Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 50% виплаченого страхового відшкодування у сумі 5827 (п`ять тисяч вісімсот двадцять сім гривень) 27 копійок та судові витрати у розмірі 3028 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» (Страховик) та [PERSON] (Страхувальник) уклали договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AT 4294290, строк дії з 15.11.2023 до 14.11.2024, відповідно до п. 13.2. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно умов договору (полісу) страхування страховик зобов`язується у випадку заподіяння шкоди водієм автомобіля Audi A4 д.н.з. [NUMBER] виплатити страхове відшкодування третім особам при настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка станеться за участю забезпеченого транспортного засобу Audi A4 д.н.з. [NUMBER] , і внаслідок якої виникне цивільно-правова відповідальність водія, який керуватиме автомобілем. 19.01.2024 о 16.50 год. в с. Підліски водій, [PERSON] керуючи транспортним засобом Audi A4 д.н.з. [NUMBER] , допустив зіткнення із автомобілем Mercedes Benz SPRINTER д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Вина [PERSON] доводиться європротоколом ( повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду) від 19.01.2024. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб марки Mercedes Benz SPRINTER д.н.з [NUMBER] , вартість матеріального збитку з урахування зносу завданого власнику в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди становить 13154,55 гривень. На виконання своїх зобов`язань по договору страхування страховик виплатив третій стороні, власнику транспортного засобу Mercedes Benz SPRINTER д.н.з [NUMBER] - [PERSON] , страхове відшкодування в розмірі 11654,55 гривень.(13154,55 грн.- 1500,00 грн. фрашиза =11654,55). Пунктом 13.2. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Таким чином позивач має право вимагати компенсацію 50% виплаченого страхового відшкодування від відповідача, як водія забезпеченого транспортного засобу, який керував забезпеченим транспортним засобом із порушенням умов пункту 13.2 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та є відповідальним за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Отже, сума, яка підлягає стягненню із відповідача складає 5827,27 грн. Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 10.09.2024 відкрито провадження в справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не прибув. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у його відсутності при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України). Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 19.01.24 о 16.50 год. в с. Підліски водій, [PERSON] керуючи транспортним засобом Audi A4 д.н.з. [NUMBER] , допустив зіткнення із автомобілем Mercedes Benz SPRINTER д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб марки Mercedes Benz SPRINTER д.н.з [NUMBER] . На виконання своїх зобов`язань по договору страхування страховик виплатив третій стороні, страхове відшкодування в розмірі 11654,55 гривень. Цивільно правові відносини, які склалися між сторонами відносяться до відносин у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами 1, 2, 5 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Пунктом 13.2. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Пунктом 381.1. ст. 381 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 вказаного Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. На підставі вказаного у відповідача виникло зобов`язання компенсувати позивачу 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, страховик його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування позовних вимог. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" до [PERSON] про компенсація 50% виплаченого страхового відшкодування ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідної інструкції № 466821 від 29 серпня 2024 року при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн., що підлягає до стягнення з відповідача у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved