Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що до 23 жовтня 2020 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у позивачки із відповідачем народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, починаючи з лютого 2020 року, проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує. З грудня 2020 року до укладення шлюбу по теперішній час вона проживає однією сім`єю та веде спільний побут за адресою: [ADDRESS] зі своїм чоловіком - [PERSON] . Наказом Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 21 вересня 2020 року з відповідача на утримання дочки стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Заборгованості по сплаті аліментів у [PERSON] не має, однак відповідач не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Ухвалою від 04 березня 2024 року провадження по даній цивільній справі відкрито та призначено до розгляду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити пояснила, що на даний час вона перебуває у шлюбі з [PERSON] . Відповідач взагалі дитиною не цікавить, не бажає з нею спілкувати не відвідує, не цікавиться її життям, навчанням. Натомість її чоловік дуже добре ставиться до дочки, між ними склалися дуже теплі, довірчі стосунки. Представник служби у справах дітей Дніпровської міської ради та органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради - Лійбук Л.М. у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухав позивачку, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, у судовому засіданні було встановлено, що з 27 серпня 2011 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2020 року. (а. с. 7) [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 25 вересня 2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міскрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області. (а. с. 9) Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Згідно судового наказу виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 21 вересня 2020 року з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 серпня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. (а. с. 8) В своїй заяві, завіреній приватним нотаріусом Граждіян М.І., відповідач [PERSON] дав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] у зв`язку з тим, що участі у вихованні та утриманні дитини він не приймає. Як встановлено в судовому засіданні відповідач, батько дитини, не приймає участь у виховані дитини, матеріально дитину не забезпечує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, ухиляється від своїх законних обов`язків по вихованню дитини. Вихованням малолітньої [PERSON] , [INFO] займається її мати - [PERSON] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, комісія з питань захисту прав дитини вважає недоцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Так комісією було встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Житло орендоване, трикімнатна квартира зі зручностями. Умови проживання задовільні, для дитини відведено окрему кімнату, є місце для сну та навчання, у наявності сезонний одяг та взуття, особисті речі, засоби для навчання. Також в сім`ї проживає вітчим, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформації КЗО «Середня загальноосвітня школа № 94» ДМР малолітня [PERSON] , [INFO] , навчається в 6 класі. Регулярно відвідує заняття, охайна та доглянута. Батько контакт зі школою не підтримує з 2020 року. Згідно інформації ПАТ «Новомосковського заводу мінводи» від 30.05.2024 № 30/05/2024 з [PERSON] утримується аліменти на дитину. Заборгованості немає. [PERSON] , 15.03.2023 надав нотаріальну згоду на позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] та усиновлення дитини [PERSON] . (а. с. 45-46) Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 141, ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результату долі неповнолітнього. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п. 16 вищевказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При ухваленні рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. В судовому засіданні встановлено що відповідач не приймає участі у вихованні, розвитку дитини та її утриманні. Будь-яких спроб, щодо реалізації ним батьківських обов`язків не вживалося. Приймаючи рішення, суд враховує нотаріальну згоду [PERSON] на позбавлення його батьківських прав відносно дитини: [PERSON] , [INFO] та всиновлення її громадянином [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved