Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-25 00:00:00

У червні 2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В обґрунтування позову представник позивача вказує, що 12.08.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 3665498, відповідно до умов якого, Банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 8 000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит в строк до 11.09.2021 року та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 1,25 %. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами кредитного договору шляхом переказу на картковий рахунок, проте позичальник не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, відсотки за користування коштами не сплачує. 29.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до позичальників, у тому числі за Договором про споживчий кредит № 3665498 від 12.08.2021 року, що укладено між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, у тому числі за Договором про споживчий кредит № 3665498 від 12.08.2021 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . У порушення умов Договору про споживчий кредит № 3665498 від 12.08.2021 року, Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у результаті чого станом на 10.05.2024 року розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 70 600,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8 000,00 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги - 61 800,00 грн., заборгованість з комісії - 800,00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 48 004,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8 000,00 грн., відступлення прав вимоги - 39 204,00 грн., заборгованість з комісії - 800,00 грн. У зв`язку із вищевикладеним, Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь загальний розмір заборгованості в сумі 48 004 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн. та 13 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.06.2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 30.07.2024 року представник позивача Ткаченко М.М. через підсистему «Електронний суд» направила до суду клопотання про долучення доказів, в якому просила долучити до матеріалів справи - копію витягу з акту №2 про надання правової допомоги від 03.05.2024 року. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: partial