Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просить стягнути аліменти із відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини, оскільки в добровільному порядку відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити. В попередніх засіданнях позивач почснювала, що вона вже декілька разів зверталась про стягнення аліментів, відповідач обіцяв самостійно платити, вона забирала позовну зачву, після того як забрала відповідач обіцянки не виконував. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Вказав, що дитина проживає разом з ним, він надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Позивач проживає за кордоном. Допитана в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що проживає разом із матір`ю в [ADDRESS] . Батько періодично надає матеріальну допомогу, але не завжди та в недостатній кількості. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області складено відповідний актовий запис №19. Матір`ю дитини є [PERSON] , батьком [PERSON] . Дитина проживає разом з матір`ю без реєстрації за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою будинкового комітету№11 м. Знам`янка№57 від 19.06.2024. Відповідно до довідки квартального комітету №17 м. Знам`янка №28 від 11.06.2024 та №13 від 22.04.2024, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , однак не проживають за вказаною адресою. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Добровільна сплата коштів на утримання дитини з ініціативи платника не є перешкодою для стягнення аліментів у судовому порядку, якщо стягувач не згодний, наприклад, з розміром таких виплат. Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої (малолітньої) дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що представник позивача позов підтримує, а відповідач заперечує проти його задоволення, але не надав доказів проживання доньки разом із ним, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути аліменти на користь позивача на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved