Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ В грудні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Представник позивача за ордером на надання правової допомоги [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України судом не здійснювалося. Судом встановлено, що 04\~березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №100 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 04\~березня 2016 року). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Як вказував позивач, спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства припинені. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст. 110 СК України. Як передбачено ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, спільні діти у них відсутні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 березня 2016 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ", яке суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність відповідної заяви відповідачки про відновлення дошлюбного прізвища. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., понесені позивачем та документально підтверджені, стягнути з відповідачки на його користь. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Outcome: approved