Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-07 00:00:00

[PERSON] в інтересах якого діє [PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.07.2024 року в м. Одесі на перехресті вул.Марсельської та Героїв оборони Одеси відбулася дорожньо-транспортна за участю транспортного засобу «Toyota Camry», д/н « [NUMBER] », власником якого э позивач [PERSON] , під його керуванням та транспортним засобом «DACIA», д/н « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 02.09.2024 року у справі №523/13461/24 відповідача було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПРАТ «УТСК», яке здійснило відшкодування шкоди позивачу в розмірі 160000 грн за максимальною виплатою. Відповідно до висновку експерта від 13.08.2024 №7797 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Toyota Camry», д/н « [NUMBER] », складає 383580,09 грн. Вартість цього висновку становила 5000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, відповідач повинен сплатити різницю між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням, що з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 223850,09 грн. Також відповідач спричинив моральну шкоду, оскільки [PERSON] зазнав душевних страждань через пошкодження його майна, а також душевних страждань перенесених під час ДТП. Розмір моральної шкоди становить 20000 грн. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої шкоди в розмірі 223850,09 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 5000 грн, моральну шкоду в розмірі 20000 грн та судові витрати. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.11.2024 року вищевказану справу прийнято до провадження та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, а також просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.07.2024 року о 07:30 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «DACIA», д/н « [NUMBER] » на розі вул.Марселької та вул.Героїв оборони Одеси в м.Одесі, не вибрав безпечну дистанцію та не врахував дорожню обстановку, в результаті чого, допустив зіткнення із автомобілем марки «Toyota Camry», д/н « [NUMBER] » , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] є власником транспортного засобу «Toyota Camry», д/н « [NUMBER] », що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] . Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 02.09.2024 року у справі №523/13461/24 відповідача було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПРАТ «УТСК», яке здійснило відшкодування шкоди позивачу в розмірі 160000 грн за максимальною виплатою. Відповідно до висновку експерта №7797 від 13.08.2024 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Toyota Camry», д/н « [NUMBER] », складає 383580,09 грн. Судом також встановлено, що вартість цього висновку становила 5000 грн., які були сплачені позивачем. Відповідно до частини першої ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою ст.\~1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої ст. 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої ст.\~988\~ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі ст.1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 28\~Закону №1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29\~Закону №1961-ІV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом ст.1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частин першої, другої ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Аналізуючи вищенаведені норми права, суд дійшов висновку, що якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194\~ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Відтак відшкодування шкоди винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт дорожньо-транспортної пригоди та вина відповідача у її скоєнні, а також отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування в розмірі 160000 грн. Предметом спору є відшкодування моральної шкоди та недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна. Судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Toyota Camry», д/н « [NUMBER] », складає 383580,09 грн., а також те, що ПРАТ «УТСК», здійснило відшкодування шкоди позивачу в розмірі 160000 грн. Оскільки вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача [PERSON] , перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то з відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 223850,09 грн. За таких обставин саме [PERSON] , як особа винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний сплатити [PERSON] таку різницю, а також відшкодувати витрати на проведення експертизи в розмірі 5000 грн. Щодо вимог відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн. суд відзначає наступне. За змістом ст.ст. 23, 1167\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з доведеності та обґрунтованості зазначених позовних вимог, а також враховує характер та обсяг моральних страждань позивача, наявність вимушених змін у його житті, яких він зазнав через пошкодження належного йому транспортного засобу. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 20000 грн., що в повній мірі компенсує душевні страждання позивача, які він зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2397 грн. у зв`язку з документальним підтвердженням його понесення.

Outcome: approved