Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 50791,43 грн. Позов обгрунтовують тим, що 27 лютого 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 499638707, за умовами якого відповідач отримав у борг грошові кошти в розмірі 23690 грн., які зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за цим договором виконало, надало відповідачу кредит в обумовленому розміру шляхом переказу грошових коштів на його платіжну картку. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання не виконав, кредит не повернув, проценти не сплатив. На підставі договору факторингу № 28/1118-01 право вимоги до [PERSON] за цим кредитним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», а згідно з договором факторингу № 05/0820-01 таке право перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». На підставі договору факторингу № 14/02/2022-01 право вимоги до відповідача перейшло до позивача. На момент переходу права вимоги до позивача заборгованості [PERSON] складала 50791,43 грн. Оскільки відповідач заборгованість за кредитним договором від 27 лютого 2021 року № 499638707 не погасив і право вимоги за ним перейшло до ТОВ «Юніт Капітал», то позивачем заявлено позов до суду. У відзиві на позовну заяву [PERSON] просить відмовити в задоволенні позову через недоведеність переходу до позивача права вимоги до нього за кредитним договором від 27 лютого 2021 року № 499638707. На обгрунтування своїх доводів зазначає, що дійсно 27 лютого 2021 року він уклав із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір № 499638707 та отримав у борг грошові кошти, однак цей договір укладено після укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу № 28/1118-01. Тому, на переконання відповідача, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не могло передати право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», оскільки це право ще не існувало, що в свою чергу виключає можливість передання цього права до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та у подальшому до позивача. У відповіді на відзив ТОВ «Юніт Капітал» зазначає, що строк дії договору факторингу № 28/1118-01, укладеного 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс», неодноразово продовжувався, що свідчить про належне відступлення права вимоги до відповідача. Ухвалою суду від 4 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду. Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал», будучи належним чином повідомлений про дати, час та місце розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку електронних документів, у судові засідання не з`являвся. У позовній заяві сформовано вимогу про розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] ,\~будучи належним\~чином повідомлений\~про дати,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~про що\~свідчать рекомендовані\~повідомлення про\~вручення поштових\~відправлень,\~у судові\~засідання не\~з`являвся.\~До суду\~від відповідача\~ [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Нормою п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК). Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом статей 626-628 ЦК слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК). Відповідно до частин 1, 2 ст. 10561 ЦК\~процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Приписами ч. 3 ст. 11 Закону визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З копії договору № 499638707 вбачається, що 27 лютого 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в розмірі 23690 грн. (п. 1.1) на строк 126 днів, а відповідач зобов`язався повернути його і сплатити проценти за дисконтною процентною ставкою 0,65% в день від суми кредиту (п. 1.4) та за базовою процентною ставкою 1,30% в день від суми кредиту (п. 1.5). У п. 1.6 сторони погодили, що умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку вказаного в графіку платежів за цим договором. У разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим договором умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою починаючи з дня, що слідує датою платежу. У разі якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за договором умови у вигляді нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості. Реквізити договору містять інформацію про його підписання відповідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором: MNV6TG88) та достатні дані щодо особи [PERSON] , зокрема серію та номер паспорта, дату та орган його видачі, адресу місця проживання, адресу електронної пошти та номер телефону. Копіями платіжного доручення від 27 лютого 2021 року № 6398abdd-064b-4e21-86c1-e3681af143d1 та електронного повідомлення АТ «Таскомбанк» від 8 серпня 2024 року № 3980/47.1.-БТ підтверджено надання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредиту [PERSON] в розмірі 23690 грн. за договором від 27 лютого 2021 року № 499638707. Відповідач [PERSON] не оспорює укладення 27 лютого 2021 року з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитного договору № 499638707 та отримання кредитних коштів. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 499638707, станом на 24 вересня 2024 року заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором не погашена і складає 50791,43 грн, з яких: 23690 грн. - тіло кредиту, 27101,43 грн. - проценти. Нормою ч. 1 ст. 1078 ЦК передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) і ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). «Право вимоги» означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3). Строк договору закінчується 28 листопада 2019 року (п. 8.2). Договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін (п. 8.4). Додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину (п. 8.6). Відповідно до копії додаткової угоди від 28 листопада 2019 року № 19 до договору факторингу 28/1118-01 п. 8.2 викладено у новій редакції, а саме, що строк дії договору факторингу закінчується 31 грудня 2020 року. Згідно з копією додаткової угоди від 31 грудня 2020 року № 26 до договору факторингу 28/1118-01 текст договору факторингу викладено у новій редакції. Зміст пунктів 2.1, 8.4, 8.6 залишився аналогічним. «Право вимоги» права грошових вимог Клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3). Строк договору закінчується 31 грудня 2021 року (п. 8.2). Відповідно до копії додаткової угоди від 31 грудня 2021 року № 27 до договору факторингу 28/1118-01 строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2022 року включно. З копії додаткової угоди від 31 грудня 2022 року № 31 до договору факторингу 28/1118-01 слідує, що строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2023 року включно. Як вбачається з копії додаткової угоди від 31 грудня 2023 року № 32 до договору факторингу 28/1118-01 сторони домовилися продовжити строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року включно. 5 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) і ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). «Право вимоги» означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3). Строк договору закінчується 4 серпня 2021 року (п. 8.2). Договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін (п. 8.4). Додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину (п. 8.6). Додатковою угодою від 3 серпня 2020 року № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 сторони домовилися продовжити строк дії договору факторингу до 31 грудня 2022 року. Згідно з копією додаткової угоди від 30 грудня 2022 року № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 строк дії договору факторингу продовжено до 30 грудня 2024 року включно. З копії договору № 14/02/2022-01 вбачається, що 14 лютого 2022 року між ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) укладено договір факторингу, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1), строк дії договору визначено до 14 лютого 2023 року (п. 8.2). Копією реєстру прав вимоги від 25 травня 2021 року № 135, підписаного на виконання договору факторингу № 28/1118-01, підтверджується відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 27 лютого 2021 року № 499638707. Згідно з копією витягу з реєстру права вимоги від 28 жовтня 2021 року № 7 до договору факторингу № 05/0820-01 ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 27 лютого 2021 року № 499638707. Відповідно до копії реєстру боржників від 14 лютого 2022 року № 1 до договору факторингу № 14/02/2022-01 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 27 лютого 2021 року № 499638707. Аналізуючи наведені договори, суд доходить висновку, що надані позивачем копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. На цих підставах, суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про недоведеність переходу позивачу права вимоги до нього за кредитним договором від 27 лютого 2021 року № 499638707. Отже, враховуючи, що первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і відповідач [PERSON] узгодили істотні умови договору від 27\~лютого 2021\~року №\~499638707 (суму кредиту, дату його видачі, умови та дату повернення, нарахування та сплату процентів) і відповідач погодився на отримання у кредит коштів саме на таких умовах, однак порушив їх, заборгованість не погасив, і право вимоги перейшло до позивача, то суд убачає підстави для стягнення з [PERSON] у користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за зазначеним кредитним договором: 23690 грн. тіла кредиту та 27101,43 грн. процентів, згідно з поданим позивачем розрахунком, який відповідачем не оспорений. Відповідно до ст. 141\~ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із копій договору про надання правничої допомоги від 9 вересня 2024 року, додаткової угоди до цього договору від 9 вересня 2024 року № 8, акту прийому передачі наданих послуг від 9 вересня 2024 року судом встановлено, що адвокатським бюро «Тараненко та партнери» надавалася правнича допомога ТОВ «Юніт Капітал» у цій справі. Така допомога полягала у: наданні усної консультації (витрачений час 1 год., вартість 500 грн.), вивченні матеріалів справи (витрачений час 1 год., вартість 500 грн.), складанні позовної заяви (витрачений час 2 год., вартість 5000 грн.). Загальна вартість послуг складає 6000 грн. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на його користь, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу саме в розмірі 4000 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК.

Outcome: approved