Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

25.03.2024 [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] , [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна. 1.1. Стислий виклад обставин. [PERSON] , [INFO] , на підставі договору дарування від 06.11.2023, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2374, набула у власність 22/100 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; вчинила відповідні реєстраційні дії (витягу з Державного реєстру речових прав від 13.12.2023 № 358197087, витягу з Державного реєстру речових прав від 06.11.2023 № 353174146). Зазначене домоволодіння складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», сараї літ. «В», «Є», «Ж», споруди 1-3, загальною площею (кв.м): 217,9; житлова площа (кв.м): 89,1. В свою чергу, вказані 22/100 часток житлового будинку складаються з: нежитлового приміщення у складі: 2-4 туалет, 2-5 приміщення, 2-6 приміщення, 2-7 приміщення, загальною площею 52,7 кв.м. Іншими співвласниками вказаного об`єкта нерухомості, яке перебуває у спільній частковій власності, є: [PERSON] (35/300 часток); [PERSON] , (70/300 часток); [PERSON] (21/200 часток), [PERSON] (21/200 часток), [PERSON] (22/400 часток), [PERSON] (22/400 часток). Позивач вважає, що належна їй частка у житловому будинку, яка складається із нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] , має бути виділена в натурі позивачу, при цьому, припинивши право спільної часткової власності за позивачем та визначивши за ним право власності на окремий об`єкт нерухомості. 1.2. Відповідач [PERSON] 14.05.2025 подав до суду відзив, проти задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог до вирішення питання погдження виділу усіма співвласниками своїх часток у будинку. У судовому засіданні 14.01.2025 проти позову не заперечував. 1.3. Інші відповідачі правом подачі відзиву не скористались. 2.Рух справи. Позовна заява надійшла до суду 25.03.2024. Ухвалою від 29.03.2024 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.04.2024, відкладено на 27.05.2024, 25.06.2024. Ухвалою 25.06.2024 у справі призначено будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 02.10.2024 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 31.10.2024, відкладено на 05.12.2024. Ухвалою від 05.12.2024 закрито підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.01.2025. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. 4. Фактичні обставини справи. [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 16 травня 1997 року Білгород- Дністровським МВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування від 06 листопада 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В. та зареєстрованого в Реєстрі за № 2374, а також Витягу з Державного реєстру речових прав від 13 грудня 2023 року № 358197087 Витягу з Державного реєстру речових прав від 06 листопада 2023 року № 353174146 , є власником 22/100 часток житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначене домоволодіння складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», сараї літ. «В», «Є», «Ж», споруди 1-3. Загальна площа домоведення (кв.м): 217,9; житлова площа (кв.м): 89,1. В свою чергу, вказані 22/100 часток житлового будинку складаються з: нежитлового приміщення у складі: 2-4 туалет, 2-5 приміщення, 2-6 приміщення, 2-7 приміщення, загальною площею 52,7 кв.м., що вбачається з вищевказаних документів, також з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 березня 2024 року № 370958335, Технічного паспорту на житловий будинок садибного типу від 06 грудня 2023, інвентаризаційна справа 4054, виготовлений КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації даної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер документі: ТІО1:0431-7735-9881-1952), а також Довідки Комунального підприємства (Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» від 06 грудня 2023 року \\го 1412. Іншими співвласниками вказаного об`єкту нерухомості, яке перебуває у спільній частковій власності, є: [PERSON] (35/300 часток); [PERSON] , (70/300 часток); [PERSON] (21/200 часток), [PERSON] (21/200 часток), [PERSON] (22/400 часток), [PERSON] (22/400 часток), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 березня 2024 року № 370958335. Про наявність технічної можливості виділу в натурі вказаних часток у житловому будинку свідчить Договір дарування від 06 листопада 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В. та зареєстрованого в Реєстрі за № 2374, а також Витяг з Державного реєстру речових прав від 13 грудня 2023 року № 358197087 та Витяг з Державного реєстру речових прав від 06 листопада 2023 року № 353174146, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 березня 2024 року № 370958335, Технічний паспорт на житловий будинок садибного типу від 06 грудня 2023, інвентаризаційна справа № 4054, виготовлений КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер документі: \~ \~ \~ \~ТЮ 1:0431-7735-9881-1952), а також Довідка Комунального підприємства «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» від 06 грудня 2023 року № 1412, в яких визначено, що належні Позивачеві частки у спільній частковій власності складаються з нежитлового приміщення з чітко визначеним складом та площею. Відповідно до висновку судового експерта Мазурової І.С., складений в межах судового розгляду цієї справи із дотриманням відповідних порядку та вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, є технічна можливість виділити 22/100 часток житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] . 5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч.ч. 1, 2. 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно з правовою позицією судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, наведеною у Постанові від 3 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання в окремі ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено у роз`ясненнях, викладених у п.6,7,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Згідно п.п. 3.1.-3.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. При цьому, питання формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначено у ст.79-1 ЗК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved