Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за нею після померлого [INFO] [PERSON] , який був спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав,право на земельну частку (пай) КСП «Заповіт Ілліча», розміром 2,3472 умовних кадастрових гектара, із земель колективної власності колишнього КСП «Заповіт Ілліча», що розташована на території Веприцької сільської ради за рахунок земель не розподілених, не витребуваних паїв,що належить померлій [INFO] [PERSON] на підставі протоколу №2 зборів уповноважених членів КСП «Заповіт Ілліча» від 24.05.1996 року. Для оформлення права на вказане спадкове майно вона звернулася до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку, а тому вона звернулася до суду. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача територіальної громади Великобудищанської сільської ради Полтавської областіу судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти позовних вимог не заперечує. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.10.2024 року. За час життя на підставі протоколу №2 зборів уповноважених членів КСП «Заповіт Ілліча» від 24.05.1996 року [PERSON] була включена до списку громадян - членів КСП «Заповіт Ілліча» за № 659, яким надано право на земельну частку (пай). Однак сертифікату на земельну частку (пай) за час життя вона не отримала. Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Після її смерті відкрилася спадщина на все майно померлої, зокрема, на право на земельну частку (пай) розміром 2,3472 умовних кадастрових гектара, із земель колективної власності колишнього КСП «Заповіт Ілліча», що розташована на території Веприцької сільської ради за рахунок земель не розподілених, не витребуваних паїв. Після померлої [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР прийняв спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном її син та батько позивача [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради Полтавської області №839 від 20.08.2024 року. Проте, за час життя він не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.02.2024 року. Після його смерті відкрилася спадщина на все майно померлого, зокрема, на право на земельну частку (пай) КСП «Заповіт Ілліча», розміром 2,3472 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Веприцької сільської ради, яке він прийняв після смерті [PERSON] , але не оформив спадкових прав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК УРСР (чинний на час смерті спадкодавця) визначено, що часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.17 ЦК УРСР місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає. [PERSON] помер у [ADDRESS] , де постійно проживав без реєстрації до дня смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради №738 від 26.07.2024 року. Після смерті [PERSON] , [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР прийняла спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлого, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради №787 від 06.08.2024 року. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, яка в шестимісячний строк прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини на вищевказане спадкове майно після смерті батька їй повідомили, що оформити право спадкування, вона не може з підстав того, що нотаріус не може встановити останнє місце проживання спадкодавця та визначити місце відкриття спадщини, про що свідчить відмова нотаріуса у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину №660/01-16 від 06.11.2024 року. У зв`язку з цим вона не може реалізувати своє право на спадщину через невизнання його нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом та вимушена звернутися до суду за захистом свого права, відповідно до ст.ст. 3, 15 ЦПК України з цим позовом. Статтями 529, 548, 549 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 цього Кодексу, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 4.14 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON] за законом та набула права власності на вказану земельну ділянку, то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved