Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 29.11.2006 по справі № 2-1123/2006 та довідок відділу державної виконавчої служби від 11.05.2011, 17.04.2012, 20.11.2012, 16.05.2013, 01.11.2013, 13.05.2014, 07.11.2014, 07.05.2015 та 03.03.2016 рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] не виконувалося у зв`язку з несплатою аліментів [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] .Відповідно до заяв [PERSON] від 25.05.2011, 19.04.2012, 27.11.2012, 24.05.2013, 04.11.2013, 30.05.2014, 17.11.2014 та 20.05.2015 їй була призначена тимчасова державна допомога на доньку [PERSON] з 01.05.2011 по 31.10.2011, з 01.04.2012 по 30.09.2012, з 01.11.2012 по 31.10.2015.Протягом спірного періоду допомога виплачувалась у таких розмірах: з 01.05.2011 по 30.09.2011 - 1248,00 грн. з 01.10.2011 по 31.10.2011 - 255,90 грн. з 01.04.2012 по 30.04.2012 - 123,30 грн. з 01.05.2012 по 01.05.2012 - 3,98 грн. з 02.05.2012 по 31.05.2012 - 184,06 грн. з 01.06.2012 по 30.06.2012 - 190,20 грн. з 01.07.2012 по 0.09.2012 - 579,60 грн. з 01.11.2012 по 30.11.2012 - 198,30 грн. з 01.12.2012 по 31.12.2012 - 209,10 грн. з 01.01.2013 по 30.04.2013 - 852,00 грн. з 01.05.2013 по 30.11.2013 - 2178,00 грн. з 01.12.2013 по 31.12.2013 - 385,80 грн. з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 4629,60 грн. з 01.01.2015 по 31.08.2015 - 3086,40 грн. з 01.09.2015 по 31.10.2015 - 873,00 грн. Всього виплачено - 14997,24 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім гривень двадцять чотири копійки). 02.05.2024 доньці Відповідача виповнилося 18 років.Відтак, сума наданої тимчасової державної допомоги підлягає стягненню за періоди щомісяця з 01.05.2011 по 31.10.2011, з 01.04.2012 по 30.09.2012, з 01.11.2012 по 31.10.2015 в розмірі 14997,24 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім гривень двадцять чотири копійки) з Відповідача.Відповідачу було направлено рішення про вимогу до зобов`язаної особи про повернення нею виплачених бюджетних коштів у зв`язку з припиненням дії/ виконання адміністративного акта (за протилежних обставин - про застосування заходу впливу до зобов`язаної особи) від 10.10.2024 № 199 з вимогою повернути виплачені кошти на рахунок департаменту в добровільному порядку. Але до цього часу кошти у розмірі 14997,24 грн. Відповідачем не повернуті. Клопотання, процесуальні дії у справі. 15 листопада 2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. У судове засідання представник позивача не з"явилася - подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримала, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується поштовим повідомленням. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.2 ст.191, ч.3 ст.223 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи, при цьому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, в т.ч. якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 29.11.2006 по справі № 2-1123/2006 та довідок відділу державної виконавчої служби від 11.05.2011, 17.04.2012, 20.11.2012, 16.05.2013, 01.11.2013, 13.05.2014, 07.11.2014, 07.05.2015 та 03.03.2016 рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] не виконувалося у зв`язку з несплатою аліментів [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заяв [PERSON] від 25.05.2011, 19.04.2012, 27.11.2012, 24.05.2013, 04.11.2013, 30.05.2014, 17.11.2014 та 20.05.2015 їй була призначена тимчасова державна допомога на доньку [PERSON] з 01.05.2011 по 31.10.2011, з 01.04.2012 по 30.09.2012, з 01.11.2012 по 31.10.2015. Протягом спірного періоду допомога виплачувалась у таких розмірах: з 01.05.2011 по 30.09.2011 - 1248,00 грн. з 01.10.2011 по 31.10.2011 - 255,90 грн. з 01.04.2012 по 30.04.2012 - 123,30 грн. з 01.05.2012 по 01.05.2012 - 3,98 грн. з 02.05.2012 по 31.05.2012 - 184,06 грн. з 01.06.2012 по 30.06.2012 - 190,20 грн. з 01.07.2012 по 0.09.2012 - 579,60 грн. з 01.11.2012 по 30.11.2012 - 198,30 грн. з 01.12.2012 по 31.12.2012 - 209,10 грн. з 01.01.2013 по 30.04.2013 - 852,00 грн. з 01.05.2013 по 30.11.2013 - 2178,00 грн. з 01.12.2013 по 31.12.2013 - 385,80 грн. з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 4629,60 грн. з 01.01.2015 по 31.08.2015 - 3086,40 грн. з 01.09.2015 по 31.10.2015 - 873,00 грн. Всього виплачено - 14997,24 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім гривень двадцять чотири копійки). Відповідно до частини восьмої статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно з частиною дев`ятою статті 181 Сімейного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 189 затверджено Порядок призначення і виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме (далі - Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 189 (в редакції, що діяла в спірний період) тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Пунктом 7 Порядку встановлено, що тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Згідно з пунктом 10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі досягнення дитиною 18-річного віку. Відповідно до частини десятої статті 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Крім того, до боргових зобов`язань Відповідача перед бюджетом, на думку департаменту, є такими, що підлягають застосуванню і норми цивільного законодавства. Зміст норм, що обумовлені у статтях 11, 14 Цивільного кодексу України дають підстави для висновку, що зобов`язання, які є предметом даного спору виникли на підставі невиконання Відповідачем власних аліментних зобов`язань по утриманню дитини, у зв`язку з чим відповідні акти цивільного законодавства встановили для нього відповідальність, яка має бути реалізована через заходи по стягненню сум наданої тимчасової державної допомоги. Виходячи із зазначеного вважаємо, що при вирішенні даного спору, серед іншого, застосуванню і врахуванню підлягають статті 15-17, 170, 509, 526, 1166, 1192, 1212, 1215 Цивільного кодексу України. Відтак, сума наданої тимчасової державної допомоги підлягає стягненню за періоди щомісяця з 01.05.2011 по 31.10.2011, з 01.04.2012 по 30.09.2012, з 01.11.2012 по 31.10.2015 в розмірі 14997,24 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім гривень двадцять чотири копійки) з Відповідача. Відповідачу було направлено рішення про вимогу до зобов`язаної особи про повернення нею виплачених бюджетних коштів у зв`язку з припиненням дії/ виконання адміністративного акта (за протилежних обставин - про застосування заходу впливу до зобов`язаної особи) від 10.10.2024 № 199 з вимогою повернути виплачені кошти на рахунок департаменту в добровільному порядку. Але до цього часу кошти у розмірі 14997,24 грн. Відповідачем не повернуті. Відповідно до ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також матеріальні і не матеріальні блага. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved