Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-30 00:00:00

У вересні 2024 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Приймак Л.А., звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16.09.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А., зареєстрований в реєстрі за № 4809, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 0032/025600-ZP від 17.07.2012 року, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Дебт Форс» за договором №15-02/23 від 15.02.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги в розмірі 36 210 грн. Також позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на користь [PERSON] безпідставно отримані грошові кошти в сумі 3 052,19 грн., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову вказано, що позивач на початку серпня 2024 року отримав повідомлення від інтернет-банкінгу Приват24 про списання особистих коштів у сумі 3 052,19 грн. Згідно відомостей АСВП позивач дізнався, що 04.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області відкрито виконавче провадження № 65695751 з примусового виконання виконавчого напису №4809, виданого 19.09.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу. Згідно оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А. пропонується звернути стягнення з позивача, який є боржником за кредитним договором № 0032/025600-ZР від 17.07.2012 року, укладеним з Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договорами № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 року, є ТОВ «ФК «ІНВЕСТТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами № 29-01/19/2 від 29.01.2019 року, є ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводилось за період з 29.01.2019 по 03.09.2019. Сума заборгованості складала 35 560,56 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 14 613,05 грн.; прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 16 971,98 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 3975,53 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями\~ 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату в розмірі 650 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис є незаконним і необґрунтованим, вчинений з грубим порушенням норм законодавства та таким, що не підлягає виконанню. При вчиненні нотаріального напису не вбачається, що нотаріусу надані документи, які б свідчили про безспірність розміру зобов`язання, тобто нотаріусом вчинений виконавчий напис без наявності усіх передбачених законом документів, а також стосовно заборгованості, яка виникла більш ніж за три роки, тобто яка не є безспірною. Оскільки стягнення з позивача грошових коштів в сумі 3 052,19 грн. відбулось на підставі виконавчого напису, який повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем відпала, посилається на ст. 1212 ЦК України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 11.09.2024 року ухвалою суду задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., зареєстрований в реєстрі за № 4809 від 16.09.2019 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором 0032/025600-ZР від 17.07.2012. 12.09.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. За клопотанням представника позивача витребувано від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни належним чином завірені копії документів, що стали підставою для видачі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., зареєстрований в реєстрі за № 4809 від 16.09.2019 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором 0032/025600-ZР від 17.07.2012. Копії ухвали надіслані учасникам справи. 04.10.2024 року на адресу суду від представника ТОВ «Дебт Форс» М.І. Костюченка надійшов відзив, в якому останній вказує, що позивач не надає суду будь-яких доказів, які б свідчили про погашення боргу за кредитним договором та виконання своїх зобов`язань в повному обсязі, відтак стверджувати про відсутність підстав для вчинення стягувачем виконавчого напису нотаріуса немає, а позивач не надав альтернативного розрахунку заборгованості. В даних кредитних правовідносинах ТОВ «Дебт Форс» є правонаступником права вимоги виконання боргу від первісного кредитора та є новим кредитором на підставі договору про відступлення права вимоги, який було надано приватному нотаріусу при вчиненні виконавчого напису, що підтверджує статус нового кредитора у даних кредитних зобов`язаннях. Приватним нотаріусом було перевірено такий договір та статус стягувача, як нового кредитора, тому заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку», затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Щодо повернення безпідставно набутих коштів, зазначено, що договірний характер правовідносин, що існували між сторонами і на підставі яких виникло право вимоги та обов`язок повернення коштів, виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України. На рахунок ТОВ «Дебт Форс» в якості стягнення заборгованості із позивача боржника, в ході здійснення виконавчого провадження 12.08.2024 року поступили кошти в сумі 2 472,90 грн., а не 3 052,19 грн., як вказує позивач. Представник позивача просить суд відмовити у задоволені позовної заяви [PERSON] . Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В матеріалах справи містяться відомості про отримання відповідачами копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, також відповідачі є користувачами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». Конверти з поштовим відправленням на адресу приватного нотаріуса та приватного виконавця повернулися на адресу суду неврученими адресатам. Будь-яких інших заяв/клопотань на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 17.07.2012 між [PERSON] та ПАТ «УКСОЦБАНК» укладено договір банківського поточного (карткового) рахунку № [NUMBER] , відповідно до умов якого банк встановив клієнту кредитну лінію в сумі не більше 50000 грн. строком на рік (тобто 364 (365) календарних днів з моменту (дня) надання кредиту з можливістю його автоматичного продовження (п. 3.4. договору). 16.09.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі\~ № 4809, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт-Капітал» заборгованість за кредитним договором №0032/025600-ZР від 17.07.2012, який було укладено з АТ «Укрсоцбанк», за період з 29.01.2019 по 03.09.2019. Сума заборгованості складає 35 560,56 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 14 613,05 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 16 971,98 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3975,53 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. постановою від 04.06.2021 року № 65695751 відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №0032/025600-ZР від 17.07.2012 року в розмірі 35 560,56 грн. 04.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, якою постановлено стягнути з [PERSON] основну винагороду в сумі 3 621 грн. 04.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою постановлено стягнути з [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 332 грн. 04.03.2024 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного\~ суду Київської області у справі № 357/15806/23 задоволено заяву про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «Дебт Форс» та замінено стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Гамзатової А.А. № 4809 від 19.09.2019 про стягнення заборгованості із [PERSON] . 04.04.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено сторону стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс». Згідно платіжної інструкції 24328РВNKI00fc1b0001 від 09.08.2024 АТ «Приватбанк», з рахунку [NUMBER] відбулося стягнення за ВП №65695751 з виконання виконавчого документу, виконавчого напису №4809, виданого 16.09.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатова А.А. на осн.док.ВК №2408088РВNKI000, платник [PERSON] , в сумі 3 052,19 грн., комісія 0,00. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з п. 1.1 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі\~ виконавчих написів, установлюється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права\~ вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19),\~ від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк був укладений договір банківського поточного (карткового) рахунку від 17.07.2012 року, який містить умову про строк його дії - один рік, при цьому період нарахування заборгованості за виконавчим написом вказано з 29.01.2019 по 03.09.2019 року, а складові частини заборгованості включають не тільки тіло кредиту, але і відсотки. Матеріали справи не містять документів, що були підставою для видачі нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису, зокрема виписки про рух коштів за весь період кредитування по рахунку позичальника, що виключає можливість перевірити загальний розмір заборгованості та його складові частини, враховуючи, що заборгованість нарахована вже після закінчення строку кредитування. Наведене вище не відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 06.02.2019 у справі № 175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім цього, станом на дату видачі виконавчого напису стаття 88 Закону України «Про нотаріат» містила наступну редакцію - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та\~ організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З наявних в матеріалах справи відомостей вбачається, що заборгованість за кредитним договором стягнута нотаріусом після трьох років з дня виникнення права вимоги, що суперечить наведеній вище статті. Звертаючись до нотаріуса для вчинення виконавчого напису також не було враховано, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема її доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Отже нотаріус та відповідач, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу позовних вимог, з врахуванням засад законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 3 052,19 грн., що були стягнуті в межах виконавчого провадження № 65695751 на підставі вказаного виконавчого напису, суд зазначає наступне. Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 3 ст. 1212 ЦК України врегульовано, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. У постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №201/6498/20 (провадження №61-88св21) зроблено висновки про те, що судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №910/1531/18, від 28.01.2020 у справі №910/16664/18. Оскільки судом встановлено, що виконавчий напис, вчинений 16.09.2021 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., зареєстрований в реєстрі за №4809 про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», правонаступником якого є ТОВ «Дебт Форс», заборгованості в розмірі 35 560,56 грн., був вчинений без правових на те підстав, суд дійшов висновку, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису, є безпідставним як на час набуття, так і на момент розгляду даної справи. У відзиві на позов представник ТОВ «Дебт Форс» вказує, що в ході здійснення виконавчого провадження 12.08.2024 надійшли кошти в сумі 2 472,90 грн., а не 3 052,19 грн., при цьому не надає доказів на підтвердження цієї обставини. Разом з цим, в порядку ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Крім платіжної інструкції про стягнення з позивача в межах виконавчого провадження грошової суми в розмірі 3 052,19 грн., в матеріалах справі відсутні відомості про те, з яких саме складових частин складається вказана сума (заборгованість за виконавчим написом / основна винагорода приватного виконавця / витрати виконавчого провадження).\~\~\~ Суд зазначає, хоч основна винагорода приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні ст. 1212 ЦК України, оскільки є витратами виконавчого провадження, однак такі грошові кошти можуть бути стягнуті як збитки. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ «Дебт Форс» на користь позивача стягнуту з нього в межах виконавчого провадження № 65695751 грошову суму у розмірі 3 052,19 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір по 1 211,20 грн. з кожного.

Outcome: approved