Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-12 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільчої системи «Київоблгаз» 26.12.2023 року звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про відшкодування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та витрат, що пов`язані з проведенням експертизи лічильника газу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є споживачем природного газу за адресою [ADDRESS] . 07 липня 2017 року працівниками Позивача за адресою Відповідача під час проведення заходів по зняттю лічильників на періодичну держповірку та обстеження газового лічильника газу марки MKM-U типорозмір G-6, зав. №228090, 2006 року випуску в присутності Відповідача, було виявлено наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу лічильника. П. 1 Гл. 2 РХІ Кодексу ГРМ визначено порушення споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу. До них належить, в тому числі несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу. На підставі чого, представниками Оператора ГРМ, відповідно до Порядку оформлення акту про порушення, що міститься в Главі 5 Р ХІ Кодексу ГРМ, у присутності складено Акт про порушення №1825 від 05.07.2017 року у присутності Відповідача за ознаками виявленого порушення, що передбачено пп. 3. П. 1 Гл. 2 РХІ Кодексу ГРМ. Виявлене порушення усунуте в момент виявлення шляхом зняття лічильника газу та встановлено лічильника з обмінного фонду. Вилучений лічильник направлено на експертизу лічильника газу, за висновками якої встановлено втручання. У подальшому відповідача неодноразово викликали на засідання комісії з розгляду акту про порушення вимог кодексу ГРМ, але виклики останнім не отримувались. Тому засідання відбулось лише 10.11.2021 року, на якому прийнято рішення про задоволення акту про порушення, складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 28.02.2017 року по 05.07.2017 в розмірі 14 123,61 грн., які відповідач зобов`язаний відшкодувати. Також власник має обов`язком сплатити витрати на проведення експертизи у разі виявлення втручання, що становить 1528,14 грн. Документи щодо необхідності оплати направлено Відповідачу, який не відшкодував вартість необлікованого (донарахованого) об`єму і обсягу природного газу та послуги з експертизи лічильника. Тому вважають своє право порушеним. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» вартість необлікованого (донарахованого) об`єму і обсягу природного газу в розмірі 14 123,61 грн. та послуги з експертизи лічильника газу в розмірі 1528,14 грн.; судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.01.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01.05.2024 року відповідачем через канцелярію суду зареєстровано заява про застосування строків позовної давності. Просив суд застосувати позовну давність у справі. 02.09.2024 року представником позивача через систему Електронного суду надійшло заперечення на заяву відповідача про застосування строків позовної давності. 13.01.2025 року представник позивача через канцелярію суду зареєструвала заяву, в якій просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. 13.01.2025 року відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5\~ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем регулюються, зокрема\~Законом України «Про ринок природного газу», відповідно до якого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 року № 2494, що зареєстрована в Мінюсті України 06.11.2015 року за № 1379/27824, затверджено Кодекс газорозподільних систем, який набрав чинності з 27.11.2015 року, Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими\~наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 08.06.2015 за № 674/27119. Кодекс ГРМ визначає взаємовідносини Оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу. Зокрема, регулює умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу. Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» як Оператор ГРМ здійснює на території Київської області господарську діяльність з розподілу природного газу відповідно до виданої Постановою НКРЕКП від 29.06.2017 р. № 855 ліцензії. Відповідно до положень п. 5 Глави 7 Розділу Х Кодексу ГРМ, до демонтажу ЗВТ на повірку або його повірки на місці встановлення Оператор ГРМ має право проводити контрольний огляд вузла обліку та/або його перевірку в порядку, визначеному главою 9 цього розділу, а також ініціювати проведення експертизи або експертної чи позачергової повірки ЗВТ в порядку, визначеному главами 10-11 цього розділу. У такому разі споживач зобов`язаний забезпечити представникам Оператора ГРМ (разом з їх засобами і матеріалами) відповідний доступ до ЗВТ. Розділом ХІ Кодексу ГРМ передбачено порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу. Нормами глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ встановлено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. 07 липня 2017 року працівниками Позивача за адресою Відповідача під час проведення заходів по зняттю лічильників на періодичну держповірку та обстеження газового лічильника газу марки MKM-U типорозмір G-6, зав. №228090, 2006 року випуску в присутності Відповідача, було виявлено наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу лічильника. На підставі чого складено Акт про порушення №1825 від 05.07.2017 року у присутності Відповідача. Вказане порушення усунуте в момент виявлення, шляхом зняття лічильника газу на експертизу та встановлення газового лічильника з обмінного фонду АТ «Київоблгаз» у присутності представника Відповідача, про що зазначено в акті про порушення. Відповідно до вимог п. 2 Порядку проведення експертизи ЗВТ та пломб, який передбачений у Главі 10 Р Х Кодексу ГРМ лічильник газу марки MKM-U типорозмір G-6, зав. №228090, 2006 року випуску було запаковано в пакет, який було опломбовано пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером 20811865 та направлено на експертизу лічильника газу до лабораторії АТ «Київоблгаз», вказане підтверджується Актом демонтажу лічильника газу для проведення експертизи від 05.07.2017 р., а також протоколом направлення ЗВТ та/або пломби на позачергову чи експертну повірку від 05.07.2017 р. Як передбачено п. 7 Глави 9 Розділу Х Кодексу ГРМ, при виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється (у зв`язку із чим не була зазначена дата проведення комісії в акті про порушення). Якщо за результатами експертизи та/або позачергової чи експертної повірки підтверджено наявність порушення, у всіх випадках за відсутності дублюючого ВОГ (ЗВТ) об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом XI цього Кодексу, зі складанням акта про порушення. 12 жовтня 2017 року проведено експертизу лічильника газу комісією з проведення експертизи, затвердженою Наказом Товариства №Но-76-0518 від 05.05.2018 р.,, що належить Відповідачу. За результатами експертизи складено акт експертизи лічильника газу №1727е від 12.10.2017. Висновки комісії для проведення експертизи лічильників газу: виявлено втручання. За результатами позачергової повірки ДП «Київоблстандартметрологія» видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №Д50/1727етт-17 від 17.10.2017 р., згідно якої вищевказаний лічильник визнано непридатним, на підставі того, що пошкоджена пломба-заглушка, не читається відбиток тавра, попадання вологи на циферблат, не читається маркування. П. 8 Глави 9 Розділу Х Кодексу ГРМ передбачено, якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). Відповідно до вимог Р ХІ Кодексу ГРМ, Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Наказом №01Но-59-0421 від 27.04.2021 р. створено комісію з розгляду актів про порушення вимог кодексу ГРМ. Відповідно до п. 10 Глави 5 Р ХІ Кодексу ГРМ, Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. На виконання вимог закону відповідачу неодноразово направлялись запрошення на комісію з розгляду акту про порушення вимог Кодексу ГРМ, проте Відповідач або не отримував відповідні листи-запрошення та не з`являвся на засідання комісії на зазначену дату (запрошенням-попередженням від 27.10.2020 р. №1565 (додаток 12) на 19.12.2020 р., яке було перенесено протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу №6357 від 19.12.2020 року у зв`язку із неявкою Відповідача (додаток 13), запрошенням-попередженням від 27.10.2021 р. №769 (додаток 14) на 10.11.2021р.). На засіданні комісії, що відбулося 10.11.2021 р. за присутності правомочного складу комісії, комісією було прийнято рішення про задоволення акту про порушення, про що складено протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу №8681 від 10.11.2021 року. На час розгляду справи Відповідач дане рішення не оспорював, жодних доказів на спростування вчиненого порушення суду не надав, не заявив клопотань про їх витребування у разі складнощів в їх отриманні. Відповідно до п. 1 гл. 3 РХІ Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до ч.1 п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, при складанні акта-розрахунку враховується таке: 1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу; 2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці; 3) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку; 4) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються. 10.11.2021 року Комісія з розгляду актів про порушення розрахувала вартість об`єму спожитого природного газу виходячи з граничних об`ємів споживання природного газу населенням - додаток 19 до Кодексу ГРМ з урахуванням встановлених газових приладів: газова плита 1 шт., газовий котел 1 шт. на площу будинку 70,00 м2 з дати останньої перевірки контролером 28.02.2017 р. по дату виявлення порушення 05.07.2017 р. в розмірі 14 123,61 грн. На підставі зазначеного, Відповідачу було направлено рекомендованим листом з описом вкладення №0505037525884, окрім інших документів, акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу від 10.11.2021 р. на суму 14\~123,61 грн., акт здачі-приймання робіт на суму 1528,14 грн., рахунок за послуги з експертизи побутового лічильника на суму 1528,14 грн. Статтею 59 ЗУ «Про ринок природного газу» передбачено, що Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом, в т.ч. і за несанкціонований відбір природного газу. Докази сплати Відповідачем вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсяг природного газу та послуги з експертизи лічильника газу суду не надані. Не надав відповідач і свого контррозрахунку, у разі не погодження з нарахованим збитком. Тому вимоги позивача підлягають до задоволення. У відповідності до ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Суд вважає за необхідне зазначити, що не приймає до уваги заяву відповідача про застосування строку позовної давності, виходячи з наступного. Відповідно до\~статті 256ЦК України\~позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до\~статті 253ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 5\~ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Тлумачення частини першої та п`ятоїстатті 261 ЦКУкраїни\~свідчить, що потрібно розрізняти початок перебігу позовної давності залежно від виду позовних вимог. Вимога про визнання правочину недійсним відрізняється від вимоги про виконання зобов`язання не лише по суті, а й моментом виникнення права на захист. Для вимоги про визнання правочину недійсним перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась, або могла довідатись про вчинення цього правочину. Натомість для вимоги про виконання зобов`язання початок перебігу позовної давності обумовлюється виникненням у кредитора права на вимогу від боржника виконання зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.03.2018 року у справі № 464/5089/15. Враховуючи зазначене, початок перебігу позовної давності в наявних правовідносинах пов`язаний з моментом задоволення комісією з розгляду актів про порушення акта про порушення № 1825 від 05.07.2017 р. та розрахунку вартості об`єму спожитого природного газу, що оформлено протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу № 8681 від 10.11.2021 року та Актом-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу від 10.11.2021 року, які містяться в матеріалах справи. Отже, сплив строків позовної давності починається з 10.11.2021 року. Позовна заява у даній справі була подана позивачем 26.12.2023 року. Тобто в межах загального строку позовної даності. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Outcome: approved