Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений з відповідачем [PERSON] шлюб. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.07.2013 укладений шлюб між ним та відповідачем. Спільне життя між позивачем і відповідачем не склалося. Шлюбні відносини зберегти чи поновити неможливо, тому позивач звернувся до суду із позовною заяво та просить розірвати укладений між ними шлюб. Ухвалою від 13.09.2024 у справі відкрито провадження. Судові засідання призначенні на 25.10.2024 та 30.12.2024. Позивач подав уточнену позовну заяву, в якій зазначив, що коригує прізвище відповідача на « [PERSON] ». Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви в яких просили розглядати справу за їх відсутності та просили розірвати укладений між ними шлюб. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 20.07.2013 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , яке видане повторно 09.01.2024 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 332 (а.с. 4). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інших обставин життя подружжя (ч. 1 ст. 112 СК України). Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями ст. 24 Сімейного кодексу України (далі- СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з\~ч.\~2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення судового збору. Відповідно до ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідач зазначає, що вона є особою з інвалідністю ІІІ групи, та просить звільнити її від стягнення судового збору. За приписами п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Отже, особи з інвалідністю ІІІ групи є платниками судового збору.Відтак, відповідач не є такою особою, яка має пільгу щодо сплати. Тому, згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 гривень. На підставі ст.ст.: 105, 110, 112, 114, 115\~СК України та,

Outcome: approved