданий 09.06.2021 вчинено грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не перевірив безспірності стягнення грошових коштів, а саме: не отримав від сторін первинні документи щодо видачі кредиту, що є підставою вважати, що заборгованість не є безспірною. Окрім цього, наданий нотаріусу розрахунок боргу, здійснений відповідачем не може вважатися доказом безспірності вимог стягувача до боржника, оскільки він відображає односторонні арифметичні розрахунки Відповідача. Позивач не погоджується із розрахунком суми заборгованості, встановленим виконавчим написом, що становить: -10000, 00 (десять тисяч гривень 00 копійок) прострочена заборгованість за сумою кредиту: -18590, 00 (вісімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 00 копійок) прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредиту; -350, 00 (триста п`ятдесят гривень 00 копійок) послуги за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Загальна заборгованість [PERSON] становить 28 940,00 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот сорок гривень 00 копійок). Крім того, аналізуючи розрахунок наданий Відповідачем можна побачити, що Відповідачем були нараховані відсотки, які порушують Закон України «Про захист прав споживачів». Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів», встановлення відсотків за користування кредитом суперечить вимогам статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Відтак, стягнення на підставі виконавчого напису суми заборгованості, до якої входила в тому числі і відсотки за користування кредитом, дає підстави зробити висновок про те, що сума заборгованості не була безспірною вже на момент вчинення виконавчого напису. Враховуючи вищевикладені обставини, вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович при вчиненні виконавчого напису діяв неправомірно та безпідставно, оскільки керувався незаконним та нечинним пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ №\~1172\~від 29.06.1999\~року, а отже вчинив виконавчий напис в порушення вимог ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», не пересвідчився у безспірності вимог Відповідача до Позивача, що є підставою для визнання виконавчого напису №\~8771\~виданого 09.06.2021\~року таким, що не підлягає виконанню. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2024 справа розподілена судді Лисиченко С.М. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.11.2024 провадження по цивільній справі за вказаною позовною заявою відкрито, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. До позовної заяви [PERSON] додано клопотання з проханням розглядати справу за наявними в матеріалах справи документами, проти заочного рішення не заперечує, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не відомі. Правом на подання відзиву на позов не скористався. Заяв, клопотань не подавав. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, місце і час судового засідання, суд розглядає справу у їх відсутність та згідно частини 4\~статті 223 ЦПК України\~\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~статті 280 ЦПК України. Відповідно до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Згідно з даними, які містяться у Кредитному договорі №0631-6029 від 22.02.2021, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник), а разом по тексту Сторони, погодили наступне: Кредитодавець надає Позичальникові грошові кошти в Кредит на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити нараховані Кредитодавцем комісію та проценти за користування Кредитом. Строк кредиту 21 днів. Графік платежів: термін платежу 14.03.2021, сума кредиту 10000 гривень, нараховані проценти 4200 гривень, комісія за видачу кредиту 0 гривень, разом до сплати 14200 гривень. 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №8771, яким, на підставі статей\~87-91\~Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня\~1999\~року №\~1172, звернуто стягнення з [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження Харківська обл., м. Харків, реєстраційний номер облікової карти платника [NUMBER] , податків реєстрації: [ADDRESS] , місце роботи: ТОВ Нова Пошта, який є Боржником за Кредитним договором №\~0631-6029\~від 22.02.2021\~року, укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ\~38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, Рахунок у форматі IBAN: [NUMBER] , далі іменоване Стягувач, заборгованості за Кредитним договором №\~0631-6029\~від 22.02.2021\~року. Строк платежу за Кредитним договором №\~0631-6029\~від 22.02.2021\~року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.03.2021\~року по 04.06.2021\~року. Сума заборгованості становить 28 590,00 грн (Двадцять вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 00 копійок) що складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10 000,00 грн (Десять тисяч гривень 00 копійок); Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 18 590,00 грн (Вісімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 00 копійок); За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 350,00грн (Триста п`ятдесят гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 28 940,00грн (Двадцять вісім тисяч дев`ятсот сорок гривень 00 копійок). 01.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Родіним Г.В. на підставі заяви стягувача винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №66668367 при примусовому виконанні виконавчого напису №8771 виданий 09.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 28940,00 гривень. Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~ При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до частин 8, 11 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його не чинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. У частині 5 статті 254 КАС України зазначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. В межах розгляду даної справи судом встановлено, що спірний виконавчий\~\~напис про стягнення з позивача заборгованості за Кредитним договором вчинений нотаріусом 09.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. Разом з цим, кредитний договір №0631-6029 від 22.02.2021, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису,\~підписаний позивачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та не був посвідчений нотаріально. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Суд зазначає, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В ході судового розглсду встановлено, що спірний виконавчий напис вчинено на виконання кредитного договору №0631-6029 від 22.02.2021 укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] . Разом з цим, в ході судового розгляду встановлено, що наявна у [PERSON] заборгованість в оспорюванню виконавчому написі не є безспірною, а вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базується на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, тому заявлений позов підлягає задоволенню. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21.09.2021 по справі 910/10374/17. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на зазначене, суд вважає, що за результатом розгляду справи встановлені підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 гривень. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У пункті 3.2\~рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009\~зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до\~статті 1 Закону України\~від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон № 5076-VI)договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону\~№ 5076-VI). Згідно зі\~статтею 11 ЦПК України\~суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому\~законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі\~статтею 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої-шостої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу надано суду наступні докази: - витяг з договору №23/1 про надання адвокатських послуг від 26.09.2024, згідно з даними якого адвокатське об`єднання «Захист» та [PERSON] уклали даний Договір про адвокатську допомогу про наступне: Клієнт в порядку та на умовах, визначених цим Договором, дає завдання-доручення, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту юридичні послуги, а саме: підготовка позовної заяви та представництво інтересів Клієнта в суді 1 інстанції.; - копію квитанції про сплату Григорьєвим Д.С. 2250 гривень Адвокатському об`єднанню «Захист» за надання адвокатської допомоги; - Акт виконаних робіт від 21.10.2024 за договором про надання адвокатських послуг №23/1 від 26.09.2024, згідно з даними якого 26.09.2024 між Адвокатським об`єднанням «Захист», ідентифікаційний код юридичної особи:\~42237691\~в особі представника Адвокатського об`єднання «Захист» Сабадирь Валентини Олексіївни з однієї сторони, та [PERSON] , [INFO] , паспорт серія та номер [NUMBER] , виданий Ленінським РС у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області від 04.03.2016\~року, ІПН: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] було укладено договір про надання адвокатських послуг № 23/1. Згідно умов договору представником здійснювалась підготовка позовної заяви щодо визнання виконавчого напису №\~8771\~від 09.06.2021\~року таким що не підлягає виконанню. Під час дії вказаного договору були надані адвокатські послуги: 1. Первісна консультація; 2. Аналіз судової практики; 3. Формування правової позиції по справі; 4. Консультація клієнта з питання збору доказових матеріалів; 5. Ознайомлення з матеріалами. 6. Відправка поштової кореспонденції; 7. Підготовка наступних процесуальних документів: підготовка позовної заяви щодо визнання виконавчого напису №\~8771\~від 09.06.2021\~року таким що не підлягає виконанню\~- 2250, 00 гривень. Протягом дії вказаного Договору адвокатом виконувались свої обов`язки якісно, чесно та сумлінно, не порушуючи адвокатської таємниці і адвокатської етики. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 2250 гривень.

Outcome: approved