Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-09 00:00:00

Улистопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» (далі - позивач) звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) у якому просило стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 18 322,74 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.11.2021 року в с. Лиманка Одеської області відбулось ДТП за участю автомобіля марки «DAF» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Hyundai Staria», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який належить ПАТ АБ «Південний». Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.02.2022 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні даної ДТП. На момент ДТП автомобіль марки «Hyundai Staria», д/н [NUMBER] було застраховано у ПрАТ СК «Теком», яке виплатило страхове відшкодування у загальній сумі 148 322,74 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «УПСП», яке виплатило ПрАТ СК «Теком» страхове відшкодування у сумі 130 000,00 грн. 04.04.2023 року між ПрАТ СК «Теком» та ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс» укладено Договір відступлення права вимоги №101, за яким останнє набуло право вимоги до відповідача. Відтак, позивач зазначає, що у відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України для повного відшкодування збитків слід стягнути з винної у ДТП особи різницю між фактичними збитками і страховим відшкодуванням у сумі 18 322,74 грн. (148 322,74 грн. - 130 000,00грн.), що змушує звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, а також вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом опублікування оголошення на сайті суду, про причини неявки суд не повідомив. Крім того, конверт із судовою повісткою, що направлено за останнім відомим місцем реєстрації відповідача, повернувся до суду без вручення із зазначенням працівника поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи не позбавлений можливості стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2024 року у вказаній справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.11.2021 року о 15 годині, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «DAF» реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом «VanHool», реєстраційний номер [NUMBER] , по вулиці Стара Люстдорфська дорога, 88, в с. Лиманка Одеського району Одеської області, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці свого маневру, не прибіг до допомоги сторонніх осіб, допустив зіткнення з автомобілем «HyundaiStaria», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку позаду нього в попутному напрямку, таким чином [PERSON] порушив вимоги п.п. 10.9 ПДР. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.02.2022 року у справі №509/7004/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у межах санкції вказаної статті. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. В результаті зазначених дій відповідача власнику автомобіля марки «HyundaiStaria», реєстраційний номер [NUMBER] були завдані матеріальні збитки. 25.11.2021 року представник власника зазначеного автомобіля звернувся до ПрАТ «СК «Теком» із заявою про настання страхового випадку та на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу №400-21Д/Т/АТ від 10.11.2021 року. Як вбачається із висновку експерта №7227 експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобіля «HyundaiStaria», реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП, яка трапилась 24.11.2021 року, датованим 07.12.2021 року, ринкова вартість автомобіля на момент ДТП становила 1 183 938,00 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля внаслідок ДТП становить 132 183,20 грн. у т.ч. ПДВ; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля внаслідок ДТП без урахування втрати товарної вартості становить 132 183,20 грн. Як вбачається із висновку експерта №7227-ДОД експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобіля «HyundaiStaria», реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП, яка трапилась 24.11.2021 року, датованим 14.02.2022 року, додаткова вартість відновлювального ремонту автомобіля внаслідок ДТП становить 17 020,30 грн. у т.ч. ПДВ; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля внаслідок ДТП без урахування втрати товарної вартості за виявленими прихованими дефектами становить 17 020,30 грн. Згідно рахунку-фактури №АС-0014705 від 01 грудня 2021 року, вартість ремонту складає 131 310,90 грн. Крім того, ПрАТ «СК «Теком» додатково перераховано 17 011,84 грн., що вбачається із платіжного доручення №642 від 22 лютого 2022 року та узгоджується із рахунком-фактурою №АС-0001085 від 03 лютого 2022 року. Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування складає 148 322,74 грн. (131 310,90 грн. + 17 011,84 грн.). Крім того, 08.12.2021 року ПрАТ «СК «Теком» складено страховий акт №6938. На момент ДТП 24.11.2021 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «УПСК». Страховик винної у ДТП особи ПрАТ «УПСК» виплатило ПрАТ «СК «Теком» страхове відшкодування у сумі 130 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №153753710 від 27.10.2022 року. 04.04.2023 року між ПрАТ СК «Теком» та ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс» укладено Договір відступлення права вимоги №101, за яким останнє набуло право вимоги до відповідача за страховим актом №6938 від 08.12.2021 року. ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс» звернулось до винної у ДТП особи із претензією про повне відшкодування непокритої шкоди, яка була проігнорована. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За умовами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Положення статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За умовами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як вказано у постанові Верхового Суду від 04.07.2018 року, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, розмір невідшкодованих витрат по виплаті страхового відшкодування становить 18 322,74грн. (148 322,74 грн. - 130 000,00 грн.), що підлягає стягненню з винної у ДТП особи - відповідача у даній справі. Таким чином, враховуючи вказане, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028 ,00 грн.

Outcome: approved