Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-29 00:00:00

30.09.2024 до Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшов позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором із клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача. У обґрунтування позову позивач зазначив, що 09.06.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту за посиланням https:/creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації із використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1220-1088 (далі - кредитний договір № 1220-1088). Кредитний договір №1220-1088 укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6533, надісланим їй у смс-повідомленні на телефонний номер, вказаний в анкеті-заяві. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; дата повернення кредиту - 03.04.2024; базовий період, протягом якого у позичальника настає обов`язок сплати відсотки за користування кредитом - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредит, проте остання свої зобов`язання за договором щодо повернення грошових коштів не виконує, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, загальний розмір якої станом на 15.07.2024 становить 39720,00 грн, що складається із простроченої заборгованості за кредитом - 4000,00 грн; простроченої заборгованісті за нарахованими процентами - 35720,00 грн. Кредитодавцем прийнято рішення про застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме: часткового списання заборгованості. З урахуванням зазначеного, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 20000,00 грн, що складається із: 4000,00 грн простроченої заборгованість за кредитом та 16000,00 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами, а також сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 2422,40 грн. 08.10.2024 ухвалою судді відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 01.11.2024. Визначено строк для подання відповідачем відзиву по суті позовних вимог та всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, роз`яснено право пред`явлення зустрічного позову у строк для подання відзиву. 09.12.2024 клопотання відповідачки [PERSON] про відкладення розгляду справи задовольнено, розгляд справи відкладено на 30.12.2024. Відповідачка своїм правом на подання відзиву із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог не скористалась. 30.12.2024 у судове засідання з`явилась відповідачка [PERSON] , яка не заперечувала щодо отримання нею кредитних коштів, чи погашала кредит не пам`ятає, жодних доказів на спростування позовних вимог суду не надала. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступне. 09.06.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту за посиланням https:/creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації із використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1220-1088 (далі - кредитний договір № 1220-1088). Кредитний договір №1220-1088 укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6533. До укладення кредитного договору, відповідачкою створено особистий кабінет, при реєстрації якого зазначено електронну пошту [INFO] , номер особистого електронного платіжного засобу: [NUMBER] , ким та коли видано паспорт із зазначенням його номеру, РНОКПП, місце проживання: [ADDRESS] . Крім того, до укладення договору відповідачка ознайомилась із паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, про що свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором А6533. Відповідно до умов договору, позивач відкрив для позичальника невідновлювальну кредитну лінію (п. 2.1), загальний розмір кредиту визначено у розмірі 4000,00 грн із зазначенням дати надання/ видачі кредиту - 09.06.2023 (п. 4.1). Згідно п.п. 4.3, 4.4 договору тип процентної ставки - фіксований, базовий період - 14 календарних днів. Відповідно до п.п. 4.6, 10.1 підписаного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення усієї суми кредиту, за ставкою «стандартна процентна ставка», яка становить 3,0 % за кожен день користування кредитом, пільгова процентна ставка визначена у розмірі 2,5 % в день за базовий період протягом перших 14 днів. За п. 4.8 договору строк кредитування становив 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику із визначенням дати повернення кредиту - 03.04.2024. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору. Факт перерахування коштів за договором у розмірі 4000,00 грн стверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім», відповідно до якого останнім через систему платежів «LiqPay» 09.06.2023 на картку позичальниці № [NUMBER] , зазначену нею у кредитному договорі, перераховані грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. Крім того, зазначене не заперечувалось та не спростовувалось відповідачкою у судовому засіданні. Відповідачка використала надані їй кредитні кош для власних потреб, однак умов договору не виконала, борг не повернула, відсотки за користування кредитом не сплачувала. Згідно довідки про укладений договір, долученої позивачем до позову, станом на 15.07.2024, утворилась заборгованість по кредитному договору, укладеному із відповідачкою, у розмірі 39720,00 грн, із яких: 4000,00 грн - заборгованість за кредитом та 35720,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №96-П від 26.12.2023 затверджено Правила акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг, відповідно до яких позивач застосував, у тому числі і до позичальниці зазначену програму лояльності шляхом часткового списання заборгованості. З урахуванням зазначеного, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 20000,00 грн, а саме: 4000,00 грн простроченої заборгованість за кредитом та 16000,00 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України. Ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Ст.ст. 525, 526, 610, 611 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), та настанням правових наслідків, встановлених договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є його прострочення, тобто невиконання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Ст. ст. 5-8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - це документ, інформація у якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму, якою є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис, для підтвердження достовірності походження та цілісності якого може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Суб`єкти електронного документообігу використовують електронні підписи та електронні печатки у випадках, встановлених законодавством, або за домовленістю між відповідними суб`єктами. Порядок використання електронного підпису у банківській системі України та на ринках небанківських фінансових послуг, державне регулювання та нагляд за діяльністю на яких здійснює Національний банк України, а також при наданні платіжних послуг визначається Національним банком України. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено наступні поняття: електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини 3 ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із наявного в матеріалах справи договору про відкриття кредитної лінії № 1220-1088 від 09.06.2023, разом із паспортом споживчого кредиту та таблицею обчислення загальної вартості кредиту, реальної процентної ставки, що підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6532, слідує, що сторони узгодили всі істотні умови договору, а саме: суму кредиту, проценти за користування кредитом, строк кредитування. Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 по справі № 524/5556/19 виснував, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними за та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині. Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін. Із запропонованими умовами відповідачка ознайомлена та погодилася із ними шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6532. Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачці кредитні кошти, однак остання взяті на себе зобов`язання не виконала, що стверджується наявною у матеріалах справи довідкою про стан заборгованості за договором. Зазначене також не заперечувалось і не спростовувалось відповідачкою під час судового засідання. Крім того, відповідачка підтвердила під час розгляду справи виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця та, отримавши кредитні кошти, не скористалась відмовитися від договору правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору, у тому числі в разі отримання грошових коштів. Відповідачкою не надано суду жодних доказів на спростування встановлених обставин, у тому числі і щодо іншого розміру заборгованості. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є зокрема, його визнання. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин справи, заслухавши доводи відповідачки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховую задоволення судом позову, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Сторони у справі не заявляли про понесення ними інших судових витрат. З урахуванням викладу усіх детальних обставин справи, що вимагає значного часу, складання повного рішення (постанови) суду слід відкласти на строк п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: approved