Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», подана його представником до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №IKIZG.218842.001 від 29.01.2014 в сумі 627 775,74 грн. та сплачений позивачем судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.01.2014 між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № ІКIZG.218842.001 в розмірі 1000000,00 грн. під 22% річних. 29.01.2014 між ПАТ «Всеукраїнський баик розвитку» та [PERSON] з метою забезпечення вказаного кредитного договору укладено договір іпотеки житлового будинку та земельної ділянки № ZХR019521.218842.002 від 29.01.2014, відповідно якого [PERSON] передав в іпотеку житловий будинок літ. «Д-1», загальною площею 339,2 кв.м., житловою площею 133,1 кв.м з надвірними будівлями; навіс - літ «Е», басейн - літ. «Ж» огорожа №2,5,6, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, передао в іпотеку земельну ділянку площею 0,0694 гa, кадастровий №6310137900:07:013:003, оцінена в 436 800 гри. На підставі іпотечного договору в Державному реєстрі речових прав па нерухоме майно від 29.01.2014 за ПАТ «ВБР» зареєстровано право іпотеки земельну ділянку (запис про іпотеку № 4466589 від 29.01.2024) та право іпотеки на будинок (запис про іпотеку № 44665534 від 29.01.2014) з реєстрацією відповідних заборон на відчуження. 31 січня 2020 року між ПАТ «ВБР» та ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» укладено Договір №150 про відступлення прав вимоги за Кредитним договором та Договорами поруки, відповідно до умов якого Банк відступив на користь Фінансової компанії своє право заборгованості за Кредитним договором, забезпеченим поруками двох фізичиих осіб. 31 січня 2020 року між Банком та ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» укладено Договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки, посвідчений 31.01.2020 приватним нотаріусом Київською міського нотаріального округу Івановою О.П. за р. №40, відповідпо до якого Банк відступив, а Фінансова компанія набула усі належні Банку права за Іпотечним договором - права іпотекодержателя на Предмет іпотеки. Договори відступлення права вимоги укладені між банком та Фінансовою компанією на підставі протоколу електронних торгів. За наслідками відступлення права вимоги державним реєстратором замінено іпотекодержателя на ТОВ ФК «ДЕПТ ФІНАНС» в записах про іпотеку буднику та земельної ділянки №4466589 від 29.01.2024 та в запис про іпотеку №44665534 від 29.01.2014, відповідно. 09.06.2020 між ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» код ЄДРПОУ 41677971, укладено договір купівлі-продажу права вимоги №01/06-20, за яким останній набув права грошової вимоги за кредитним догвором та договорами поруки, укладеними між Банком [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відповідно. 09.06.2020 між ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС», код ЄДРПОУ 41677971, укладено Договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки, посвідчений 09.06.2020 приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Івановою О.П., відповідно до якого ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» відстуинв, а ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» набула усі належні права за Іпотечним договором - права іпотекодержателя на Предмет іпотеки. За наслідками відступлення права вимоги за іпотекою державним реєстратором внесено зміни в запис про іпотеку №4466589 від 29.01.2024 та в запис про іпотеку №44665534 від 29.01.2014 про заміну іпотекодержателя на ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС». Отже, внаслідок придбання прав вимоги за кредитом та іпотекою, позивач ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» з 09.06.2020 є кредитором і правонаступінком попередніх кредиторів ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «ФК «Депт Фінанс» в кредитно-іпотечних правовідносинах з позичальником [PERSON] та його поручителями за договорами поруки №РХ029031.218871.001, і №РХ029031.218860.001 від 29.01.2014, укладеними між Банком [PERSON] та [PERSON] , відповідно. Право грошової вимоги до позичільника іа поручителів на момент придбання становило: 670 905,74 грн. та складається з: 630 756,11 грн. - кредитна заборгованість, 11 743,25 грн. - проценти та 28 406,38 грн. пені за штрафами/пенею. У зв`язку із порушенням позичальником - іпотекодавцем умов кредитного та іпотечного договорів, на підставі рішень державного реєстратора Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Тесленка І.А. від 20.07.2020 проведено державну за ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» права власності на нерухоме майно - житловий будинок літ. «Д-1», загальною площею 339,2 кв.м. житловою площею 133,1 кв.м,. з надвірними будівлями: навіс - літ. «Е», басейн - літ. «Ж», погреб - літ. «З», огорожа №2,5,6 та на земельну ділянку, площею 0,0694 га, кадастровий номер 6310137900:07:013:0003 що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в межах процедури звернення стягнення на іпотечне майно, передбаченого ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Внаслідок звернення стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку, право іпотеки припинилось в силу закону (абзац 4 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»), 31.07.2020 ТОВ «ГЛЕНКОР ДЕВЕЛОПМЕНТ» придбало у ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» домоволодіння за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Богданович А.О. на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2020, серія та номер 1197. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.12.2021 у справі № 639/5752/23 за позовом [PERSON] до державного реєстратора Протопопівської РДР, TОB «ГЛЕНКОР' ДЕВЕЛОПМЕНТ», ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» за участі третьої особи: ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЕПТ ФІНАНС», яке залишене без змін за наслідками апеляційного та касаційного перегляду та набрало законної сили, скасована державна реєстрація права власності на домоволодіння за ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» та витребувано від «ГЛЕНКОР ДЕВЕЛОПМЕНТ» на користь [PERSON] .. Наведені вище обставини, зокрема: перехід права вимоги грошової заборгованості [PERSON] та поручителів до ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС», розмір, обставини виникнення та факт обізнаності боржників про перехід права вимоги встановленні в рішенні Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.12.2021 у справі № 639/5752/20, яке залишене без змін за наслідками апеляційного та касаційного перегляду спору та набрало законної сили. На підставі рішень державного реєстратора Протопонівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 20.07.2020 проведено державну за ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» права власності на іпотечне домоволодіння в межах процедури звернення стягнення на іпотечне майно, передбаченого ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Частиною 6 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення нд іпотечне майно в позасудовому порядку, в тому числі шляхом реєстрації за іпотекодержателем права власності, припиняє забезпечене ним основне зобов`язання. Отже, 20.07.2020 кредитне та іпотечне зобов`язання [PERSON] перед позивачем припинились на підставі абз. 4 ст. 17 та ч. 6 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» відповідно внаслідок набуття кредитором-іпотекодержателем права власності на іпотечне майно, передане в забезпечення виконання кредитного зобов`язання. Проте, згаданим рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.12.2021 у справі № 639/5752/20 скасована державна реєстрація права власності на іпотечне майно за позивачем та повернене право власності [PERSON] на нього. Таким чином, з дня набрання законної сили рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.12.2021 у справі № 639/5752/20 (25.01.2022) поновлене становище, що передувало припиненню основного та іпотечного зобов`язань [PERSON] перед ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки, відтак позивач знову є кредитором щодо відповідачів та іпотекодержателем будинку с земельною ділянкою, що розташовані по [ADDRESS] та належать [PERSON] . В згаданому рішенні також встановлений факт направлення позивачем та отримання [PERSON] вимоги про повернення кредитної заборгованості в сумі 670 905,74 грн., в якій кредитором змінено строк її повернення, а саме: зобов`язано позичальника та обох поручителів повернути кредитну заборгованість протягом 30 днів з дня її отримання (рекомендований лист №6100352930071 від 11.06.2020). Відтак строк повернення кредитної заборгованості настав. Проте з 25.01.2022 позичальник та поручителі не здійснили жодного плателеу на погашений кредитної заборгованості на користь позивача, що свідчить про порушення ними умов грошового зобов`язання, визначеної пунктом 2.4. кредитного договору платіжної дисципліни та умов договорів поруки. За умовами Кредитного договору позичальнику на умовах платності та строковості надано в кредит на споживчі потреби грошові кошти в сумі 1 000 000,00 грн. під сплату процентів 22 % річних зі строком повернення до 28 січня 2024 року (пункти 1.1 .-1.4.) Згідно із пунктом 2.4. Кредитного договору період сплати кредиту, комісії та процентів: з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з наступного місяця, після дати підписання даного договору: При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк, вони вважаються простроченими. Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд». Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. 16 січня 2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Лисенко А.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідгл до якого просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу. Представник позивача наголошує, що на дату укладання права вимоги, ТОВ «ФК «Прайм Альянс», втратило статус фінансової установи, оскільки 04.06.2020 року розпорядженням Національної комісії, що здійснювала державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1186 ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було анульовано всі види фінансових ліцензій за власною заявою. Отже, Позивач не може бути кредитором через відсутність відповідної правової дієздатності. У ст. 1 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою, а ст. 3 чітко вказує, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. А отже, можливе твердження щодо того, що Законом України «Про іпотеку» не ставиться в залежність від отримання статусу фінансової установи та, як наслідок, здійснення іпотекодержателем своїх прав вважає некоректним. Крім того, відповідно п. 4. договору про купівлю-продаж прав вимоги №01/06-20 сторони погодили суму відступлення права вимоги у розмірі 603 477, 24 грн. і зазначили, що вказана сума підлягає сплаті до моменту набрання чинності договору відповідно до п. 14. Проте доказів сплати зазначеної суми позовна заява не містить, а ст. 81 ЦПК України чітко зазначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, сума заборгованості за кредитним договором на дату укладення договорів про відступлення права вимоги становила 670 905,74 грн. Тобто, різниця між вартістю за право вимоги та сумою отриманого права грошової вимоги складає 67 428, 50 грн. Як було встановлено в мотивувальній частині рішення Жовтневого районного суду м. Харкова по справі № 639/5752/20, яке було залишене в силі судами вищих інстанцій, відповідно до звіту про оцінку майна від 30.07.2020, складеного Суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , ринкова вартість садиби, яка складається з житлового будинку літ. «Д-1», загальною площею 340,6 м.кв, з надвірними будівлями та спорудами, розташована за адресою: [ADDRESS] складає 4 240 800, 00 грн. Згідно зі Звітом про визначення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 29.07.2020, складеного Суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , ринкова вартість становить 833 800, 00 грн. Отже, загальна вартість домоволодіння, за визнання права іпотеки складає 5 073 800 грн. А тоже, зазначений вище договір відступлення прав вимоги є фактично договором факторингу незалежно від того, яку назву він має, оскільки назва не змінює його правової природи, оскільки ТОВ «Прайм-Альянс» внаслідок виконання [PERSON] зобов`язання або в разі звернення стягнення на предмет іпотеки, отримає значно більшу суму, аніж сплатив за відступлення права вимоги. А отже, для здійснення зазначеної операції Позивачу необхідна відповідна ліцензія, якої Позивач не має. Внаслідок відсутності у Позивача право- та дієздатності через анулювання фінансових ліцензій, останній не може бути Кредитором та, відповідно, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Суму заборгованості відповідач не визнає та вважає хибною. Відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 150 від 31.01.2020 року, копія якого надана Позивачем, ПАТ «ВБР» відступив до ТОВ «ФК «Депт-Фінанс» заборгованість [PERSON] в загальному розмірі 642 499, 36 грн (630 756,11 грн. - заборгованість за кредитом, 11 743 - заборгованість за процентами, 114 666, 38 - штрафи). Після повідомлення ТОВ «ФК "Депт Фінанс» про необхідність сплати боргу новому кредитору, [PERSON] сплатив 86 260 грн, а саме: 20.03.2020 - 21 565 грн; 08.04.2020 - 21 565 грн. 06.05.2020 - 21 565 грн. 03.06.2020 - 21 565 грн. Згодом, відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 01/06-20 від 09.06.2020 року, укладеного між ТОВ «ФК"Депт Фінанс» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» відступається сума заборгованості 642 499,36 грн (630 756,11 грн. - заборгованість за кредитом, 11 743 - заборгованість за процентами, 28 406, 38 - штрафи). Тобто, усі здійснені [PERSON] оплати ФК «Депт Фінанс» спрямовує на погашення штрафів. Проте, відповідно до п 2.9. договору кредиту, сторонами встановлено черговість погашення заборгованості. Зокрема, погашення штрафів відбувається в останню, восьму, чергу після повного погашення заборгованості за процентами та основною сумою боргу за кредитом. Тобто, ТОВ «ФК «Депт фінанс», як кредитор, отримавши сплату заборгованості за договором, мав би направити сплачені кошти на погашення заборгованості за процентами та кредитом, а не на штрафи. Варто також зауважити, що [PERSON] не згоден повністю з сумою заборгованості, оскільки не вбачається належним чином нарахування заборгованості попереднім кредитором. Після отримання інформації про те, що Позивач є його новим кредитором, не перевіряючи законність переходу права вимоги до Позивача, [PERSON] 08.07.2020 сплатив 21 565 грн та 07.08.2020 - 21 565 грн. (всього 43 130 грн.). Погашення кредиту [PERSON] мав намір проводити й надалі відповідно до встановленого договором графіку платежів, допоки не дізнався про звернення стягнення на його домоволодіння Позивачем в позасудовому порядку. Зазначає, що перед поданням даного позову - 20.10.2023 року представник ТОВ «ФК «Прайм Альянс», адвокат Грайворонський І.В., направив [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вимогу про виконання забезпеченого кредитного зобов`язання. Так, вимога стосувалася погашення заборгованості у розмірі 670 905, 74 грн, яка складається із: 630 756,11 грн. - кредитна заборгованість; 11 743,25 грн. - проценти 28 406,38 грн. - пені за штрафом/пенею. 28.10.2023 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було направлено відповідь на вимогу, в якій висвітлено питання щодо необгрунтованості суми вимоги. При цьому, Позичальник запропонував ТОВ «ФК «Прайм Альянс» готовність до переговорного процесу щодо погашення заборгованості після визначення належної суми заборгованості та надання належних доказів існування заборгованості. 23.11.2023 року представник ТОВ «ФК «Прайм альянс», адвокат Грайворонський І.В., направив [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вимогу (уточнену) про виконання забезпеченого кредитного зобов`язання. При цьому, у самій вимозі було зазначено, що реструктуризація кредитної заборгованості є неможливою. Посилання представника Позивача на фраудаторність правочину щодо відчуження житлового будинку [ADDRESS] - є особистою думкою представника Позивача. Варто зауважити, що [PERSON] володіє іншим нерухомим майном, яке не було відчужене задля уникнення відповідальності за зобов`язаннями. Більш того, наявність нерухомого майна підтверджує й сам представник Позивача, надавши до суду інформаційну довідку № 357952670 від 11.12.2023 року. Представником Позивача до Жовтневого районного суду м. Харкова також подано позовну заяву щодо визнання права іпотекодержателя (відкрито провадження у справі № 639/6601/23) саме стосовно житлового будинку [ADDRESS] . Тобто, дії Позивача щодо небажання отримати погашення заборгованості зводяться лише до того, щоб мати повторне право звернути стягнення на майно, а саме - житловий будинок [ADDRESS] . Так, надаючи до суду відомості, що свідчать про наявність у [PERSON] майна та при цьому посилання на фраундаторність правочину щодо продажу іншого майна Відповідача, вартість якого більш як в девять разів перевищує суму позову - є підтвердженням бажання Позивача лише в будь-який спосіб отримати право власності саме на житловий будинок [ADDRESS] . Зауважує, що [PERSON] у відповіді на вимогу від 28.10.2023 року звертав увагу представника ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на необхідність звернення до ПАТ «ВБР» з можливістю провести правильні розрахунки заборгованості за договором. Представником Позивача не надано до суду відповідні виписки за банківськими рахунками у попереднього кредитора - ПАТ «ВБР». Позивач не наводить до суду обґрунтованість суми заборгованості. Зазначення відповідних сум заборгованості у договорах відступлення прав вимоги - не є абсолютним, оскільки вказані договори укладаються між двома юридичними особами. Вказані у договорах відступлення права вимоги суми заборгованості не можуть бути поставлені в основу рішення суду про стягнення заборгованості, оскільки такі відомості не є документами первинного бухгалтерського обліку. [PERSON] користується правничою допомогою адвоката Лисенка Андрія Олександровича та відповідно очікує понести відповідні судові витрати на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Докази понесення Відповідачем витрат на правничу допомогу будуть долучені до матеріалів справи до ухвалення відповідного судового рішення або протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення суду. 12 лютого 2024 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи письмових доказів. 27 лютого 2024 року на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача щодо розміру позовних вимог. 04 березня 2024 року представником відповідача адвокатом Лисенко А.О. подано клопотання про зупинення розгляду по даній справі до розгляду справ № 761/5553/24. 04 березня 2024 року на адресу суду надійшло заперечення представника позивача проти клопотання про зупинення розгляду справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 квітня 2024 року провадження у цивільній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №761/5553/24 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання договору недійсним. Постановою Харківського апеляційного суду від 12 червня 2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» - задоволено. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 квітня 2024 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Згідно супровідного листа Харківського апеляційного суду від 18.06.2024 року, дана цивільна справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Харкова 18.06.2024 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 червня 2024 року цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - призначено в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивач Грайворонський І.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Лисенко А.О. заперечува проти задволення позовних вимог,вважає позовні вимоги не обґрунтованими, оскільки позивач не може бути кредитором, внаслідок відсутності в нього ліцензії фінансової установи, розмір вимог не обґрунтований та не підтверджується належними та допустимим доказами. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справив судове засідання не з`явились, заяв та клопотань не надали, причини неявки суду не сповістили, відзивів не подавали. Суд вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Завданнями цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Здійснюючи правосуддя (ч. 1 ст. 5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Приписами статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2021 року у справі № 639/5752/20 позовну заяву [PERSON] до Державного реєстратора Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гленкор Девелопмент», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» про визнання незаконними рішень державного реєстратора та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно - задоволено. Скасувано рішення державного реєстратора Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 липня 2020 року Державного реєстратора Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Тесленко Ігоря Анатолійовича про реєстрацію за ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС», права власності на нерухоме майно - житловий будинок що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Скасувано рішення державного реєстратора Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 липня 2020 року Державного реєстратора Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Тесленко Ігоря Анатолійовича про реєстрацію за ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС», права власності на нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,0694 га, кадастровий номер 6310137900:07:013:0003, місце розташування [ADDRESS] . Витребувано із незаконного володіння ТОВ «ГЛЕНКОР ДЕВЕЛОПМЕНТ» житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0694 га, кадастровий номер 6310137900:07:013:0003, місце розташування [ADDRESS] , які було продано останньому ТОВ «Прайм Альянс» за договором купівлі-продажу, зареєстрованого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Богданович за реєстровим номером № 1197. Постановою Полтавського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року Рішення суду першої інстанції - залишено без змін. Доповнено абзац четвертий резолютивної частини рішення суду першої інстанції словосполученням «у власність [PERSON] ». Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2023 року судові рішення попереднії інстанцій залишено без змін. Як встановлено при розгляді справи № 639/5752/20 не заперечується сторонами та підтверджується копіями договорів, доданих до позову, 29.01.2014 між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір №IKIZG.218842.001. Відповідно до умов зазначеного договору ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» надав [PERSON] у тимчасове, платне користування грошові кошти у сумі 1 000 000, 00 грн. під заставу нерухомості із кінцевим терміном повернення 28 січня 2024 року. Процентна ставка становить 22, 00 % річних. Окрім того позичальник сплачує комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 0, 10% від суми кредиту по договору. На виконання положень кредитного договору, 29 січня 2014 між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено договір іпотеки житлового будинку та земельної ділянки №ZXK019521.2188, відповідно до якого [PERSON] передає в іпотеку житловий будинок літ. «Д-1», загальною площею 339,2 кв.м., житловою площею 133.1 кв.м з надвірними будівлями: навіс - літ «Е», басейн - літ. «Ж», огорожа №2,5,6, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , оцінений в 1 932 000, 00 грн. Крім того, передано в іпотеку земельну ділянку площею 0,0694 га, кадастровий номер №6310137900:07:013:003, оцінена в 227 000, 00 грн. 29 cічня 2014 року між ПАТ «ВБР» - кредитор, [PERSON] - поручитель та [PERSON] - боржник, укладено договір поруки РХ029031.218860.001 (том №1 а.с. 8) 29 cічня 2014 року між ПАТ «ВБР»- кредитор, [PERSON] - поручитель та [PERSON] - боржник, укладено договір поруки РХ029031.218871.001 (том № 1 а.с. 23). За змістом пунктів 2, 6 та 14 договорів поруки № РХ 029031.218860.001 та № 029031.218871.001 обидва поручителя відповідають перед кредитором за виконая зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату креді процентів за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших плате: відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Порука припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Відповідно до п. 18 договрів поруки, предметом договру є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договром від 29 січня 2014 р № ІКIZG.218842.001, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 1000 000,00 гривень на споживчі цілі під заставу нерухомості. Звертаючись до суду з позовом, представник позивача зазначає, що набуитя права вимоги довідповідачів та сума заборгованості встановлені в рішенні суду, яке надрало законної сили, у справі № 639/5752/20. Представник відповідача [PERSON] - Лисенко А.О. в заперечення проти позову, зазначає, що право вимоги у позивача відсутнє. Оскільки на момент відступлення права вимоги позивач не мав ліцензії на здійсненння фінансових послуг, фактично заперечує проти доводів відступлення права вимоги на підставі договору, укладеного між ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС». Також заперечуєпроти доводів щодо розміру суми заборгованості, вважає ії необгрунтованою, вона не підтверджується належними та допустимими доказами, нархування заборгованості здійснено в порушення умов договору. Щодо доводів та заперечень сторін стосовно правомірності набуття права вимоги. Як встановлено при розгляді справи № 639/5752/20 та підтверджується копіями договорів, доданих до позову, 31 січня 2020 року між ПАТ «ВБР» та ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» укладено Договір №150 про відступлення прав вимоги за Кредитним договором та Договорами поруки, відповідно до умов якого Банк відступив на користь Фінансової компанії своє право заборгованості за Кредитним договором, забезпеченим поруками двох фізичних осіб. Сума договору склала 602589, 65 грн. З додатку №1 до договору № 150 про відступлення права вимоги 31 січня 2020 року, а саме реєстру договорів, права вимогит за якими відсутпається, та боржників за такими договорами, визначено відступлення права вимоги за кредитним договором від 29 січня 2014 р № ІКIZG.218842.001 в розмірі 642 499.36 грн.. в т.ч. (не враховуючи заборгованість за штрафами / пенею) поточна заборгованість за кредитом 630 756,11 грн., поточна заборгованість за процентами 11 743,25 грн. Заборгованість за штрафами / пенею 114 666, 38 грн. За договорами поруки від 29.01.2014 № РХ029031.218860. та РХ029031.218871.001. Сторони за договорами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( т.1 а.с. 38-40) 09 червня 2020 року між ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС», код ЄДРПОУ 41677971, укладено договір № 01/06-20 про купівлю-продаж прав вимоги відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» відступив на користь ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» своє право заборгованості за Кредитним договором, забезпеченим поруками двох фізичних осіб. Сума договору склала 603 477, 24 грн. З додатку №1 до договору № 01/06-20 про купівлю-продаж прав вимоги 09.06.2020, а саме Акту прийому-передачі, реєстру договорів, права вимогит за якими відсутпаються, та боржників за такими договорами, визначено відступлення права вимоги за кредитним договором від 29 січня 2014 р № ІКIZG.218842.001 в розмірі 642 499.36 грн.. в т.ч. (не враховуючи заборгованість за штрафами / пенею) поточна заборгованість за кредитом 630 756,11 грн., поточна заборгованість за процентами 11 743,25 грн. Заборгованість за штрафами / пенею 28 406,38 грн. За договорами поруки від 29.01.2014 № РХ029031.218860. та РХ029031.218871.001. Сторони за договорами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( т.1 а.с. 55,56 звор.) В даток полати за цим договором представник позивача надав квітанції, щодо плати за відступлення право вимоги ( т.1 а.с. 138.139) У справі № 639/5752/20 представник [PERSON] - Лисенко А.О. обгрунтовуючи позов про скасування державної реєстрації посилався на відсутність ліцензії у ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС», що не надає йому права кредитора Судом було надано оцінку договору, укладеного з ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС», за яким останній набув право вимоги, зазначивши, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором купівлі-продажу майнового права, тому не може бути віднесений до договорів факторингу. За таких обставин наявність ліцензії на здійснення фінансових послуг не є необхідною. Оскільки чинне законодавство не передбачає обов`язкової наявності ліцензії, як однієї з умов укладання договору про відступлення права вимоги, то суд прийшов до висновку, що ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» правомірно набуло право вимоги за кредитним договором та всіма забезпечувальними договорами укладеним з [PERSON] на умовах, що існували у первісного кредитора. На підставі зазначеного суд відхиляє доводи представника відповідача в цій частині, тому позивач має право вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором до боржника [PERSON] . Стосовно вимог про стягненння заборгованості до поручителів, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно до ст. 554 ЦК України, У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зідно ч. 1 та 4 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Відповідно до кредитного договору та п.18.1 договорів поруки, строк кредиту з 29 січня 2014 року по 28 січня 2024 року. Згідно п. 13, цей догоівр набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за кредитним договром. Відповідно п. 14 договрів поруки, порука припиняється після закінчення 5 (п`яти) років з дня настання теріміну повернення кредиту за кредитним договором (том №1 а.с. 8, 23). У справі № 639/5752/20 встановлено, що 11 червня 2020 року ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» на адресу [PERSON] було направлено Повідомлення вимогу в порядку ст. 35, 37 Закону України «Про іпотеку» з вимогою сплати протягом 30-денного строку з дня отримання цієї вимоги кредитної заборгованості перед Фінансовою компанією в загальній сумі 670 905, 74 грн. Як вбачається з Опису поштового вкладення вказана вимога, разом із іншими документами була направлена на адресу [PERSON] : [ADDRESS] . (накладна № 6100352930071) В рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення № 6100352930071, міститься відмітка про отримання [PERSON] вмісту конверту, разом із вимогою - 17.06.2020. Зазначене не спростовано отрмувачем. Позивач звернувся до суду з позовом 13 грудня 2023 року в межах строку дії поруки, визначеного у договорах, на підставі чого, поручителі відповідають як солідарні боржники за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Стосвовно доводів та заперечень сторін суми заборгованості, суд зазначає наступне. Представник позивача посилається на встановлені обставини рішенням суду у справі № 639/5752/20 щодо розміру заборгованості, з урахуванням сплати боржником переодичних платежів на користь первісного кредитора та користь позивача. Представник відповідача заперечує проти розміру заборгованості, зазначивши що розмір заборгованості не відповідає дійсності, відповідач пропонував здійснити перевірку розміру заборгованості, проте кредитором не надано первісних бухгалтерських документів та розрахунку заборгованості. У справі № 639/5752/20, позивача в обгрунтовування позову зазначив, що з метою передачі права вимоги за кредитним договором та відступу права вимоги за Договором іпотеки підконтрольній ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС», не дивлячись на належну виплату платежів з боку [PERSON] , штучно створюється заборгованість останнього за штрафами та пенею у розмірі 114 666, 38 грн. При цьому вносяться неправдиві відомості до Розрахунку заборгованості станом на 01.10.2019, відповідно до якого заборгованість за кредитом - 630 756,11 грн. (яка мала бути сплачена до 01.01.2024) та поточна заборгованість за процентами по кредити - 11 743,25 грн., загальна суму заборгованості склала 757 165,74 грн.встановлені оставини щодо наявності заборгованості. У відзиві на позов представник ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» зазначив, що сума права вимоги станом на день набуття (09.06.2020) становила 670 905, 74 грн. та складалася з: 630 756,11 грн. кредитної заборгованості, 11 743, 25 грн. заборгованості за процентами та 28 406, 38 грн. пеня та штрафів. З банківських виписок вбачається систематичне порушення [PERSON] строків оплати сум кредитного зобов`язання, які відбувались наприкінці розрахункового місяця, а не з 01 по 10 його число. За фактом порушення була нарахована пеня. В той же час, визначення правильності підрахунку банком забезпеченого іпотекою основного зобов`язання не стосується вимог про визнання рішення державного реєстратора недійсним. Судом у зазначеній справі встановлено, що згідно з Виписки по особовим рахункам [PERSON] він дійсно здійснював погашення заборгованості за кредитом В свою чергу, відповідно до розрахунку заборгованості на 01.10.2019 за кредитною угодою №IKIZG.218842.001 від 29.01.2014 за [PERSON] обліковується заборгованість, яка станом на 31.01.2020 року становить 757 1635, 74 грн. та складається з поточної заборгованості за кредитом - 630 756, 11 грн., поточна заборгованість за процентами по кредиту - 11 743, 25 грн., заборгованість за штрафами та/або пенею за кредитним договором 114 666, 38 грн. Представник позивача зазначає, що розрахунок заборгованості було проведено не вірно, оскільки [PERSON] сплачував кредит відповідно до графіку. Так, представником позивача було надано відповідь на запит стосовно умов кредиту, яка складена Гільовою М.Р. - економістом, директором ТОВ «Фінансова Рада», в якій вона зазначає, що нараховані відсотки за користування кредитом для Позичальника [PERSON] , що зазначені в Додатку №1 до кредитного договору, були нараховані Банком неправильно. [PERSON] була надана неправдива інформація щодо сум до сплати за кредитним договором. Дотримання процедури нарахування штрафних санкцій, вказаних в Довідки, що підписана Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «86Р» [PERSON] , було порушено та нарахування відбулося 01.10.2019 року за порушення березня 2015 року. [PERSON] не був вчасно поінформований та не має сплачувати дані проценти. Вважаю, що якщо банк вчасно не нарахував додаткові штрафні санкції, то правонаступники не мають право це робити через 4 роки після порушення. Відбулися грубі порушення умов кредитного договору №IKIZG.218842.001 від 29.01.2014 в п.3,2.4, п.4.1.1., що призвело до початку процедури звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором №IKIZG.218842.001 від 29.01.2014. В діях Банка вбачається введення в оману Позичальника, надання йому неправдивої інформації та неналежне виконання умов договору. (т. 1, а.с. 157-163) В свою чергу, суд категорично оцінив наданий лист, оскільки характеристика договору була проведена особою, яка не має відповідної кваліфікації, не є експертом, спеціалістом, тощо. Клопотання щодо призначення експертизи для дослідження умов кредитного договору та правильності нарахування заборгованості позивачем не заявлялося. Таким чином, суд прийшов до висновку, що дійсно позивач не своєчасно здійснював оплату кредитних платежів, внаслідок чого за ним почала обліковуватися заборгованість. 20 жовтня 2023 року позивач направив відповідачам [PERSON] [PERSON] , [PERSON] вимогу про виконання забезпеченого кредитного зобов`язання в сумі 670 905,74 гри. протягом 5-денного строку з дня її отриманні виконання вимог пунктів 7 та 8 договорів поруки (том №1 а.с. 27-28, 29-33). У відповіді від 28.10.2023 на вказану вимогу позичальник [PERSON] , в особі свого представника адвоката Лисенко А.О., заперечив проти суми заборгованості та просив звернутись до попередніх кредиторів щодо надання виписок, здійснити перерахунок суми, яка підлягає сплаті, вказував на неправовомірне нарахування штрафу та пені необгрунтованим. (том №1 а.с. 17-18). Фактично, як у справі № 639/5752/20 та під час досудового врегулювання спору по справі яка розглядається, між сторонами існував спір щодо розрміру заборгованості, наявності правових підстав нарахування неустойки. Сторонами зазначається та підтверджується доказами, що після відступлення права вимоги, відповідачем було сплачено на користь ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» чотири платежі по 21 565 грн на загальну суму 86260,00 грн, та на користь ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» два платежі по 21 565 грн на загальну суму 43130,00 грн. (т.1 ас. 103-105,138,139) Як зазначено, представником позивача. з урахуванням всіх платежів позичальника після переуступки від банку, сума кредитної заборгованості [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , перед ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» становить 627 775,74 гривень. З довадами позивача, щодо розміру заборгваоності, суд не може погодитись, слід зазначити, що рішенням у справі №639/5752/20 було встановлено лише порушення [PERSON] умов кредитного договору та наявність заборгованості, проте їх сума не була предметом розгляду справи, що надавало реалізвцію права кредитору на звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 82 ЦПК України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 753/23979/15-ц, , від 05 серпня 2020 року у справі № 367/786/17, від 11 листопада 2020 року у справі № 723/602/17 суд касаційної інстанції дійшов таких висновків: - у справі № 753/23979/15-ц: банк, звертаючись до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості, надав розрахунок розміру цієї заборгованості. Однак апеляційним судом належним чином не було досліджено наявні в справі докази, не було надано їм належної оцінки, не вирішено питання про наявність чи відсутність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з встановлених судом обставин. Посилання суду апеляційної інстанції на те, що він не має повноважень визначати розмір заборгованості, є безпідставним, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону. Те ж саме стосується висновку суду про неможливість здійснення ним перевірки розрахунку заборгованості через ненадання позивачем виписки з особового рахунку відповідача. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України). Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором, як позивача, так і відповідача), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на їх спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову з тих підстав, що розмір заборгованості за кредитним договором є недоведеним, апеляційний суд не врахував наведені вище обставини та вимоги процесуального законодавства і фактично не вирішив спір по суті. Оскільки суд апеляційної інстанції порушив вищенаведені норми процесуального права та не дослідив належним чином зібрані у справі докази, зокрема розрахунки заборгованості позивача та відповідача за кредитним договором у сукупності та взаємозв`язку з умовами вказаного договору, що призвело до неможливості встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме - факти наявності чи відсутності заборгованості позичальника перед банком та дійсний розмір такої заборгованості, ухвалене в справі рішення апеляційного суду слід скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції; - у справах № 367/786/17 і № 723/602/17: належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Відмовляючи у задоволенні позову з тих підстав, що розмір заборгованості за кредитним договором є недоведеним, суди не врахували наведені вище обставини та вимоги процесуального законодавства, висновки щодо відсутності заборгованості за кредитним договором за усіма її складовими не зроблені. Зокрема, судами жодним чином не обґрунтовано відмову у стягненні заборгованості перед банком за тілом кредиту, не вирішено питання про часткове задоволення позову, виходячи з попередньої відсоткової ставки, чим фактично суди ухилився від вирішення спору по суті; В постанові Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі № 175/2871/21 (провадження № 61-20946св21) суд касаційної інстанції дійшов висновку: належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-78, 81, 83, 84, 87, 89, 228, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду. Зазначена правова позиція також зазначена у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2023 року у справі № 335/4991/16-ц Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З вищевикладеного випливає, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23) та ін. У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, провадження № 61-9618св19 Суд також вказав: «Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003року №9 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Посилання позивача, на те, що ромір заборгованості встановлений у рішенні суду у справі № 639/5752/20, суд оцінює критично, оскільки предметом позову у зазначені й справі було оскарження державної реєстрації права власності не предмет іпотеки, та позов задоволено з підстав порушення кредитором умов іпотесного догвору та вимог законодавства при зверненні стягнення на предмет іпотеки. При цьому суд констатував що обліковується заборгованість за боржником [PERSON] .. При цьому визначення розміру заборгованості, правільність ії нарахуванння в тому числі процентів, неустойки має встановлюватися та визначатися під час розгляду справи за позовом кредитора про ії стягнення з боржника на підставі наданих доказів, які суд зобовязаний перевірити та надати оцінку в сукупністю з іншими доказами. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. (ст.81 ЦПК України) Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За приписами ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Частиною 5 ст.177 ЦПК України визначено обов`язок позивача надати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, а не суду. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст.12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі №61-28582ск18. Встановлення наявності заборгованості в рішенні суду, не визначає правильності ії розміру, доказів того, що відповідачі мають заборгованість саме в суммі 627 775,74 грн. належними і допустимими доказами не підтверджено, банківських виписок, розрахунку заборгованості, яка виникла на час відступлення права вимоги не надано, що позбавляє суд здійснити перевірку розміру заборгованості, правільності нарахувань процентів, належного виконання боржником зобовязання, та правільності нарахування неустойки. За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають за недоведеністю. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 9 416,64 грн. (том №1 а.с. 1). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати покладаються на останнього. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed