Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] із позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті вчиненого злочину. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.04.2023 року прийнято цивільну справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.11.2024 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] , що діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , в обґрунтування позову вказує, що близько 7 год. 11.07.2018 року [PERSON] , перебуваючи в квартирі [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через ревнощі, маючи на миті позбавити життя [PERSON] [INFO] , сів на ліжко біля останньої, з якою на той час співмешкав, що готувалась на роботу, наносивши косметику на обличчя та безпідставно схопив обома руками за шию, почав іі душити. Вона почала чинити опір, тоді [PERSON] , схопивши кульок, обв`язав його навколо голови та наніс руками декілька ударів в область обличчя, знову схопив обома руками за шию та почав її здавлювати до тих пір, поки [PERSON] перестала чинити опір, після того, обв`язавши її халатом та накривши покривалом, залишив на ліжку, а сам покинув будинок, таким чином, умисно позбавив її матір життя, вчинивши умисне вбивство. Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області 27.03.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначено покарання у вигляді 9-ти років позбавлення волі. Цим злочином, неповнолітній онучці було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 1 000 000,00 грн., що полягає в душевних стражданнях внаслідок вбивства її матері, оскільки вона втратила звичний спосіб життя, перенесла нервовий стрес і душевні страждання, у неї значно погіршився стан здоров`я, зокрема знизився імунітет та виникла бронхопневмонія. Втративши найдорожчу в житті людину, онучка досі відчуває себе морально пригніченою. Свої душевні страждання і переживання неповнолітня [PERSON] виклала в «Листі до вбивці моєї мами». Зазначає, що її страждання тривають досі, адже залишилась сиротою після смерті матері, яка була і джерелом її матеріального забезпечення, а на сьогоднішній день, дитина отримує лише мінімальну пенсію по втраті годувальника, так як її батько, [PERSON] рішенням суду позбавлений батьківських прав і проживає у Росії. Оскільки дії відповідача [PERSON] є злочином, вину якого доведено матеріалами кримінального провадження та встановлено вироком суду, вона просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду, заподіяну злочином у розмірі 1 000 000,00 грн. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] направив до суду відзив на позов, в якому зазначає, що Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.03.2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначено покарання у вигляді 9-ти років позбавлення волі. Потерпілою [PERSON] було пред`явлено позов до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті злочину, у якому вона просила стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 200 000,00 грн. Вирішуючи позов, суд прийшов до висновків про необхідність відмовити потерпілій в задоволенні позову, оскільки його довіритель повністю відшкодував моральну шкоду, згідно заявлених позивачем вимог. Факт відшкодування 200 000,00 грн. доводиться наданими в судовому засіданні 16 та 22 березня 2023 року Квитанціями про перерахунок коштів потерпілій, ці обставини не заперечувались та визнавались позивачкою [PERSON] . Після цього, засудженому було пред`явлено ще один позов про відшкодування моральної шкоди, вже неповнолітньою потерпілою [PERSON] , через свого представника [PERSON] . Вказані позовні вимоги вони не визнають, посилаючись на те, що позивач [PERSON] є онукою представника позивачки [PERSON] та на момент сплати засудженим 200 000,00 грн. моральної шкоди, в рамках кримінального провадження, вони проживали разом однією сім`єю, тому вважають, що моральна шкода була сплачена і повторне її стягнення в даній цивільній справі є безпідставним. На даний час, його довіритель [PERSON] відбуває покарання за скоєний злочин, перебуваючи в місцях позбавлення волі, що значно обмежує його фінансові можливості. При визначенні розміру відшкодування, суд повинен враховувати матеріальне становище відповідача. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не має постійного доходу та можливості сплачувати заявлену суму, більше того, ним вже відшкодовано потерпілим, в рамках кримінального провадження, моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн., а тому, відшкодування у розмірі 1 000 000,00 грн. є надмірно високим, обтяжливим і фактично неможливим для виконання, оскільки засуджений витратив останні кошти, які у нього були. З огляду на викладене, представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної результаті злочину. В судовому засіданні представники неповнолітньої позивачки [PERSON] , [PERSON] , позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнає і просить суд відмовити в його задоволенні. Заслухавши позивачку, її представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76 - 79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.03.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у вигляді 9-ти років позбавлення волі. Згідно Вироку суду, [PERSON] близько 06 год. 30 хв. 11.07.2018 року по [ADDRESS] , через ревнощі, вчинив вбивство співмешканки [PERSON] при наступних обставинах. Так, коли потерпіла готувалась на роботу та фарбувала косметикою обличчя, [PERSON] з метою вбивства, умисно - усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та свідомо передбачаючи і бажаючи настання негативних наслідків у вигляді смерті, схопив [PERSON] обома руками за її шию та почав душити, стискуючи пальцями своїх рук, але вона, почала чинити опір, тому [PERSON] наніс три удари кулаками в обличчя потерпілої, внаслідок чого спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді синяка в області спинки носа з розповсюдженням на верхні і нижні повіка обох очей та підочну ділянку правого ока та численні садна на фоні синяка нижнього повіка правого ока і підочної ділянки, садна в середньому відділі підборіддя, рани на слизовій оболонці верхньої губи в середньому відділі підборіддя, рани на слизовій оболонці верхньої губи в середньому відділі підборіддя, рани на слизовій оболонці верхньої губи в середньому відділі, 2-х синяків на слизовій оболонці нижньої губи в усіх відділах та на зовнішній поверхні нижньої губи, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Далі, [PERSON] схопив кульок з синтетичного матеріалу і обв`язав його навколо голови [PERSON] та продовжив обома руками здавлювати шию потерпілої допоки остання перестала подавати ознаки життя, спричинивши тим самим [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: 6-ти синяків в області підборіддя справа, в області тіла нижньої щелепи зліва, в лівій завушній ділянці на лівій боковій поверхні шиї в верхній та нижній третинах, численні крововиливи в м`які тканини шиї справа та зліва, крововилив в надгортанник, бокову поверхню середостіння на межі з надгортанником, крововиливи під кон`юнктиву обох очей, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення і перебувають в прямому зв`язку із настанням смерті [PERSON] . Внаслідок своїх злочинних дій [PERSON] вчинив вбивство [PERSON] , смерть якої настала від механічної асфіксії внаслідок стискання шиї пальцями рук. Після вбивства, [PERSON] покинув місце злочину. Таким чином, діями, які виразилися в умисному вбивстві - протиправному заподіянні смерті іншій людині, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України. Відповідно до вимог п.п.8,9 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. В силу ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.03.2023 року щодо [PERSON] набрав законної сили 06.02.2024 року, оскільки Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06.02.2024 року залишений без змін, а тому, обставини вчинення злочину відповідачем та його наслідки суд вважає встановленими та такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 24.04.2008 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , її батьком. Згідно Свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 12.07.2018 року [PERSON] померла [INFO] . Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2018 року, [PERSON] , [INFO] позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Рішеннями Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 65, № 66 від 24.01.2019 року, малолітній [PERSON] надано статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено [PERSON] її опікуном. Частиною 1 ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права і способом захисту цивільних прав може бути відшкодування, в тому числі, моральної (немайнової) шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ст.ст.16,1168 ЦК України). Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст.21 Конституції України). Позивачка [PERSON] є опікуном над неповнолітньою [PERSON] , тому позов подано в її інтересах, отже моральна шкода, завдана неповнолітній дитині і стягується на її користь. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] , як законний представник неповнолітньої дитини [PERSON] подала цивільний позов до засудженого [PERSON] в її інтересах, в якому моральну шкоду, завдану злочином онучці оцінює в 1 000 000,00 грн. Розмір завданої моральної шкоди обґрунтовує тим, що злочин, скоєний відповідачем, завдав непоправної втрати дитині, опікуном якої вона є. Через те, що онучка [PERSON] [PERSON] , яка на мамонт злочину 11.0.7.2018 року була малолітньою, втратила найдорожчу в житті людину - матір, звичний хід та спосіб її життя повністю зруйнований, дитина отримала безперечний нервовий стрес, у неї значно погіршилося здоров`я, самопочуття та сон, а душевні страждання і морально-пригнічений стан тривають досі, що підтверджується Виписками із медичної картки [PERSON] від 23.07.2018 року, 24.07.2018 року, 26.07.2018 року 27.07.2018 року, 02.08.2018 року, 23.08.2018 року. Свої нескінчені страждання і переживання неповнолітня [PERSON] виклала в «Листі до вбивці моєї мами», де стисло, але змістовно описала свій душевний стан та ставлення до відповідача, який його спричинив. Суд вважає, що діями відповідача [PERSON] неповнолітній дитині [PERSON] безсумнівно заподіяна моральна шкода, оскільки остання зазнала душевних страждань внаслідок смерті її матері. Що стосується розміру відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Згідно з п.9 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. З огляду на зазначене та обставини справи, суд вважає, що в даному конкретному випадку факт заподіяння відповідачем [PERSON] моральної шкоди, яка триватиме протягом усього життя неповнолітньої [PERSON] , є безсумнівним. Таким чином, при визначені розміру відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги глибину і тривалість моральних страждань неповнолітньої дитини, характер психологічної травми, яку вона отримала та вимушені зміни звичного способу життя неповнолітньої [PERSON] . При цьому, суд враховує ступінь вини відповідача [PERSON] , обставини, за яких вчинено злочин, негативні наслідки, які настали для неповнолітньої дитини внаслідок смерті матері, а також, принцип справедливості та розумності та приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в розмірі 800 000,00 грн., в решті позовних вимог слід відмовити. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання даного позову відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011, згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial