Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал») звернулось до Бориславського міського до суду Львівської області з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладений кредитний договір № 7945806, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 7000,00 грн. ТОВ «Мілоан» виконав в повному обсязі умови кредитного договору, зарахувавши грошові кошти на рахунок [PERSON] . Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 21 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги від 26 липня 2023 року № 101-МЛ, згідно умов якого, передано право вимоги до відповідача за кредитним договором від 21 лютого 2023 року № 7945806. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 21 лютого 2023 року № 7945806 у сумі 28679,80 грн, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 4 жовтня 2024 року вказана позовна заява (справа № 438/1978/24) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В. Ухвалою суду від 7 листопада 2024 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 438/1978/24. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 21 листопада 2024 року. У судові засідання 21 листопада, 5 та 19 грудня 2024 року, 2 січня 2025 року представник позивача не прибув, подавши 18 листопада 2024 року заяви про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», наголосивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання 21 листопада, 5 та 19 грудня 2024 року, 2 січня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі шляхом розміщення на сайті Судової влади України оголошення про виклик [PERSON] у судові засідання у справі № 438/1978/24, призначені на 19 грудня 2024 2024 року та 2 січня 2025 року, та роз`яснено наслідки неявки у судове засідання особи, що викликається. Конверти з рекомендованими повідомленнями та судовими повістками з повідомленням про судові засідання, направлений на адресу [PERSON] , повернувся до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року у справі № 443/3142/24, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17) є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним. Відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21 лютого 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 7945806, за умовами якого, кредитодавець зобов`язався надавати позичальнику кредитні кошти на умовах зворотності та оплатності, в сумі 7000,00 грн. Вказаний договір згідно із довідкою про ідентифікацію підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Z86819. Відповідно до анкети-заявки на кредит № 7945806, [PERSON] прийняв умови договору 21 лютого 2023 року № 7945806. За умовами договору кредит надається загальним строком на 105 днів з 21 лютого 2023 року і складається з пільгового та поточного періодів (пункт 1.3). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 8 березня 2023 року (пункт 1.3.1). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 6 червня 2023 року (пункт 1.3.2). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 8 березня 2023 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 6 червня 2023 року (пункт 1.4). Пунктом 1.5 договору передбачено, що загальні витрати позичальника за пільговий період складають 3430,00 грн у грошовому виразі та 1,637,467.00 відсотків річних у процентному значенні. Комісія за надання кредиту: 1330,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (пункт 1.5.1 договору). Відповідно до пунктів 1.5.2, 1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2100,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом потягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 18900,00, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Позивач зобов`язання за договором від 21 лютого 2023 року № 7945806 виконав, перерахувавши [PERSON] на кредитний рахунок № [NUMBER] *48 7000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 22 лютого 2023 року № 94210435. З виписки з особового рахунку за кредитним договором від 21 лютого 2023 року № 7945806 вбачається, що сума заборгованості [PERSON] становить 28679,80 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 6416,00 грн., заборгованість за комісіями - 1330,00 грн., заборгованість за сумою відсотків - 20933,80 грн. 26 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ відповідно до умов якогоТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором від 21 лютого 2023 року № 7945806, що підтверджується актом приймання-передачі витягом з реєстру боржників. Згідно з платіжною інструкцією від 26 липня 2023 року № 72130 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» здійснило плату за відступлення права вимоги № 101-МЛ за договором відступлення прав вимоги від 26 липня 2023 року в сумі 1213581,70 грн. 14 жовтня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надіслано письмову претензію № 22905892/42 [PERSON] про погашення кредитної заборгованості в сумі 28679,80 грн. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Відповідно до положень частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 3 вказаного Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 статті 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України). Відповідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що на час розгляду справи відповідачем не надано доказів виконання обов`язку по сплаті заборгованості за договором про споживчий кредит від 21 лютого 2023 року № 7945806, суд приходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 28679,80 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 6416,00 грн., заборгованість за сумою відсотків - 20933,80 грн, заборгованості за комісіями в розмірі 1330,00 грн. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору.

Outcome: approved