Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 06.12.1999 року він був прийнятий на роботу до Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», правонаступником якого у подальшому стало Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг». 16.02.2023 року з позивачем на робочому місці під час виконання робочих обов`язків стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом розслідування нещасного випадку на виробництві № 5 форми Н-1/П від 27.02.2023 року. У зв`язку із нещасним випадком на виробництві позивач зазнав істотних негативних змін у стані свого здоров`я. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 13.06.2023 року серії 12 ААА№ 186316 позивачу первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 80%. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 31.07.2024 року серії 12 ААД № 082629 позивачу первинно встановлено другу групу інвалідності, протипоказані всі види праці в звичайних умовах виробництва, згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААА №143684 від 31.07.2024 року позивачу з 31.07.2024 року безстроково встановлено втрату 80 % працездатності. Представник позивач зазначає, що внаслідок нещасного випадку, який стався з вини відповідача, позивач відчув сильний фізичний біль, порушено нормальні життєві зв`язки позивача, він змушена тривалий час проходити численні медичні обстеження, лікування. Позивач не може повернутися до повноцінного образу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні та фоні сильних больових відчуттів. Вказане негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах позивача, який в тому числі не має можливості приділяти належної уваги своїй родині. З урахуванням вказаних обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я 300\~000,00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник Відповідача Публічного акціонерного\~товариства «АрселорМіттал\~Кривий Ріг»\~-\~Тер-Товмасян\~Ю.Г.\~подала до\~суду відзив\~на позов,\~в якому\~зазначила,\~що підприємство не погоджується з доводами та вимогами Позивача, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що позивач оцінив свої моральні страждання в розмірі, що становить 300\~000,00 грн., що жодним чином не аргументовано та необґрунтовано, сума завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує Позивач. Вказана сума позовних вимог абсолютно не відповідає вимогам розумності та справедливості. Дослідивши наявні у справі докази, на які посилається Позивач та Відповідачі, суд прийшов до наступного висновку. При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан її здоров`я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у її життєвих стосунках. Судом встановлено, що відповідно до Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 16 лютого 2023 року о 11 год. 15 хв. № 5 форми Н-1/П від 27 лютого 2023 року, 16 лютого 2023 року на Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг» з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. У пункті\~4\~акту форми\~Н-1/П\~вказано обставини\~за яких\~стався нещасний\~випадок,\~а саме:о 06 годинні 40 хвилин 16.02.2023 року (зміна з 07:00 до 15:45) після проходження контрольно-пропускного режиму, газорізальник ЦРМУ №2 [PERSON] прибув у приміщення дільниці (ремонт металоконструкцій, устаткування водопароохолодження та змащування) ЦРМУ №2 РВ на змінно-зустрічні збори, де отримав від майстра з ремонту устаткування ЦРМУ №2 РВ ПАТ «АМКР» [PERSON] завдання з різання металоконструкцій підкранової балки на території ад`юстажа цеху Блюмінг. О 7 годині 05 хвилин [PERSON] прибув до приміщення з зберігання газополум`яної апаратури де взяв свій газовий різак з подальшою його перевіркою на справність. О 7 годині 10 хвилин, після перевірки газового різака [PERSON] у складі бригади під керівництвом монтажника устаткування металургійних заводів [PERSON] згідно схеми пішохідного руху попрямував до місця виконання робіт у цех Блюмінг. О 7 годині 50 хвилин після отримання від бригадира [PERSON] цільового інструктажу з охорони праці (згідно нараду допуску від 13.02.2023 року №358 на виконання робіт підвищеної небезпеки (форма НД) та ознайомлення з оцінкою ризиків безпосередньо на місці виконання робіт, газорізальник [PERSON] приступив до різання демонтованого елементу металоконструкції підкранової галереї в металобрухт. О 11 годині 15 хвилин після відрізу чергової частини металоконструкції [PERSON] погасив газовий різак та перейшов на інший бік елементу металоконструкції підкранової галереї, щоб перевірити якість відрізу і в той час відрізана частина металоконструкції впала йому на ліву ногу на що [PERSON] гучно закричав. Монтажник устаткування металургійних заводів (ремонт металургійного устаткування) ЦРМУ №2 РВ ЦДУР ПАТ «АМКР» [PERSON] бачив що відбувається, разом з робітниками, що почули крик (саме [PERSON] та [PERSON] ) підбігли до [PERSON] та за допомогою лома почали звільняти ліву ногу [PERSON] , яка була прижата листом металу, відрізаного від елементу металоконструкції підкранової галереї. Об 11 годині 25 хвилин, на місце події машиною швидкої допомоги прибула фельдшер здоровпунктів ПП «Стіл Сервіс» [PERSON] , яка надала невідкладну допомогу потерпілому [PERSON] . Пункт 8 Акту визначає перелік осіб, що допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, зокрема це [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до виписки з протоколу №4 від 13.07.2023 року засідання комісії з питань охорони праці та пожежної безпеки Глобального комітету з здоров`я та безпеки ПАТ «АМКР» - [PERSON] заявив про можливість зменшення одноразової допомоги (що призначається у відповідності до аб.3 п.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року) - у розмірі 10% через те, що ушкодження його здоров`я настало не лише з причин, які залежать від роботодавця, а і у наслідок порушення ним нормативних актів з охорони праці. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 23П06658 позивачу встановлений діагноз: відкритий перелом зовнішнього виросту лівого стегна, відкритий уламковий перелом верхньої та середньої третини лівої гомілки, опік обох колінних суглобів (3 А,Б ступеню 8 % поверхні шкіри), [PERSON] перебував на лікуванні в КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР у період з 16.02.2023 року по 14.04.2023 року. Згідно із довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 06 вересня 2023 року серії 12 ААА № 061259 позивачу первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 80% з 13.06.2023 року і до 01.07.2024 року. Згідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №186316, [PERSON] первинно встановлено другу групу інвалідності з 13.06.2023 року, причина інвалідності трудове каліцтво (з ураженням). Згідно із довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 31.07.2024 року серії 12 ААА № 143684 позивачу повторно встановлено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 80% з 01.07.2024 року безстроково. Згідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД №082629, [PERSON] встановлено другу групу інвалідності з 01 липня 2024 року безстроково, причина інвалідності трудове каліцтво (з ураженням). Відповідно до ч.1 ст.17\~Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року «Кечко проти України» у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008, абз. 9 п.5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167\~Цивільного кодексу\~України та статтею 237-1\~Кодексу законів\~про працю\~України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Статтею 3 Конституції України\~зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Крім того,\~статтею 43 Конституції України\~визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. З огляду на положення\~ст. 1167 Цивільного кодексу України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я (ч. 2 цієї норми). Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України\~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно ст.4\~Закону України\~«Про охорону\~праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ст.13\~Закону України\~«Про охорону\~праці» роботодавець-зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 173 зазначеного кодексу закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року встановлено, що обов`язок з відшкодування моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Встановлено, що внаслідок трудового каліцтва позивачу заподіяні моральні і фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних можливостей, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, що призводить до порушення його звичайного способу життя та вимагають від нього додаткових зусиль для його організації. Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено, що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення ушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання. У пункті 13\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1\~КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Як роз`яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під час завдання позивачу тілесних ушкоджень остання відчуває сильний фізичний біль. Позивач змушений тривалий час проходити медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. Тривалий процес лікування, позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. Окрім того, Позивачу первинно встановлено втрату працездатності у розмірі 80 %, яка після повторно перегляду залишилась без змінною та встановлена вже безстроково. Позивач не може повернутися до повноцінного образу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні та фоні сильних больових відчуттів. Вказане негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах позивача, який в тому числі не має можливості приділяти належної уваги своїй родині. Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати позивачем професійної працездатності у зв`язку з нещасним випадок на виробництві, під час роботи на підприємстві позивачу спричинена моральна шкода, яка згідно\~ст.237-1 КЗпП України\~може бути відшкодована одноразово за рахунок відповідача. За таких обставин, вимоги позивача до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Суд не бере до уваги доводи представника Відповідача оскільки нещасний випадок із позивачем стався саме під час виконання нею трудових обов`язків, а ст.\~13\~Закону України\~«Про охорону\~праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці та несе безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" повинен відшкодувати позивачеві моральну шкоду, так як відповідно до\~статті 153\~КЗпП України створення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган,а\~статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці. Судом встановлено, що при виконанні трудових обов`язків здоров`ю позивачу була заподіяна шкода, він отримав ушкодження здоров`я, втратив працездатність, первинно, в ступені 80 %. Позивач переносить щоденно моральні переживання, процес лікування позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. В момент отримання травм та в період лікування, позивач відчуває фізичні страждання та біль. Позивач, в наслідок отриманих тілесних ушкоджень, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, що постійно і негативно позначається на душевному та фізичному станах позивача. При вказаних обставинах суд вважає, що трудовим каліцтвом, порушено звичний спосіб життя позивача. Позивач у зв`язку зі станом свого здоров`я переносить моральні страждання та переживання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає компенсації. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" позивачу шкоди здоров`ю, провину відповідача в її спричиненні та причино - наслідковий зв`язок між виною підприємства - відповідача, а саме: не виконанням свого обов`язку по створенню з безпечних умов праці, та настанням у позивача негативних наслідків - втрати професійної працездатності первинно в ступені 80 %, яка визначена безстроково. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан її здоров`я, відсоток втрати професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, наявність вини позивача в настанні нещасного випадку, істотність вимушених змін в життєвих стосунках, обставини травмування позивача, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим задовольнити позов частково, стягнути на користь позивача 300 000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона щоденно зазнає. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 3000,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved