Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 25.11.2024 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, за участі третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] , про скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування кадастрового номеру. Стверджує, що ним як третьою особою, що заперечувала можливість задоволення позовних вимог, понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Посилаючись на положення ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України, що визначають порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відповідний учасник просить стягнути з позивача [PERSON] на його користь понесені витрати. У поданій заяві [PERSON] просив вирішити питання ухвалення додаткового рішення у його відсутності. Представник позивача заявив клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, вказуючи на похилий вік сторони позивача, непропорційність розміру заявлених витрат складності справи. У відповідності до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу [PERSON] надано договір про надання правової допомоги від 10.09.2024 року, що укладений між ним та адвокатом Войдевич О.А. з домовленістю про визначення суми гонорару в 10 000,00 грн., платіжні інструкції на підтвердження оплати коштів в двох сумах по 5000,00 грн. Відповідно до ч.12 ст. 141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Надаючи оцінку вищенаведеним доказам, суд звертає увагу, що заявлена на відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу виявляє собою непропорційність відносно критеріїв складності справи, тобто часу, що об`єктивно потребувався для надання допомоги учаснику з формуванням позиції та наведенням письмових доводів. Діючи в дотримання балансу інтересів учасників,

Outcome: approved