Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-06 00:00:00

18 жовтня 2024 року представник позивача адвокат Ратушна Руслана Павлівна, діючи в інтересах позивача [PERSON] , звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення аліментів з моменту подачі до суду позову і до закінчення навчання, але не більш, ніж до 23-х років. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] , під час перебування у шлюбі, народився син [PERSON] . Шлюб між сторонами було розірвано 14.07.2009 року. 27.04.2007 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення відповідно до якого суд вирішив стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 300,00 грн. щомісяця до його повноліття. Після досягнення позивачем [PERSON] повноліття, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Станом на дату звернення до суду позивач є здобувачем освіти денної форми навчання 3 курсу, групи ТРМП-22/9 Відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічного фахового коледжу Криворізького національного університету», навчання терміном з 01.09.2022 року по 30.06.2026 року. Позивач самостійних доходів немає, не працює, оскільки свій час витрачає на навчання, повністю перебуває на утримання матері. Мати [PERSON] постійно витрачає кошти на матеріальні потреби сина на продукти харчування, взуття, одяг, предмети побуту, проїзд, ліки, поповнення телефону, однак її дохід не забезпечує в повному обсязі потреби позивача, тому позивач вимушений звернутись до суду із даною позовною заявою. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 21 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надала до суду клопотання, в якому просить суд розглядати справу за відсутності позивача та її представника, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Статтями\~43,211 ЦПК України\~передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подавав, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вказані факти, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 липня 2020 року, що видане Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 10, вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 14 липня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 24.03.2016 року, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2024/012405227 від 14.10.2024 року та витягу з реєстру територіальної громади № 2024/011968096 від 03.10.2024 року виданих Глеюватською територіальною громадою, позивач [PERSON] та його мати [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 286 від 14 жовтня 2024 року виданої [PERSON] він дійсно є здобувачем освіти денної форми навчання 3 курсу, група ТРМП-22 1/9 Відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету», навчається з 01.09.2022 року, наказ № 71-ст від 29.07.2022 року, передбачувана дата закінчення навчання 30.06.2026 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і, у зв`язку з цим, потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. В частині 1\~статті 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1\~ст.183 СК України, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи й на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Суд звертає увагу на те, що при визначені розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди , доходи від підприємницької діяльності та інші доходи, визначені в Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146. При визначенні\~розміру аліментів,\~які підлягають\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача,\~суд враховує\~наступні обставини:\~позивач [PERSON] \~навчається на\~стаціонарному навчанні,\~у зв`язку\~з навчанням\~потребує матеріальної\~допомоги;\~відповідач [PERSON] \~є особою\~працездатного віку. За таких підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на період навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, тобто з 18 жовтня 2024 року та до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Відповідно до п.1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved