Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

Адвокат Ліфшиць З.О., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із заявою 07.01.2025, уточнивши вимоги, просила суд встановити факт смерті батька [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який народився у с. Даніно Ніжинського р-ну Чернігівської обл., Україна, дата смерті - [INFO] , місце смерті - м. Каховка Херсонської обл., Україна, який до моменту смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вимоги заяви мотивовано тим, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , який до моменту смерті значився зареєстрованим та мешкав за адресою: [ADDRESS] . З початком повномасштабного вторгнення рф на територію України, з 24.02.2022 м. Каховка є тимчасово окупованою територією України. Оскільки батько заявника помер на тимчасово окупованій території України, а лікарське свідоцтво про смерть видане органами, створеними окупаційною владою, що визначає нелегітимність виданих ними документів, а відтак виключає можливість реєстрації смерті у позасудовому порядку через органи державної реєстрації актів цивільного стану, тому з метою оформлення факту смерті батька належним чином заявник, діючи через представника, вимушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 07.01.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до невідкладного розгляду за правилами окремого провадження. Представник заявника [PERSON] - адвокат Ліфшиць З.О. пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Просила справу розглянути у письмовому провадженні без фіксування судового засідання технічними засобами, про що подала відповідну заяву. Додатково зазначила, що при складанні заяви нею було допущено технічну описку, а тому вірною просила вважати дату смерті [PERSON] [INFO] замість помилково вказаної [INFO] . Представник заінтересованої особи правом на участь в судовому засіданні не скористався, будучи повідомленим належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв із запереченнями проти заявлених вимог на адресу суду від заінтересованої особи не надходило. Інших заяв, клопотань у справі не заявлялось. Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви, письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у с. Даніно Ніжинського р-ну Чернігівської обл., Україна, є громадянином України, що слідує з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Каховським РВ УМВС України в Херсонській області на ім`я [PERSON] . Із 24.08.1983 місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною відміткою у паспортному документі та витягом з домової книги. [PERSON] був документований паспортом громадянина рф серії [NUMBER] , виданим 29.03.2023 МВД Республики Крым, однак відомості про відмову від громадянства України та здачу паспорта громадянина України відсутні. 24.03.2007 [PERSON] був документований посвідченням ветерана праці серії [NUMBER] , виданим управлінням праці та соціального захисту населення м. Каховка Херсонської області. 16.01.2008 [PERSON] був документований пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим Пенсійним фондом України. [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.02.1979 міськвідділом РАЦС м. Каховка Херсонської області. Факт зміни заявником прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] » під час державної реєстрації шлюбу підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 23.04.1999 Володимирівською сільською радою Скадовського району Херсонської області. Згідно з паспортним документом, прізвище « [PERSON] » є дійсним прізвищем заявника. Як вказувала представник заявника, батько [PERSON] помер [INFO] смертю за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] . Судом оглянуто надану представником заявника фотокопію лікарського свідоцтва про смерть №537нк від 30.11.2024, видану «Новокаховским отделением бюро судебно-медицинской экспертизы Херсонской области» за формою №106/у, затвердженою Наказом Мінздраву Росії №352н від 15.04.2021. Із лікарського свідоцтва про смерть слідує, [PERSON] помер [INFO] за місцем свого проживання в результаті захворювання, причина смерті - атеросклеротична хвороба серця. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Згідно зі ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VІІ (зі змінами та доповненнями), тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено. Станом на момент ухвалення рішення воєнний стан в Україні діє. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», зареєстрованого у Міністерстві юстиціі? Украі?ни 23.12.2022 за №1668/39004 (зі змінами та доповненнями), Каховська міська територіальна громада Херсонської області включена до переліку територіальних громад, які з 24.02.2022 перебувають під окупацією; дата завершення тимчасової окупації відсутня. Вказаний факт є загальновідомим та в силу ч.3 ст.82 ЦПК України не потребує доказування. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У відповідності з ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за №719/4940, зі змінами та доповненнями. Як слідує з ч.6 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.7 глави 5 розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначені підстави для державної реєстрації смерті - це документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до приписів «Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть», затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. Разом з тим, отримати медичний документ про смерть батька [PERSON] встановленого чинним законодавством України зразка заявник не має можливості з огляду на те, що [PERSON] помер на тимчасово окупованій території України, а лікарське свідоцтво про смерть видане «Новокаховским отделением бюро судебно-медицинской экспертизы Херсонской области», що створена органами окупаційної влади, тому видані посадовими особами лікарні медичні документи за відмінною від затвердженої в Україні формою в розумінні ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними та не створюють правових наслідків на підконтрольній Україні території. Вказані обставини позбавляють [PERSON] , яка є громадянкою України, можливості зареєструвати смерть свого батька [PERSON] - громадянина України в органах державної реєстрації актів цивільного стану, що діють на території України, підконтрольній органам державної влади. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5 визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Оцінивши докази в їх сукупності, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини рішеннями у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18 грудня 1996 року, §45) «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року) наголосив: «…першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони, тобто є окупованою». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть [PERSON] , виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як допустимих доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав заявника, включаючи право власності (спадкування). Враховуючи, що пред`явлена заявником вимога про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території, має юридичне значення, оскільки створює можливість державної реєстрації смерті батька та надає право на реалізацію спадкових прав в подальшому, іншої можливості підтвердити факт його смерті вона не має, в той час такий факт знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду,тому суд вважає за можливе заяву задовольнити та встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який народився у с. Даніно Ніжинського р-ну Чернігівської обл., Україна, дата смерті - [INFO] , місце смерті - м. Каховка Херсонської обл., Україна, який до моменту смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. На підставі ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК рішення суду допустити до негайного виконання. З огляду на звільнення заявника від сплати судового збору за подання даної заяви на підставі п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та задоволення заявлених вимог, судові витрати у справі слід компенсувати за рахунок держави. При цьому, заявник має право на подання заяви по повернення помилково сплаченого нею при зверненні до суду судового збору в порядку ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved