Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] , зареєстрований 29 березня 2014 року виконавчим комітетом Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 04. В обґрунтування позову зазначав, що 29 березня 2014 року він та [PERSON] уклали шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , і дочку [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом із матір`ю. Спільне життя з відповідачем у них не склалося, через виявленим конфліктом інтересів. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, просив суд його задовольнити, оскільки він та відповідач із весни 2023 року проживають окремо. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення, оскільки із квітня 2023 року сторони проживають окремо, спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що 29 березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 04. Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , і дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю. Відповідно до ч. ч. 6, 10 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2018 року у справі № 569/458/18 зазначив, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Судом встановлено, що із квітня 2023 року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнала повністю. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і цього збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved