Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У жовтні\~2024\~року до\~Жовтневого районного\~суду міста\~Дніпропетровська за\~підсудністю з\~Дніпропетровського районного\~суду Дніпропетровської\~області надійшла\~цивільна справа\~ [PERSON] до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Автокредит Плюс»,\~третя особа\~-\~Дніпропетровська\~регіональна філія\~Державного підприємства\~«Національні інформаційні\~системи» про\~визнання припиненим\~приватного обтяження\~рухомого майна.\~В якій\~позивач просить, визнати припиненим приватне обтяження рухомого майна № 31100666, що зареєстроване на автомобіль FIAT FREEMONT, номер кузова [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] від 13 січня 2024 року, видане ТСЦ №0541, що належить [PERSON] на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу №7457/23/005605 від 25 грудня 2023 року. В обґрунтування поданого позову позивач з урахуванням уточнення від 11 листопада 2024 року зазначив, що [PERSON] уклала додаткову угоду № APPK000000000175304 від 05 грудня 2023 року до Публічного договору фінансового лізингу № АРРК000000000105648 від 13 липня 2020 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про заміну Лізингоодержувача. Згідно додатку № 2 до додаткової угоди № АРРК000000000175304 від 05 грудня 2023 року, загальна сума вартості предмета лізингу становила 99 301,96 грн. Дана сума була повністю виплачена, що підтверджується відповідними квитанціями про оплату. 25 грудня 2023 року укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» договір купівлі-продажу №7457/23/005605 від 25 грудня 2023 року, згідно якого [PERSON] придбала автомобіль FIAT FREEMONT, номер кузова [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] . Згідно вказаного договору купівлі-продажу, а саме п.2.1. передача транспортного засобу Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюсться після повної оплати вартості товару в момент підписания цього договору. П. 2.2. Покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання Сторонами договору купівлі-продажу. Сторони не мають майнових претензій одна до одної з моменту підписання цього Договору. Право власності на даний автомобіль було зареєстровано позивачем 13 січня 2024 року (свідоцтво про ресстрацію транспортного засобу № [NUMBER] , видане ТСЦ №0541), оскільки були Новорічні свята і вільні талони на дану реєстраційну дію були вільні лише починаючи з 13 січня 2024 року. У вересні 2024 року позивач звернулась у Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) з метою переоформления вказаного автомобіля на іншу особу. При цьому виявилось, що 12 січня 2024 року Товариство з обмеженоювідповідальністю «Автокредит Плюс» наклало приватне обтяжения № 31100666 на автомобіль у сумі 43 013, 00 грн. Підстава договір лізингу № APPK000000000105648 від 13 липня 2020 року. Боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТЕНДЕР». Обтяження накладено Дніпропетровською регіональною філією Державного підприємства «Національні інформаційні системи» реєстратором Постернак Тетяною Василівною. При цьому, на момент придбання транспортного засобу вказане обтяження було відсутнє та накладено лише 12 січня 2024 року, тоді як договір купівлі-продажу укладено 25 грудня 2023 року. 03 грудня 2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 13 липня 2020 року між ТОВ «Автокредит Плюс» та ТОВ «Укртендер» укладено договір про надання фінансового лізингу № АРРК000000000105648, предметом якого є автомобіль FIAT FREEMONT д.н.з. [NUMBER] . 05 грудня 2023 року між ТОВ «Автокредит Плюс» (лізингодавець), ТОВ «Укртендер» (лізингоодержувач) та [PERSON] (новий лізингоодержувач) укладено додаткову угоду № АРРК000000000175304 до договору фінансового лізингу № № АРРК000000000105648 від 13 липня 2020 року, згідно якої за згодою лізингодавця лізингоодержувач передає, а новий лізингоодержувач приймає на себе всі права, обов`язки та відповідальність Лізингоодержувача за публічним договором № АРРК000000000105648 від 13 липня 2020 року, який був укладений між Лізингодавцем та Лізингоодержувачем. Додатком 2 до додаткової угоди № АРРК000000000175304 від 05 грудня 2023 року сторони узгодили графік платежів, де у графі 7 вказаний загальний щомісячний платіж, який позивач має сплачувати відповідачу на виконання умов договору. Додатком 2 до договору сторони узгодили загальний місячний платіж, який позивач має сплачувати починаючи з 01 жовтня 2024 року по 13 липня 2025 року, де позивач мала сплатити грошову суму у загальному розмірі 187 604,43 грн. На виконання умов договору відповідач сплатила лише 99 301,69 грн, що спростовує доводи позивача про повне виконання умов договору фінансового лізингу. Станом на час подання відзиву Позивач умови договору фінансового лізингу не виконує, щомісячні лізингові платежі не сплачує, що призвело до формування простроченої заборгованості, яка станом на 25 листопада 2024 року складає 52 587, 19 грн. Оскільки Позивачем взяті на себе зобов`язання за додатковою угодою до договору фінансового лізингу № АРРК000000000175304 до Публічного договору фінансового лізингу № АРРК000000000105648 від 13 липня 2020р укладеного між ТОВ "Автокредит Плюс" та ТОВ "УКРТЕНДЕР» не виконано, підстави для скасування приватного обтяження за цим договором відсутні. На час відчуження спірного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були наявні відомості про обтяження автомобіля, оскільки обтяження зареєстровано 12 січня 2024 року, а позивачем зареєстрований автомобіль 13 січня 2024 року. ТОВ «Автокредит Плюс» під впливом помилки уклало договір купівлі-продажу спірного автомобіля, через невірний розрахунок суми заборгованості програмним забезпеченням. Обставини, за яким товариство уклало прямий договір купівлі продажу автомобіля без повного виконання сторонами договору фінансового лізингу наразі встановлюються службою безпеки ТОВ «Автокредит Плюс». ТОВ «Автокредит Плюс» стверджує, що підстави для скасування приватного обтяження на автомобіль відсутні. 09 грудня 2024 року від позивача до суду надійшли заперечення на відзив, в яких зазначено, що 05 грудня 2023 року між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода до договору фінансового лізингу № АРРК000000000175304. Також до цієї угоди було укладено Додаток №2, де чітко вказана загальна сума вартості предмета лізингу. Позивач звертає увагу, що даний додаток був складений двічі: вперше від 05 грудня 2023 року, де загальна сума вартості предмета лізингу складала 118 206, 02 грн., а вдруге 11 грудня 2023 року, де загальна сума вартості предмета лізингу склала 99 301,69 грн. Коригування суми у графіку платежів відбулось після комунікації з відповідачем, який після перерахунку погодив остаточний графік платежів до Додаткової угоди до договору фінансового лізингу № АРРК000000000175304 від 05 грудня 2023 року. Таким чином, Додатком № 2 від 11 грудня 2023 року була зафіксована загальна вартість предмета лізингу у сумі 99 301,69 грн. Дана сума була сплачена у повному розмірі на виконання фінансових зобов`язань, взятих відповідачем згідно Додаткової угоди до договору фінансового лізингу № АРРК000000000175304 від 05 грудня 2023 року. Разом з тим, відповідач не надав у складі додатків до відзиву Додаток № 2 від 05 грудня 2023 року з зазначеною сумою 187 604,43 грн. на який він посилається у своєму відзиві. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями 28 жовтня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Дніпропетровського районного суду міста Дніпропетровська Шаповаловій І.С. (а.с.14). Ухвалою судді Шаповалової І.С. від 29 жовтня 2024 року справу направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська. (а.с.15). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 31 жовтня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська [PERSON] (а.с.18). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 05 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху, визначено недоліки та надано строк на їх усунення. (а.с.19). 11 листопада 2024 року позивачем подано заяву, якою було усунуто визначені ухвалою недоліки.(а.с.21). Ухвалою від 12 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. (а.с.44). Розпорядженням №21 від 09 грудня 2024 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, а саме на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 03 грудня 2024 року про звільнення у відставку судді [PERSON] , необхідно здійснити повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебувають в провадженні у судді, судову справу № 175/16671/24 передано на повторний авторозподіл. (а.с.91-92). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2024 року зазначену вище цивільну справу розподіллено судді Демидовій С.О. (а.с.93). Ухвалою судді Демидової С.О. від 10 грудня 2024 року вищезазначену цивільну справу прийнято до свого провадження. (а.с.94). Представником відповідача 10 грудня 2024 року подано заяву про долучення доказів до справи. (а.с.96-97). Заява про долучення доказів була подана також 11 грудня 2024 року (а.с.103-104). \~ \~ \~ \~У відповідності до частини тринадцятої\~статті 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Фактичні обставини встановленні судом. 13 липня 2020 року між ТОВ «Автокредит Плюс» (лізингодавець) та ТОВ «УКРТЕНДЕР» (лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу № АРРК000000000105648 від 13 липня 2020 року. Предмет лізингу та його вартість зазначені в Додатку №1 «Специфікації» та Акт приймання передачі» (п. 14.1) (а.с.63-71). Відповідно до специфікації та акта приймання передачі автомобіль: FIAT FREEMONT, сірий, рік випуску 2014 , вартість 392\~000 грн. кузов № : 3С4PFABB0ET210030, реєстраційний номер [NUMBER] . (а.с. 74) 05 грудня 2023 року між [PERSON] (лізингоодержувач), ТОВ «Автокредит Плюс» (лізингодавець), УКРТЕНДЕР, ТОВ (лізингоодержувач) було укладено додаткову угоду № АPPK000000000175304 від 05 грудня 2023 року до Публічного договору про надання фінансового лізингу № АРРК000000000105648 від 13 липня 2020 року про заміну Лізингоодержувача де новий лізингоодержувач [PERSON] (а.с.3). Згідно додатку № 2 до додаткової угоди № АРРК000000000175304 від 11 грудня 2023 року, загальна сума вартості предмета лізингу становила 99 301,96 грн. (а.с.11). Відповідно до платіжних інструкцій: від 18 грудня 2023 року на рахунок ТОВ «Автокредит Плюс» надійшли від [PERSON] 38\~000 грн. призначення платежу згідно додаткової угоди № АPPK000000000175304 від 05.13.2023 року (а.с. 7); 19 грудня 2023 року на рахунок ТОВ «Автокредит Плюс» надійшли від [PERSON] 1\~854 грн. призначення платежу згідно додаткової угоди № АPPK000000000175304 від 05.13.2023 року (а.с. 7); 18 грудня 2023 року на рахунок ТОВ «Автокредит Плюс» надійшли від [PERSON] 38\~000 грн. призначення платежу погашення кредиту (а.с. 8). 18 грудня 2023 року на рахунок ТОВ «Автокредит Плюс» надійшли від [PERSON] 23 302 грн.\~ призначення\~платежу \~згідно додаткової\~угоди №\~АPPK000000000175304\~від 05.13.2023\~року (а.с.\~8), що сумарно складає 101\~156 грн. (а.с.7-8). 25 грудня 2023 року між ТОВ «Автокредит Плюс» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу №7457/23/005605 від 25 грудня 2023 року, згідно якого [PERSON] придбала автомобіль FIAT FREEMONT, номер кузова [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] . Ціна транспортного засобу зазначена у розмірі 99\~302 грн. (а.с.4). Згідно вказаного договору купівлі-продажу, а саме п.2.1. передача транспортного засобу Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюсться після повної оплати вартості товару в момент підписания цього договору. П. 2.2. Покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання Сторонами договору купівлі-продажу. Сторони не мають майнових претензій одна до одної з моменту підписання цього Договору. Право власності на даний автомобіль було зареєстровано позивачем 13 січня 2024 року, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] , видане ТСЦ №0541. (а.с.10, 27). Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 12 січня 2024 року зареєстровано обтяження на рухоме майно, а саме автомобіль FIAT FREEMONT, номер кузова [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , на підставі договору лізинга, серія та номер : №АРРК000000000105648 від 13 липня 2020 року. (а.с.58-59). В матеріалах справи міститься наданий відповідачем графік платежів здійснених Лізингоодержувачем, відповідно до якого переказ боргу по уступці складає 99\~301, 69 грн. (а.с.60-62). Позивач надала два додатки до додаткової угоди № АРРК000000000175304 від 05 грудня 2023 року, перший від 11 грудня 2023 року, в якому загальна сума вартості предмету лізингу зазначена 99\~301, 69 грн. (а.с.83-84), та другий від 05 грудня 2023 року в якому загальна сума вартості предмету лізингу зазначена 118 206, 02 грн. (а.с.85-86). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем та відповідачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ч.1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-4ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зістаттею 15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК Українипередбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстави позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згідно ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг»,\~лізингодавець\~юридична особа, яка набула у встановленому законом порядку право надавати послуги з фінансового лізингу і на підставі договору фінансового лізингу передає лізингоодержувачу у володіння та користування об`єкт фінансового лізингу,\~лізингоодержувач\~фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка відповідно до договору фінансового лізингу отримує від лізингодавця об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування,\~фінансовий лізинг\~вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч. 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Статтею 806 ЦК України визначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про фінансовий лізинг» №1201-IX від 04.02.2021, цей Закон застосовується до відносин, що виникли після дня набрання чинності цим Законом. Відносини, що виникли на підставі договорів фінансового лізингу, укладених до набрання чинності цим Законом, регулюються відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом. З урахуванням приписів ст. 19 Закону України «Про правотворчу діяльність», спеціальний закон, яким в даній конкретній справі є Закон України «Про фінансовий лізинг» № 1201-IX від 04.02.2021, має пріоритет над нормами ЦК України, що регулюють відносини, які склались в рамках даної справи. Приписами ст. 15 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що договір фінансового лізингу укладається в письмовій формі. Договір фінансового лізингу\~не підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених законом або домовленістю сторін. Договір фінансового лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню на вимогу однієї із сторін такого договору. Отже, тягар доказування обґрунтованості заявлених позовних вимог покладено на позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст. 12 ЦПК України. Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу №7457/23/005605 від 25 грудня 2023 року, згідно якого [PERSON] придбала автомобіль FIAT FREEMONT, номер кузова [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] . Ціна транспортного засобу зазначена у розмірі 99\~302 грн. (а.с.4). Згідно вказаного договору купівлі-продажу, а саме п.2.1. передача транспортного засобу Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюсться після повної оплати вартості товару в момент підписания цього договору. П. 2.2. Покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання Сторонами договору купівлі-продажу. Сторони не мають майнових претензій одна до одної з моменту підписання цього Договору. Право власності на даний автомобіль було зареєстровано позивачем 13 січня 2024 року, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] , видане ТСЦ №0541. (а.с.10, 27). Тобто позивач набула права власності на вищезазначене майно відповідно до умов договору, якими зокрема підтверджується факт повної сплати суми вартості майна у розмірі 99\~302 грн. Вказаний договір підписаний повноважною особою з боку відповідача та самим позивачем, тобто вважається укладеним. Суд не бере до уваги твердження відповідача про помилковість укладення такого договору, оскільки, поперше відповідачем не надано жодних доказів такої помилковості, а по-друге, не має доказів, що відповідач звертався до суду з вимогою визнання такого договору помилково укладеним або якимось чином намагався визнати договір недійсним. Отже вказане свідчить, що договір є чиним та має юридичну силу. Стосовно суми вартості майна, суд зазначає, що не бере до уваги твердження відповідача стосовно того, що вартість транспортного засобу складає 187 604,43 грн. Оскільки в договорі купівлі-продажу №7457/23/005605 від 25 грудня 2023 року вказана ціна рухомого майна складає 99\~302 грн. Крім того матеріалами справи підтверджується, що існувало два додатки до додаткової угоди № АРРК000000000175304 від 05 грудня 2023 року, перший від 11 грудня 2023 року, в якому загальна сума вартості предмету лізингу зазначена 99\~301, 69 грн. (а.с.83-84), та другий від 05 грудня 2023 року в якому загальна сума вартості предмету лізингу зазначена 118 206, 02 грн. (а.с.85-86). Обидва додатки підписанні директором ТОВ «Автокредит Плюс» Кравчута В.А. Зважаючи, що додаток від 11 грудня 2023 року підписаний пізніше ніж перший від 05 грудня 2023 року, то сума яка в ньому зазначена є актуальною та підлягає сплаті (99\~301, 69 грн.). Докази, які б підвереджували протилежну думку, не були надані відповідачем. Також суд звертає увагу, що сума у розмірі 187 604,43 грн., зазначена відповідачем у відзиві, взагалі не зазначена в жодному документі, які надані відповідачем або позивачем. Зважаючи на той факт, що договір купівлі-продажу №7457/23/005605 від 25 грудня 2023 року не було визнано помилково укладеними або нікчемним, позивачем надано належні докази сплати грошових коштів за транспортний засіб, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 527 Цивільного Кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно з ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1,2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки позивачем виконані умови договору, а тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1\~211, 20 грн.

Outcome: approved