Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування: Відділ "Служба у справах дітей" Краснопільської селищної ради, Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з 17.07.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 09.10.2017 року (набрало законної сили 28.11.2017 року) шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання з відповідачем, [PERSON] було припинено у 2014 році та близько десяти років він не бачив дитину ні разу. Відповідач фактично самоусунувся (ухилився) від виховання доньки, не піклувався та не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не здійснював та не здійснює належного матеріального забезпечення доньки. Усі питання щодо виховання вирішуються позивачкою без участі та підтримки з боку відповідача. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі позивача, позов підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи провести без його участі. Представник третьої особи Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Ломова Н.М. надала до суду клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Третя особа Орган опіки та піклування: Відділ "Служба у справах дітей" Краснопільської селищної ради в судове засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження від 11 жовтня 2010 року, серії [NUMBER] вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно копії рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 09.10.2017 року по справі № 578/684/17 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 17.07.2010 року Славгородською сільською радою Краснопільського району Сумської області, актовий запис № 03 було розірвано. Відповідно до копії заочного рішення Жовтневого районного суду від 24.11.2014 року по справі № 639/8713/14-ц з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Відповідно до копії довідки Холодногірського-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.08.2024 року та розрахунку заборгованості по аліментам станом на 31.07.2024 року, вбачається, що [PERSON] має заборгованість по аліментам за виконавчим листом по справі № 639/8713/14-ц станом на 31.07.2024 року яка становить 204 905, 28 грн. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.08.2023 року вбачається, що 04.08.2023 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ". З висновку Орган опіки та піклування: Відділ "Служба у справах дітей" Краснопільської селищної ради від 09.09.2024 року вбачається, що [PERSON] розлучилася з громадянином [PERSON] у 2017 році, від подружнього життя мають доньку [PERSON] . Батько дитини, не цікавиться життя дитини участі у вихованні не приймає фінансово не забезпечує. Дитина повністю знаходиться на утримання матері та її чоловіка [PERSON] . Малолітня [PERSON] надала письмове пояснення, в якому зазначає, що вона з батьком не спілкується, що батько не вітає її з днем народження, не забирає її до себе на канікули не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її успіхами у навчанні, матеріально та фінансово не допомагає. Діана зазначає, що її вихованням та матеріальним утриманням займається мати та вітчим [PERSON] . Відповідно до довідки Краснопільського ліцею № 1 Краснопільської селищної ради від 16.08.2024 року № 01-22/607 батько [PERSON] , з донькою не проживає та не спілкується, шкільним життям доньки не цікавиться, на батьківські збори не з`являється. Враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 28.08.2024 року № 8, вважають за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно роз`яснень, що містяться у ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд зазначає, що батько [PERSON] , [INFO] - [PERSON] байдужий до життя, здоров`я та розвитку своєї дитини, не зустрічається з нею, не цікавиться її життям, матеріальної допомоги не надає. Тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з цим позовом [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, судовий збір у розмірі 605, 60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а у сумі 605, 60 грн. - поверненню позивачеві з державного бюджету.

Outcome: approved