Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника адвоката Деркач С.А. звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, яким просить розірвати з шлюб з [PERSON] , зареєстрований 08.08.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що з 01.08.2023 позивач та відповідач разом не проживають та не спілкуються. Спільне життя у них не складається, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною розпаду сім`ї позивач вказує, що вони втратили один до одного почуття любові та довіри, в сім`ї виникали сварки з різних побутових причин, що призвело до непорозуміння та небажання підтримувати в подальшому сімейні відносини. Можливості зберегти сім`ю немає. Фактично сім`я припинила своє існування. Спільне господарство не ведеться, питання щодо поділу спільного майна на даний час не ставиться. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, якою просить розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд шлюб розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується направленими поштовими повідомленнями, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. З огляду на положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб зареєстрований 08.08.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №722, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.08.2012. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.01.2013, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, де батьками дитини зазначені сторони по справі. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, за її клопотанням суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] ». Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їх дитини а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим з відповідача має бути стягнено на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved