Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

18 вересня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивований тим, що [PERSON] , є квартиронаймачем житлового приміщення, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі Ордеру №158, виданого на підставі Рішення Виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу №575 від 30.10.2003 року. За вказаною адресою з 2014 року по теперішній час зареєстрований відповідач, який є сином позивача, але фактично не мешкає, його особистих речей в квартирі не має, за комунальні послуги не сплачує. Від зняття з реєстрації місця проживання відповідач ухиляється. Факт реєстрації відповідача у квартирі створює позивачу перешкоди у реалізації прав користування та розпорядження належним йому майном, нарахування надмірних комунальних послуг. [PERSON] у квартирі також тривалий час не проживає, її місцезнаходження позивачу не відоме. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року вказану позовну заяву було залишено без руху. 03 жовтня 2024 року представник позивача Мартинова Н.Ю. звернулась до суду з уточненою позовною заявою, якою усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 24 вересня 2024 року. Ухвалою суду від 04 вересня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження по вищевказаній справі за уточненою позовною заявою та призначено справу до розгляду з викликом сторін. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд розглядати справу за їх відсутності. Відповідач до суду не з`явився, причину неявки не повідомив, відзивів, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до суду не з`явилась, причину неявки не повідомила, пояснень, заяв та клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. У відповідності до\~вимог\~ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи,\~приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] відповідно до ордеру №158 від 06.11.2003 року є квартиронаймачем житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] та [PERSON] є членами сім`ї наймача (а.с. 8). Згідно з актом з місця проживання від 01.08.2024, який посвідчений свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та засвідчений головою ОСББ "Незалежності України,3", [PERSON] , [INFO] не проживає за адресою: [ADDRESS] з вересня 2012 року по теперішній час (а.с.5). Згідно зі\~статтею 3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. У\~статті 9 ЖК України\~встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 61 ЖК УРСР\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до\~ст.64 ЖК УРСР\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно зі\~ст. 65 ЖК УРСР\~наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Як роз`яснено у п. 15\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9\~(з подальшими змінами) «Про застосування\~Конституції України\~при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Згідно зі\~ст. 107 ЖК УРСР\~у разі вибуття наймача та членів його сім`ї, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Цією ж статтею визначено перелік випадків, при настанні яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Окрім вище зазначеного, суд звертає увагу, що згідно\~ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Згідно\~ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. У справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Так, позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідач не проживає по [ADDRESS] з 2014 року. Відповідач жодних заперечеть чи пояснень з даного приводу до суду не надав. Доказів того, що наявні підстави, визначені ст. 71 ЖК України, для збереження за відповідачем права корисування спірним майном суду надані не були. А, отже, факт непроживання відповідача у квартирі по [ADDRESS] / з 2014 року, ніким не оспорюється. Таким чином, суд вважає доведеним факт того, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] більше шести місяців. Доказів того, що відповідач, як член родини позивача, надає йому протягом усього часу не проживання в будинку по [ADDRESS] матеріальну допомогу, зокрема, на оплату житлово-комунальних послуг, суду також надано не було. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житлом. З огляду на те, що цей закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, його положення підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язано з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Враховуючи вищезазначене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, такими, що здатні ефективно забезпечити захист його житлових прав, та доходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову. Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13,\~141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved